Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-30 00:00:00

[PERSON] 12 серпня 2016 року звернувся до суду з позовом до Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування посилаючись, що [INFO] помер [PERSON], якому належала земельна ділянка площею 0,19 га розташована в [ADDRESS]. Він являється спадкоємцем його майна за законом, але 27 червня 2016 року приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Волошина Н.А. відмовила йому в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з тим, що наданий ним державний акт на право власності на земельну ділянку не може бути прийнятий для вчинення нотаріальних дій. Просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,19 га розташовану в [ADDRESS] в порядку спадкування. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач Піщанська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення. Третя особа Відділ Держгеокадастру у Кременчуцькому районі Полтавської області в судове засіданні свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення. Суд, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON]. З заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошиної Н.А. звернувся [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 27 червня 2016 року приватний нотаріус Кременчуцького районного нотаріального округу Полтавської області Волошина Н.А. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв'язку з неподанням спадкоємцем документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Відповідно до копії Держаного акту на право власності на земельну ділянку від 27 жовтня 2010 року [PERSON] на підставі рішення Піщанської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06 листопада 2009 року 31 сесії 5 скликання належить земельна ділянка площею 0,1900 га розташована в [ADDRESS]. цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер [NUMBER]. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частинами 1,2 ст. 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що земельна ділянка площею 0,1900 га розташована в [ADDRESS] належала [PERSON], то і спадкоємець [PERSON] набуває на неї право власності в порядку спадкування. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Outcome: approved