Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить зобовязати Покровське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та сплатити [PERSON] страхові виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (щомісячної страхової виплати) за період з 01.03.2016 по 19.10.2017. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 03.09.2010 під час роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта «Бутівська»» ДП «Макіїввугілля» з ним стався нещасний випадок на виробництві, отримана виробнича травма. 27.12.2010 Макіївською міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією позивачу було встановлено 10% втрати професійної працездатності строком на один рік. Згідно з довідкою МСЕК серії 10ААА №034717 від 10.01.2012 позивачу підтверджено 10% втрати професійної працездатності. Згідно з довідкою МСЕК серії 10ААА №135792 від 15.01.2013 позивачу було встановлено 20% втрати професійної працездатності з 01.01.2013 до 01.01.2015. Згідно з довідкою МСЕК серії 10ААА №129391 від 23.12.2014 - підтверджено 20% втрати професійної працездатності з 01.01.2015 до 01.01.2017. Згідно з довідкою МСЕК серії АБ №0046085 від 20.09.2016 - підтверджено 20% втрати професійної працездатності з 16.09.2016 до 01.10.2019. 25.01.2011 Червоногвардійським відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань міста Макіївки ухвалено постанову «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати», відповідно до якої позивач перебуває на обліку у Фонді з 03.09.2010, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво; середньомісячна заробітна плата (дохід) перед настанням страхового випадку становила 5912,36 гривень; призначено щомісячні страхові виплати у розмірі 591,24 гривень, починаючи з 27.12.2010 по 31.12.2011 включно, які позивачу нараховувались і сплачувались. До грудня 2014 року позивач перебував на обліку в Червоногвардійському відділенні Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань міста Макіївки. У звязку з набранням чинності Постановою Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року №595, якою затверджений Тимчасовий порядок фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей (далі Тимчасовий порядок), у населеному пункті, де мешкав позивач, було припинено здійснення повноважень відповідним органом Фонду. З 26.12.2014 позивача поставлено на облік до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м.Красноармійську Донецької області (на теперішній час - Покровське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, далі - відповідач), де позивач перебуває на обліку по теперішній час. З 26.12.2014 до 28.02.2016 відповідач нараховував та перераховував позивачу відповідну соціальну допомогу, а у березні 2016 року припинив її виплату. Підставою для припинення нарахування та виплати страхових виплат відповідач зазначає, що довідка МСЕК серії 10ААА №129391 від 23.12.2014 видана установою, що знаходиться на території, не підконтрольній українській владі, та з 01.12.2014 документи, видані такою установою, не мають юридичної сили. Посилаючись на практику Європейського суду з прав людини, приписи Конституції України, враховуючи, що втрата професійної працездатності підтверджується також довідкою Обласної профпатологічної МСЕК м.Краматорська від 20.09.2016, позивач вважає, що відповідач не мав підстав припиняти сплату йому страхових виплат на підставі того, що ним на підтвердження втрати професійної працездатності була надана довідка Міжрайонної травматологічної МСЕК м.Макіївки від 23.12.2014. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, навівши доводи, викладені в позові. Представник відповідача Покровського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області проти задоволення позовних вимог заперечував. Мотиви незгоди зводяться до того, що висновок МСЕК м.Макіївки про встановлення ступеню втрати працездатності від 23.12.2014 виданий позивачу органом, що розташований на території, яка не контролюється українською владою, а висновком МСЕК м.Краматорськ від 20.09.2016 не підтверджений ступінь втрати працездатності з 01.01.2015 по 15.09.2016 року. У відповідача відсутні законні підстави для здійснення страхових виплат за період з 01.01.2015 по 15.09.2016. За період з 01.01.2015 по 30.06.2016 відповідачем було незаконно нараховано позивачу 34197,48 гривень та виплачено - 26598,04 гривень. Також представник відповідача зазначив, що позивачем була надана письмова згода на зняття з нарахування зайвої страхової суми, копія відповідної заяви від 27.09.2016 долучена до заперечень. Після утримання з нарахування переплати зі страхових виплат, що були нараховані та виплачені по непідтвердженій довідці МСЕК від 23.12.2014 року, щомісячна страхова виплата була поновлена позивачеві в жовтні 2017 року в розмірі 2 348,23 гривень. Свої заперечення проти позову відповідач виклав письмово у запереченнях на позовну заяву, які надані в строк, визначений ухвалою суду від 19.01.2018; на підтвердження обставин, викладених в запереченні, відповідач надав належним чином завірену копію заяви позивача від 27.09.2016, в якій останній не заперечує проти утримання з нього сум, виплачених йому на підставі довідки МСЕК від 23.12.2014. Інших доказів відповідачем не надано. Заслухавши пояснення сторін у справі, вивчивши доводи позову та заперечень, дослідивши письмові докази, надані сторонами до розгляду справи по суті, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке. Актом (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався 03.09.2010, затвердженим 05.09.2010 директором ВП «Шахта Бутівська» ДП «Макіїввугілля», та [PERSON] №37 про нещасний випадок на підприємстві, пов'язаний з виробництвом за формою Н-1, затвердженим директором ВП «Шахта Бутівська» ДП «Макіїввугілля», підтверджується, що з позивачем 03.09.2010 під час роботи на вказаному підприємстві на посаді проходчика стався нещасний випадок на виробництві та він отримав виробничу травму (а.с.5-6). 27.12.2010 міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією м.Макіївка позивачу встановлено 10% втрати професійної працездатності строком на один рік (виписка з [PERSON] огляду МСЕК від 27.12.2010 та довідка про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 27.12.2010, а.с.7). 25.01.2011 Червоногвардійським відділенням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань міста Макіївки прийняті постанова «Про призначення потерпілому щомісячної страхової виплати» та постанова «Про призначення потерпілому одноразової допомоги в разі стійкої втрати професійної працездатності», за змістом яких позивач перебуває на обліку з 03.09.2010, має зареєстрований страховий випадок трудове каліцтво; середньомісячна заробітна плата (дохід) перед настанням страхового випадку становила 5912,36 гривень; призначено щомісячні страхові виплати у розмірі 591,24 гривень, починаючи з 27.12.2010 по 31.12.2011 включно (а.с.11). Згідно з довідкою МСЕК серії 10ААА №135792 від 15.01.2013, виданою міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією м.Макіївка (ідентифікаційний код 21958658) позивач повторно був оглянутий на МСЕК, за результатами огляду йому було встановлено 20% втрати професійної працездатності з 01.01.2013 до 01.01.2015 року (а.с.8). Згідно з довідкою МСЕК серії 10ААА №129391 від 23.12.2014, виданою міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією м.Макіївка (ідентифікаційний код 21958658) позивач повторно був оглянутий на МСЕК, за результатами огляду йому підтверджено 20% втрати професійної працездатності з 01.01.2015 до 01.01.2017 (а.с.9). Згідно з довідкою МСЕК серії АБ №0046085 від 20.09.2016, виданою обласною профпатологічною медико-соціально експертною комісією м.Краматорська (ідентифікаційний код 21958658) позивач повторно був оглянутий на МСЕК, за результатами огляду йому було підтверджено 20% втрати професійної працездатності з 16.09.2016 до 01.10.2019 (а.с.10). Учасниками справи визнано, що з 26.12.2014 позивач став на облік до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві і професійних захворювань у м.Красноармійську Донецької області (на теперішній час - Покровське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області), де перебуває на обліку по теперішній час. Також учасниками справи визнано, що відповідачем з 01.12.2014 по 28.02.2016 щомісячно виплачувались позивачу страхові виплати у звязку із нещасним випадком на виробництві, що стався на шахті «Бутівська» 03.09.2010, а з 01.03.2016 відповідачем призупинено здійснення щомісячної страхової виплати позивачу у звязку з тим, що висновок з акту огляду МСЕК від 23.12.2014, на підставі якого такі страхові виплати проводились з 01.01.2015, виданий міжрайонною травматологічною МСЕК м.Макіївки, яка знаходиться на території, що не контролюється українською владою. Оскільки довідкою МСЕК від 20.09.2016, виданою обласною профпатологічною медико-соціальною експертною комісією м.Краматорська, позивачу була повторно підтверджена 20% стійка втрата професійної працездатності з 16.09.2016 до 01.10.2019, відповідач з 16.09.2016 поновив виплату позивачу раніше призначеної страхової виплати, але на підставі написаної позивачем заяви від 27.09.2016 нараховані виплати були утримані відповідачем в рахунок погашення виплачених позивачу на підставі Довідки МСЕК від 23.12.2014 страхових сум. Після утримання таких сум переплати відповідачем позивачу була поновлена щомісячна страхова виплата, а саме з жовтня 2017 року в розмірі 2348,23 гривень. Враховуючи приписи ч.1 ст.82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню, адже визнаються учасниками справи. Вирішуючи спір, суд зауважує на таке. Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов'язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання визначає Закон України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, охорони життя та здоров'я» №1105 (далі Закон №1105). За змістом ст.47 згаданого Закону страхові виплати провадяться щомісячно в установлені Фондом дні на підставі постанови цього Фонду або рішення суду потерпілому - з дня втрати працездатності внаслідок нещасного випадку або з дати встановлення професійного захворювання. Страхові виплати провадяться протягом строку, на який встановлено втрату працездатності у зв'язку із страховим випадком (ч.5). Страхові виплати провадяться протягом строку, встановленого МСЕК або ЛКК. Строк проведення страхових виплат продовжується з дня їх припинення і до часу, встановленого при наступному огляді МСЕК або ЛКК, незалежно від часу звернення потерпілого або заінтересованих осіб до Фонду. При цьому сума страхових виплат за минулий час виплачується за умови підтвердження МСЕК втрати працездатності та причинного зв'язку між настанням непрацездатності та ушкодженням здоров'я. Страхові виплати протягом спірного періоду, а саме з 01.03.2016 по 19.10.2017, були утримані відповідачем з позивача в рахунок погашення страхових виплат, виплачених останньому в період з 01.01.2015 по 28.02.2016 на підставі довідки МСЕК, виданої міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією м. Макіївка 23.12.2014, яку відповідач вважає такою, що не має юридичної сили, оскільки вона видана установою, визнаною з 01.12.2014 такою, що знаходиться на території, непідконтрольній українській владі. Постановою КМУ «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, а також інших платежів з рахунків, відкритих в органах Казначейства» від 07.11.2014 №595 міністерствам, іншим центральним органам виконавчої влади, місцевим державним адміністраціям визначено забезпечити до 01.12.2014 переміщення бюджетних установ, підприємств та організацій, що належать до сфери їх управління, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі. Розпорядженням КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» від 07.11.2014 №1085-р затверджений перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включені, в тому числі м.Донецьк та м.Макїївка. Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Обласний центр медико-соціальної експертизи Донецької обласної державної адміністрації, підрозділами якого є міжрайонна травматологічна медико-соціальна експертна комісія м.Макіївка та Обласна профпатологічна МСЕК (ідентифікаційний код 21958658), був переміщений з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (зокрема м.Донецьк та м.Макіївка), в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, а саме в м.Краматорськ. Проте, враховуючи дату видачі міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією м.Макіївка довідки серії 10 ААА №129391 23.12.2014, таке переміщення відбулось не в строк, визначений постановою КМУ від 07.11.2014 №595 до 01.12.2014, а пізніше. Суд зазначає, що зміст постанови КМУ від 07.11.2014 №595 не дозволяє дійти висновку, що в разі порушення міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, місцевими державними адміністраціями визначеного строку переміщення відповідних установ, такі установи автоматично припиняють свою діяльність з 01.12.2014, а документи, видані такими установами після 01.12.2014 на території, де органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, не мають юридичною сили. Суд також зважає на те, що довідка міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії м.Макіївка 23.12.2014 серії 10 ААА №129391, видана на бланку Міністерства охорони здоровя України, має печатку обласного центру медико-соціальної експертизи м.Донецька (ідентифікаційний код 21958658), підпис голови МСЕК, отже, довідка видана українською установою. Зворотного відповідачем не доведено, як і не зазначено, яким нормативно-правовим актом визначено, що усі документи, видані з 01.12.2014 українськими установами, що не встигли переміститись в строк до 01.12.2014 з території, непідконтрольній українській владі, не мають юридичної сили. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що довідка міжрайонної травматологічної медико-соціальної експертної комісії м.Макіївка 23.12.2014 серії 10ААА №129391 видана позивачу, є підставою для нарахування та виплати йому щомісячної страхової виплати у звязку із втратою професійної працездатності через нещасний випадок на підприємстві, що мав місце 03.09.2010, за період з 01.01.2015 по 01.01.2017. Позиція відповідача з приводу відсутності у вказаної довідки юридичної сили є помилковою та ґрунтується на невірному трактуванні нормативно правового акту. Доводи представника відповідача про добровільне написання позивачем заяви щодо утримання у нього сум страхових виплат для погашення сум, що були виплачені на підставі спірної довідки, суд до уваги не бере, оскільки по-перше, в заяві зазначено, що він не заперечує проти такого відрахування до вирішення питання щодо врахування терміну виплат з 01.01.2015 по 15.09.2016, по-друге, такі доводи відповідача не мають в даному випадку правового значення для вирішення спору. Окремо суд відмічає, що відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обовязковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський Суд у своєму рішенні від 08.07.2004 «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров'я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов'язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників. Україна не відступала від зобовязань, визначених ст.1 та ст.14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого протоколу до Конвенції, у звязку із подіями в окремих районах Донецької та Луганської областей України відповідно до ст.15 Конвенції. Беручи до уваги наведене, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України сплачені позивачем судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат у виді витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1400 гривень відсутні, адже згідно з ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, проте відповідних документів позивачем та його представником до суду не надано. Крім того, за змістом ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у звязку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Доказів сплати зазначеної суми або виставлення позивачу відповідних рахунків тощо як позивачем, так і його представником також не надано. Враховуючи викладене,

Outcome: approved