Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-22 00:00:00

[PERSON] 18.03.2019 звернувся до суду з позовною заявою до Свірнівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина, до якої входить земельна ділянка за кадастровим номер 3521487000:02:000:0554, площею 5,27 га., яка знаходиться на території Свірнівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області та яка належала їй на праві приватної власності. За життя [PERSON] було складено заповіт 12.12.2012 на користь позивача, в якому заповіла належну їй зазначену земельну ділянку. Однак до теперішнього часу, зі спливом шестимісячного терміну з моменту відкриття спадщини позивач спадщини не прийняв. Для отримання спадщини позивач не зміг у встановлений строк звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, оскільки не знав про існування заповіту на його користь, так як не являється родичем покійної та не міг навіть подумати про наявність заповіту. Так як [PERSON] проживала в Житомирській області, то позивач навіть не знав про її смерть. Від родичів покійної позивач дізнався про наявність заповіту. Коли він звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини, йому повідомили про те, що трок для прийняття спадщини пропущено, про що свідчить відмова нотаріуса. Таким чином, позивач вважає, що ним пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин. У зв`язку з наведеним, посилаючись на ст.ст. 1222, 1272 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), позивач просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 22.03.2019 в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 18.04.2019 за клопотанням позивача судом постановлено ухвалу про витребування у приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Наталі Володимирівни копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Селянщина Черняхівського району Житомирської області, на виконання якої 28.05.2019 до суду надійшли витребувані докази. 15.07.2019\~ухвалою суду\~за клопотанням\~позивача в\~даній справі\~замінено первісного\~відповідача Свірнівську\~сільську раду\~Голованівського району\~Кіровоградської області належним відповідачем [PERSON] та залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] . Ухвалою суду від 06.08.2019 визнано відсутніми повноважень у [PERSON] як фізичної особи (не адвоката) на представництво інтересів [PERSON] в даній справі за пред`явленою довіреністю від Свірнівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області від 05.08.2019. 20 вересня 2019 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. 05 грудня 2019 року судом постановлено чотири ухвали, якими залишено без розгляду заяву третьої особи [PERSON] про відвід головуючого судді від 21.10.2019; залишено без задоволення клопотання третьої особи [PERSON] про витребування доказів; відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи [PERSON] про повернення до стадії підготовчого провадження у справі та відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та суду пояснив, що з [PERSON] , ще за життя останньої, він уклав договір оренди землі на 49 років. [PERSON] хотіла продати свою земельну ділянку йому, але вони домовились, що згідно договору він заплатить в повному обсязі орендну плату за 49 років, після чого остання повідомила, що бажає скласти на нього заповіт. Після того, як з [PERSON] уклав договір оренди землі, в який конкретно день не пам`ятає, він залишив договір оренди землі в нотаріуса для реєстрації та вже приблизно через тиждень звернувся до нотаріуса, в якого отримав договір оренди землі та заповіт від 12.12.2012, яким [PERSON] заповіла йому свою земельну ділянку. Оригінал заповіту весь час зберігався у нього, однак він не придав значення цьому документу, заповіт він не читав. Також у нього зберігається Державний акт на право приватної власності на землю, виданий [PERSON] . Про смерть [PERSON] дізнався приблизно навесні 2018 року, коли саме не пам`ятає, в тому числі не пам`ятає про те, чи дізнався до 12.05.2018, а можливо після цієї дати. Про смерть [PERSON] йому повідомила чи то кума померлої, чи то подружка померлої, яку звати [PERSON] та яка є його сусідкою. До нотаріуса із заявою про прийняття спадщини він звернувся в грудні 2018 року. Вважає, що заяву до нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не подав вчасно з поважних причин. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 23.01.2020 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), що підтверджується повідомленням про отримання 13.12.2019 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 170), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або відзив до суду не подавав. Третя особа [PERSON] в судове засідання 23.01.2020 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, відповідно до ст.ст. 128, 130 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про отримання 12.12.2019 рекомендованого листа з судовою повісткою (а.с. 169), заяви про розгляд справи за його відсутності чи відкладення розгляду справи або пояснення до суду не подавав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [INFO] в с. Селянщина Черняхівського району Житомирської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданого 08.11.2018 Голованівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (а.с. 5). Як вбачається з копії Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-КР №001989 від 30.12.2001, [PERSON] на праві власності, належала земельна ділянка з кадастровим номером 3521487000:02:000:0554, площею 5,27 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Свірнівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області (а.с. 12). 12 грудня 2012 року [PERSON] заповіла належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії IV-КР №001989 від 30.12.2001 земельну ділянку [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 12.12.2012, посвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Воєводою С.М., зареєстрованого в реєстрі за №1631 та копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №32756804 від 12.12.2012 (а.с. 10-11). Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Черняхівського районного нотаріального округу Житомирської області Драч Н.В. від 17.12.2018, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку розміром 5,27 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Свірнівської сільської ради Голованівського району, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] пропущено строк подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 9). Відповідно до копії спадкової справи №44/2018, наданої приватним нотаріусом Черняхівського районного нотаріального округу Драч Н.В., після смерті [PERSON] , 18.04.2018 із заявою про прийняття спадщини як син спадкодавця звернувся відповідач [PERSON] , 26.04.2018 із заявою про відмову від прийняття спадщини як чоловік спадкодавця звернувся [PERSON] ; свідоцтва про право на спадщину не видавались, інші спадкоємці відсутні (а.с. 43-66). Згідно копії довідки №180, виданої 13.02.2018 Селянщинською сільською радою Черняхівського району Житомирської області, [PERSON] до дня смерті проживала по [ADDRESS] , разом з нею на день смерті проживав та був зареєстрований співмешканець [PERSON] (а.с. 49). Частиною першою ст. 1269 ЦК України, встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30.05.2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, тобто при визначенні поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути довідки медичних установ про стан здоров`я та проходження курсу лікування, довідки про перебування особи у відрядженні чи за межами України, інші довідки, акти, листування, що містять відомості щодо обставин, які перешкоджали зверненню спадкоємця до нотаріальної контори в строки, встановлені ст. 1270 ЦК України. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року N 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин в даній справі суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 12.02.2018 по справі №712/656/15-ц та від 19.11.2019 по справі №317/3039/18-ц. В постанові від 19.11.2019 по справі №317/3039/18-ц Касаційний цивільний суд Верховного Суду зазначив, що особа вважається такою, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних, якщо вона не є родичем спадкодавця, мешкала у іншому населеному пункті, будь-яких відносин із спадкодавцем не підтримувала та не знала про складений на її ім`я заповіт. В постанові від 12.02.2018 по справі 712/656/15-ц Касаційний цивільний суд Верховного Суду зазначив, що якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Також у постанові від 13.05.2019 у справі № 639/2082/17 Верховний Суд зазначив, що суд має враховувати тривалість пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ч. 2 ст. 78, ст. 79\~ЦПК України).\~ При цьому, згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно вимог статті 89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Основного Закону України. Оцінюючи доводи позивача про поважність причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про відсутність причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з позовом, позивач не надав належних та допустимих доказів того, що йому не було відомо про існування заповіту, а також інших обставин які б були пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для нього на вчинення дій щодо прийняття спадщини у встановлений законом строк у зв`язку із чим позивач не виконав свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог і заперечень. Навпаки, позивач в судовому засіданні повідомив про те, що протягом шести місяців з дня смерті [PERSON] йому було відомо про існування заповіту, оскільки заповіт знаходився весь час у нього, а про посвідчення заповіту дізнався в приватного нотаріуса, який посвідчував заповіт та який передав йому цей документ. За таких обставин, позивачем не наведено об`єктивних причин, які стали перешкодою для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Також, позивач не довів обставин справи про те, коли саме він дізнався про смерть [PERSON] , оскільки в судовому засіданні повідомив, що не пам`ятає день в який йому повідомила його сусідка про смерть [PERSON] (до спливу шести місяців з дня смерті спадкодавця, чи після), клопотання про виклик в судове засідання в якості свідка цієї особи не заявляв, будь-яких інших доказів суду не надав. У справі, що розглядається, встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , а позивач звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 17.12.2018, тобто через рік з дня відкриття спадщини. Враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що становить понад 1 рік, а також встановлені обставини, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв`язку з відсутністю у позивача поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи відмову в задоволенні позову, судові витрати зі сплати позивачем судового збору при зверненні до суду в сумі 768 грн. 40 коп., що підтверджується квитанцією №0.0.1296068921.1 від 15.03.2019 (а.с. 1), покладаються на позивача. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed