Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] міської ради, [PERSON], за участю третіх осіб без самостійних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання протиправним та скасування рішення [PERSON] міської ради. Мотивуючи свої вимоги вказують на те, що позивачам на праві спільної власності подружжя у відповідності до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.08.2011 року належить нежитлове приміщення кафе «Кавовий двір» за адресою: м. Ужгород, пл. Театральна, 3. В дворі будинку №3 за вказано адресою, що перебуває у спільному користуванні мешканців та власників нежитлових приміщень будинку [PERSON] та [PERSON] за власний кошт було споруджено терасу, якою позивачі користувалися у своїй підприємницькій діяльності з 2011 року за законних підставах. Земельною ділянкою, на якій розміщена зазначена тераса, позивачі користувалися на підставі договорів оренди, а саме: ●Договір оренди земельної ділянки №856 від 06.09.2014 року укладений Департаментом міського господарства на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради за №282 від 16.08.2011 року (п.1.10 рішення); ●Договір оренди земельної ділянки №1133 від 24.09.2012 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №279 від 05.09.2012 року; ●Договір оренди земельної ділянки№1240 від 02.09.2013 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №282 від 21.08.2013 року; ●Договір оренди земельної ділянки №1292 від 19.05.2014 року - на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №140 від 07.05.2014 року. На сьогоднішній день Договір оренди №1292 від 19.05.2014 року є чинним. Згідно з вимогами законодавства Управління економіки та підприємства [PERSON] міської ради на підставі зазначених рішень надало позивачам підтвердження (дозвіл) для торгівельної діяльності та послуг з погодженим режимом роботи. Однак, [PERSON] та [PERSON] стало відомо, що на вказану вище земельну ділянку відповідачем [PERSON] було виготовлено та подано на затвердження сесії [PERSON] міської ради VІ скликання проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. Так, 19.12.2013 року [PERSON] міська рада своїм рішенням №1172 затвердила [PERSON] вказаний проект землеустрою та прийняла рішення надати її в оренду відповідачем строком на пять років до 19.12.2018 року. Оскільки таке рішеня є протиправним, прийняте з порушенням вимог земельного законодавства та порушує право позивачів на користування спірною земельною ділянкою, просять суд задовольнити позову, та винести рішення, яким скасувати рішення [PERSON] міської ради №1172 в частині затвердження землеустрою та надання в оренду [PERSON] земельної ділянки площею 0,050га (кадастровий номер 2110100000:06:001:0236) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на пл. Театральній, 3 в м. Ужгород та визнати недійсним Договір оренди землі №1682 від 31.01.2014 року. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні змінила предмет позову. Пояснила, що стало відомо, що спірне рішення прийнято [PERSON] міською радою на підставі рішення від 29.03.2013 року №865, яким [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки за адресою: м. Ужгород, вул. Театральна, 3. 19.12.2013 року [PERSON] міська рада затвердила розроблений проект землеустрою щодо відведення спірної ділянки і приймає рішення №1172 про передачу вказаної земельної ділянки в користування [PERSON] А тому, просить суд задовольнити позву, та винести рішення, яким: ●Визнати протиправним та скасувати рішення [PERSON] міської ради №865 від 29.03.2013 року в частині надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою та подальшого надання в користування на умовах оренди земельної ділянки площею 0,052га (кадастровий номер 2110100000:06:001:0236) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на площі Театральній, 3 в м. Ужгород. ●Визнати протиправним і скасувати рішення [PERSON] міської ради №1172 від 19.12.2013 року в частині затвердження проекту землеустрою та надання оренду [PERSON] земельної ділянки площею 0,050га (кадастровий номер 2110100000:06:001:0236) для будівництва та обслуговування будівель торгівлі на пл. Театральній, 3, в м. Ужгород. ●Визнати недійсним Договір оренди землі №1682 від 31 січня 2014 року. Представники відповідача [PERSON] міської ради [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, про надав суду письмові заперечення. Пояснив, що звернувшись до тексту оскаржуваних рішень можна зробити висновок, що такі рішення [PERSON] міської ради безсуперечно несуть ненормативний характер, адже вони звернені до окремого субєкта, а саме [PERSON], фізичної особи на підставі результатів розгляду заяв якої і були прийняті оскаржувані рішення. В свою чергу дані рішення були застосовані при укладені оскаржуваного Договору оренди землі №1682 від 31.01.2014 року, тим самим були реалізовані та вичерпали свою дію, а відтак не можуть бути визнані протиправними та не можуть бути скасовані. А тому, просив суд винести рішення, яким відмовити в задоволенні позову. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила. Пояснила, що рішенням [PERSON] міської ради від 29.03.13 за №865 [PERSON] надано дозвіл на підготовку проекту відводу земельної ділянки по пл. Театральній, 3 у м. Ужгороді під належним йому майном. Рішенням [PERSON] міської ради від 19.12.13 за №1172 затверджено проект відведення та передано цю землю [PERSON] в оренду для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На підставі цього рішення 31.01.14 з ним було укладено договір оренди землі за №1682. Відомості про цей договір та про право, що виникло на його підставі, 05.02.14 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Після укладення договору оренди землі з [PERSON], чому безумовно передувало виготовлення та погодження проекту відводу в т.ч. із зацікавленими службами міської ради, погоджується Паспорт тераси на цій самій землі ФОП [PERSON] Яким чином виконавчий комітет [PERSON] міської ради 07.05.14 приймає рішення №140, яким надає останній Підтвердження на терасу та у подальшому ДМГ УМР укладає з [PERSON] договір оренди землі під тимчасовою терасою, якщо на той час вже був укладений та зареєстрований належним чином Договір оренди землі від 31.01.14 № 1682 з [PERSON], тобто на той момент земля знаходилася у його правомірному володінні. Окрім того [PERSON] ще на початку квітня 2014 року почав підготовчі роботи. Тобто, позивачі про це знали. Їм також було відомо, що спірна земельна ділянка вже не могла бути використана для розміщення їх тимчасової споруди. Окрім того, представник відповідача зазначила, що 19.09.2014 року постановою Закарпатського окружного адміністративного суду визнано протиправним та скасовано рішення [PERSON] міської ради ІІІ сесії VІ скликання «Про порядок надання в оренду земельних ділянок для тимчасового розміщення малих архітектурних форм та літніх терас для здійснення підприємницької діяльності на землях загального користування» №52 від 21.12.2010 року. А тому, просить суд відмовити в задоволенні даного позову. Треті особи по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися по справі, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи. А тому суд, розглядає таку за їх відсутності. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що він працює приватним підприємцем та займався благоустроєм спірної тераси, проводив ремонтні роботи на замовлення [PERSON] та [PERSON] Саме вони здійснювали оплати його роботи. Хто є власником спірної тераси йому не було цікаво, адже його робота була виконана та оплачена. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є попереднім власником нежитлового приміщення за адресою: м. Ужгород, пл. Театральна, 3, яке вона продала [PERSON] та [PERSON] Земельна ділянка, що є предметом даного спору була у спільному користуванні. На ній раніше був викладений підйом у вигляді фундаменту. Заслухавши пояснення представника прокуратури, представників відповідачів, суд приходить до переконання, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. [PERSON] справі встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності подружжя у відповідності до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.08.2011 року належить нежитлове приміщення кафе «Кавовий двір» за адресою: м. Ужгород, пл. Театральна, 3. В дворі будинку №3 за вказано адресою, що перебуває у спільному користуванні мешканців та власників нежитлових приміщень будинку [PERSON] та [PERSON] за власний кошт було споруджено терасу, якою позивачі користувалися у своїй підприємницькій діяльності з 2011 року на законних підставах, що підтверджується наявними в матеріалах справи: Договором оренди земельної ділянки №856 від 06.09.2011 року, Договором оренди земельної ділянки №1133 від 24.09.2012 року, Договором оренди земельної ділянки №1240 від 0209.2013 року, Підтвердженням №788 торговельної діяльності з погодженим режимом роботи, виданим 17.06.2013 року, Договором оренди земельної ділянки №1292 від 19.05.2014 року, Підтвердженням №1227 торговельної діяльності з погодженим режимом роботи, виданим 07.05.2014 року, Паспортом літньої тераси (технічною документацією) за №82/2011. У відповідності до п.6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» уразі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Вказані договори оренди з позивачами укладав Департамент міського господарства відповідно до рішень виконавчого комітету [PERSON] міської ради, а саме: ●Договір оренди земельної ділянки №856 від 06.09.2014 року укладений Департаментом міського господарства на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради за №282 від 16.08.2011 року (п.1.10 рішення); ●Договір оренди земельної ділянки №1133 від 24.09.2012 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №279 від 05.09.2012 року; ●Договір оренди земельної ділянки№1240 від 02.09.2013 року на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №282 від 21.08.2013 року; ●Договір оренди земельної ділянки №1292 від 19.05.2014 року - на підставі рішення виконавчого комітету [PERSON] міської ради №140 від 07.05.2014 року. Згідно з вимогами законодавства Управління економіки та підприємства [PERSON] міської ради на підставі зазначених рішень надало [PERSON] та [PERSON] підтвердження (дозвіл) для торгівельної діяльності та послуг з погодженим режимом роботи, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями таких підтверджень. Відповідно до ч.3 ст.24 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції. У відповідності до умов Договору оренди земельної ділянки №1133 від 24.09.2012 року та Договору оренди земельної ділянки №1240 від 02.09.2013 року вбачається, що земельна ділянка вільна від прав третіх осіб. Термін дії договору 8 місяців. Згідно п.3.1 Договору оренди земельної ділянки №1133 від 24.09.2012 року та Договору оренди земельної ділянки №1240 від 02.09.2013 року орендодавець зобовязаний передати у користування земельну ділянку у стані, що відповідає умовам Договору оренди, не вчиняти дії, які б перешкоджали орендареві користуватися орендованою земельною ділянкою. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язаннямає виконуватися належним чином відповідно до умов договорута вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаївділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Однак, судом встановлено, що на противагу чинності дії вказаного вище Договору оренди №1133 від 24.09.2012 року, рішенням виконавчого комітету [PERSON] міської ради №865 від 29.03.2013 року надано дозвіл [PERSON] на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки. Окрім того, під час дії Договору оренди земельної ділянки №1240 від 02.09.2013 року виконавчий комітет [PERSON] міської ради п.1.49 затвердив такий проект землеустрою на надав спірну земельну ділянку в оренду [PERSON] строком до 19.12.2018 року. Згідно ч.1 ст.74 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами. У відповідності до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином, передача [PERSON] міською радою за спірними рішеннями користування [PERSON] спірної земельної ділянки становила незаконне та непропорційне втручання у права [PERSON], [PERSON], гарантовані ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно положення Конвенції передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свої власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, що кореспондується зі ст.41 Конституції України та ст.321 ЦК України (пункти 57, 64, 65 рішення Європейського суду з прав людини «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року). Також, виходячи із змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. The United Kingdom) від 24.06.2013 року майном у значенні ст.1 Першого Протоколу до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. Таким чином, суд приходить до висновку, що в контексті ст.1 Першого Протоколу Конвенції прийняття [PERSON] міською радою спірних рішень призвело до позбавлення позивачів права користування земельною ділянкою активом, майном. Щоб відповідати Конвенції, цей захід повинен бути законним та спрямованим на досягнення справедливого балансу між інтересами суспільства та інтересами заявника. Даний факт підтверджується вказаним рішенням Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» (Stretch v. The United Kingdom, п.36). Окрім того, судом встановлено, що за фактом незаконного привласнення чужого майна за заявами [PERSON], [PERSON] до Єдиного реєстру судових розслідування були внесенні відомості (кримінальне провадження №12014070030000970 при кримінальне провадження за ознаками ч.1 ст.358 КК України. В своїх заперечення представник відповідача [PERSON] [PERSON] посилається постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.09.2014 року, якою визнано протиправним та скасовано рішення [PERSON] міської ради ІІІ сесії VІ скликання «Про порядок надання в оренду земельних ділянок для тимчасового розміщення малих архітектурних форм та літніх терас для здійснення підприємницької діяльності на землях загального користування» №52 від 21.12.2010 року. Однак, суд приходить до переконання, що вказана постанова не стосується спірних правовідносин у цьому спорі, так як прийнята судом лише 19.09.2014 року, тобто після виникнення спірних правовідносин у справі і після укладення останнього Договору оренди земельної ділянки. Окрім того, жоден із вказаних договорів, на підставі яких позивачі користувалися спірною земельною ділянкою у звязку із ухваленням такої постанови Закарпатського окружного адміністративного суду, не визнано недійсним чи протиправним, не скасовано та не розірвано за ініціативою орендаря чи орендодавця. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання, що обставини, викладені позивачами в позові є обґрунтованими, підтвердженим належними доказами, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved