Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

[PERSON] 21.11.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів. Посилається на те, що рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13.01.2016 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини Друк Мар`яни Миколаївни, [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2015 року і до повноліття дитини. Однак, з моменту винесення судового рішення матеріальний стан позивачки погіршився, оскільки з 01.09.2017 року спільна дитина сторін [PERSON] навчається на денному відділенні Чернівецького вищого комерційного училища Київського національного торговельно-економічного університету, який розташований в м.Чернівці, а тому на її матеріальне утримання потрібна більша кількість коштів (оренда житла, харчування, проїзд тощо). Крім того, [PERSON] на даний час перебуває на «Д» обліку Білоусівської АЗПСМ з діагнозом: ВСД по кардинальному типу та періодично потребує лікування. Середньомісячний розмір заробітної плати позивачки становить 1700 грн., що є недостатнім для забезпечення лікування, навчання та гармонійного розвитку дитини. Просила змінити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на її користь на утримання їхньої неповнолітньої доньки, визначивши їх у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До початку судового розгляду позивачка подала до суду заяву про уточнення позовних вимог: просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], визначивши їх у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги не визнав та просить відмовити у їх задоволенні. У поданому ним відзиві на позов зазначив, що на даний час він не працює та його єдиним доходом є пенсія у розмірі 2178 грн. щомісяця, з якої стягуються аліменти у розмірі 558 грн. щомісячно, тому йому залишається 1620 грн., що є меншим прожиткового мінімуму на місяць, визначеного Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік». Крім того, він перебуває у цивільному шлюбі з [PERSON], [INFO], яка на даний час не працює та перебуває на п`ятому місяці вагітності. Також просить врахувати, що він утримує свою матір - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ним, а також погіршення стану його здоров`я та необхідності витрачання коштів на лікування. На підставі досліджених письмових доказів судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 13.01.2016 року з відповідача [PERSON] стягуються на користь позивачки [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON]»яни Миколаївни, [INFO], у розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.12.2015 року і до повноліття дитини. Дане рішення вступило в законну силу 25.01.2016 року Відповідно до довідки №14.11-42/1111, виданої 02.11.2017 року Сокирянським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції Чернівецької області, на підставі виконавчого листа № 2/722/66/16, виданого 27.01.2016 року Сокирянським районним судом Чернівецької області, встановлено, що позивачка [PERSON] отримувала аліменти від відповідача [PERSON] за період з 01.04.2016 року по 30.06.2017 року у розмірі 533,10 грн. щомісячно. [PERSON] з 01.09.2017 року навчається на денному відділенні Чернівецького вищого комерційного училища Київського національного торговельно-економічного університету, який розташований в м.Чернівці, що підтверджується довідкою № 27 від 12.01.2018 року. Крім того, відповідно до довідки №806, виданої 13.11.2017 року АЗПСМ с. Білоусівка комунальної установи «Сокирянський центр первинної медико-санітарної допомоги» [PERSON] перебуває на «Д» обліку АЗПСМ с. Білоусівка з діагнозом: ВСД по кардинальному типу. Відповідно до довідок, виданих 10.11.2017 року виконавчим комітетом Білоусівською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області, до складу сім`ї [PERSON] входить мати [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO], яка перебуває на її утриманні. Позивачка [PERSON] працює листоношею в с. Білоусівка Сокирянського району Чернівецької області та розмір її заробітної плати за період з 01.05.2017 року по 31.10.2017 року склав 10265,32 грн., у т.ч. податок з доходів фізичних осіб - 1026,95 грн., що підтверджується довідкою №1298, виданою 06.11.2017 року Чернівецькою дирекцією ПАТ «Укрпошта». Відповідач [PERSON] з 24.03.2007 року отримує пенсію за вислугу років згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ», що підтверджується копією посвідчення №5459, виданого 02.04.2007 року УМВС України в Чернівецькій області. З довідки №3839, виданої 26.12.2017 року Головним управлінням Пенсійного фонду України, встановлено, що розмір отриманої відповідачем пенсії за період з липня 2017 року по грудень 2017 року склав 12548,13 грн., з якої відраховано 3246,30 грн. аліментів. З копії трудової книжки серії УКР №1863619 встановлено, що відповідач [PERSON] з 28.04.2012 року по даний час не працює. Відповідно до довідки №3870, виданої 26.12.2017 року виконавчим комітетом Лукавенької сільської ради Вижницького району Чернівецької області, судом встановлено, що з відповідачем [PERSON] зареєстрована та проживає його мати [PERSON], [INFO]. Будь-яких належних та допустимих доказів щодо її перебуванні на утриманні відповідача, на що він посилається у відзиві на позов, суду не було надано. Крім того, при встановленні обставин справи суд не бере до уваги надані відповідачем докази на підтвердження проживання з ним у фактичних шлюбних відносинах [PERSON] та її вагітності, оскільки дані обставини не враховуються судом при визначенні розміру аліментів. При встановленні обставин справи, суд також не бере до уваги в якості належного та допустимого доказу копію акту дослідження стану здоров`я відповідача від 08.12.2006 року, оскільки з нього неможливо встановити обставини щодо стану здоров`я відповідача на час розгляду справи, а будь-яких інших доказів на підтвердження незадовільного стану здоров`я відповідача та необхідності витрачання ним коштів на лікування, на які він посилається у відзиві на позов, суду не було надано. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляді і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави Положеннями ч.ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнла право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників, разом з яким проживає дитина Спосіб стягнення аліментів, визначених рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною другою ст.182 СК України, в редакції чинній на час винесення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, було встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України №2037-VIII від 17.05.2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» (далі Закон), який набрав чинності з 08.07.2017 року, було внесено зміни до ч.2 ст.182 СК України, відповідно до якої розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, положеннями даного Закону не було врегульовано питання щодо зміни мінімального розміру аліментів на одну дитину по аліментам, які стягувалися на підставі судових рішень, постановлених до набрання чинності зазначеним Законом. За таких обставин, державні виконавці не мають будь-яких законодавчо встановлених підстав для проведення стягнень по аліментам, з урахуванням зазначених змін до ч.2 ст. 182 СК України. Відповідно стягувач аліментів після набрання чинності зазначеним Законом позбавлений будь-якого іншого способу захисту права на отримання зазначеного мінімального розміру аліментів, окрім звернення до суду з позовом. Положеннями ч.1 ст.192 СК України врегульовано зміну розміру аліментів, зокрема розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Однак, позивачкою обрано спосіб захисту прав її дитини на належне утримання шляхом звернення до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів: з частки від доходу батька та тверду грошову суму у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Право на заявлення вимоги про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку передбачена п.5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, оскільки в обраний позивачкою спосіб буде ефективно захищено право дитини на її належне утримання шляхом стягнення аліментів з відповідача у мінімальному розмірі, встановленому положеннями ч.2 ст.182 СК України. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved