overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

[PERSON] 19 травня 2016 року звернувся до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 08 серпня 2008 року він уклав шлюб з відповідачем по справі, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №23 від 08 серпня 2008 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що рішення про розірвання шлюбу він прийняв у зв'язку з тим, що між ними було повністю відсутнє взаєморозуміння, у них різні погляди на життя та сімейні стосунки, з вересня 2015 року разом не проживають. В їхній сім'ї виникали конфлікти, сварки та непорозуміння. В зв'язку з несумісністю характерів їхня сім'я розпалась. Позивач вказує, що подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, тому при вказаних обставинах він прийняв рішення про його розірвання. Вказане рішення є остаточним, примирення між ними неможливе, у зв'язку з чим позивач просить задовольнити позовні вимоги. Позивач в судове засідання на розгляд справи не зявився, однак надав на адресу суду письмову заяву (а.с.10), відповідно до якої просить справу розглянути у його відсутність, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання на розгляд справи не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживанням відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, про свідчать поштові повідомлення, які повернулися на адресу суду (а.с.14,17,20,21). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Згідно зі ст.ст. 110,112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, тоді суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. Із матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] перебуває у шлюбі з відповідачем по справі [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ананьївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №23 від 08 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від вказаного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження(а.с.7). Приймаючи до уваги, що збереження сімї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, оскільки в сімї відсутнє взаєморозуміння, створені умови, в яких не можливе нормальне існування сімї та спільне проживання, шлюбні стосунки не підтримують, кроків до примирення не роблять, тому суд вважає можливим їх шлюб розірвати, при цьому всі витрати по справі залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

[PERSON] 19 травня 2016 року звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного з [PERSON], зареєстрованого 30 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 54. Позов обґрунтовується тим, що у сторін різні погляди на життя, а також відповідач зловживає алкогольними напоями від чого виникають сварки та скандали, сторони припинили між собою шлюбні стосунки та вирішили розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «Примак». У судове засідання сторони не зявилися. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує та наполягає на його задоволенні (а.с.16). Відповідач завчасно через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнає (а.с.23). Згідно положень ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Як встановлено судом, сторони уклали шлюб зареєстрований 30 серпня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис №54, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії «1-ЕЛ» № 060790 (а.с.5). Від шлюбу у сторін 04 січня 2013 року народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвом про народження серії І-ЕЛ № 131147 9а.с.6). Згідно довідки виконкому Андріївської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 13.04.2016 року № 317 [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] (а.с.7). Відповідно до приписів ст.37 СК України, шлюб є правозгідним. Згідно положень ст.55 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Стаття 112 СК України проголошує, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Судом встановлено, що подружні відносини сторони фактично припинили і їх відновлювати не мають наміру, наполягають на розлученні. Примирення між сторонами неможливе. Подальше сімейне життя між сторонами неможливе, збереження їх шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. У відповідності до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

[PERSON] 19 травня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись, що вони з відповідачем мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, погодився сплачувати аліменти на утримання доньки. Суд, заслухавши пояснення уповноваженого представника позивача та відповідача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], який проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] з сімєю не проживає, участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працездатний. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

[PERSON] 19 червня 2014 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення коштів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн., але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісячно. У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], на утримання якої відповідач матеріальну допомогу не надає. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та часткове визнання позову в розмірі, встановленому законодавством для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження та довідки про склад сім'ї вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачем ( а.с. 3, 4, 5). Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON], котрий проживає окремо від дитини, не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, а тому є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти). Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 цього Кодексу встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із довідок вбачається, що [PERSON] не працює, трудової книжки не має та допомоги з безробіття не отримував (а.с. 16, 17). Ураховуючи наведене, а також те, що відповідач не працює, не має на своєму утриманні інших осіб та розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років, який становить 1059 грн., є підстави присудити з відповідача у користь позивача аліменти на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] 19 червня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 27 листопада 2003 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя між ними не склалося, під час перебування у шлюбі вони перестали турбуватися про сімю, спільно піклуватися про побутові відносини, втратили один до одного почуття взаємної поваги, любові, дружби та взаємодопомоги, а з 2016 року їхні відносини перейшли до таких критичних, що були присутні фізичні розправи і знущання над нею, позивачем, і це все відбувалося на очах у малолітніх дітей, що вона вважає неприпустимим, погрози відповідача призвели до того, що вона панічно його боїться, спільне проживання припинено з кінця 2016 року, останньою краплею став конфлікт, який відбувся у червні 2017 року і призвів до травм та її звернення до Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області, у звязку із чим вона переживає за здоровя малолітніх дітей і не бажає знаходитися поруч із відповідачем, крім цього вона має намір створити нову сімю та просила відновити їй дошлюбне прізвище Дашинич. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у звязку з визнанням позову відповідачем суд розяснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 листопада 2003 року від якого мають троє неповнолітніх дітей ( а. с. 3, 4, 5, 6). Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. У кінці 2016 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Наслідки визнання позову сторонам розяснено. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Ураховуючи наведене, необхідно із [PERSON] у користь [PERSON] стягнути судові витрати в сумі 640,00 грн., повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] 19 червня 2018 р. звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що з 17.08.2002 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу залишиться проживати з позивачкою. Одруження з відповідачем виявилося невдалим. Втрачені почуття любові та поваги. Спільне життя не склалося через взаємне непорозуміння, різні погляди на сімейне життя, ведення сумісного господарства, через що постійно виникали протиріччя. Шлюбні відносини з відповідачем припинені з вересня 2017 року, сумісне господарство не ведеться. Примирення з відповідачем не можливе. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач та відповідач в судове засідання не зявились, позивач через канцелярію суду надала заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. У звязку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюб між сторонами зареєстрований 17.08.2002 р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського райуправління юстиції м. Запоріжжя, за актовим записом № 201 (а.с.3). \~ \~ \~ \~Враховуючи той факт, що шлюбні відносини між сторонами припинені, відновляти їх вони не мають намірів, шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, підстав для збереження шлюбу між сторонами не встановлено, а тому шлюб між сторонами доцільно розірвати. Окрім того, згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України шлюб підлягає розірванню, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов законний, обґрунтований та підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

[PERSON] 19 червня 2018 року звернулася до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 17 серпня 2004 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. З 2005 року вони припинили шлюбні відносини у зв'язку з відсутністю порозуміння між сторонами та різністю характерів. Спору про поділ майна немає. Вважає збереження сім'ї неможливим, тому просить розірвати шлюб, залишивши їй прізвище «[PERSON]». Позивач у судове засідання не з'явилася, в заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належно судовими повістками з повідомленням та оголошеннями на сайті судової влади, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або розгляд справи за його відсутністю суду не надав, тому суд вирішив справу розглянути за його відсутності заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Відповідно до свідоцтва про одруження (а.с. 3) сторони з 17 серпня 2004 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, позивач після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Але згідно копії паспорту (а.с. 4) вказаний документ після реєстрації шлюбу позивач не змінила. Від спільного подружнього життя сторони неповнолітніх дітей не мають, шлюбні відносини припинили з 2005 року у зв'язку з відсутністю порозуміння між сторонами та різністю характерів, спільного господарства не ведуть. Спору про поділ майна немає. Тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши позивачу прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

[PERSON] 19 червня 2019 року звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила розірвати укладений між сторонами шлюб та залишити їй існуюче прізвище. У обгрунтування заявлених вимог зазначила, що сторони уклали шлюб 16 квітня 2016 року та є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Ухвалою суду від 08 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. У підготовче судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі та підтримання позовних вимог. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та згоду з позовом. Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини справи відповідно до ст.112 СК України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивача щодо збереження шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 768,40 грн.:2=384,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved