Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] 12.12.2019 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та стягнення з відповідача аліменти на їх утримання в розмірі 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] , [INFO] , є батьком двох неповнолітніх дітей, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом з позивачем. Матір`ю дітей є [PERSON] , [INFO] , з якою вони у шлюбі не перебували. Фактичні подружні відносини між сторонами не підтримуються. Мати, [PERSON] , не повідомивши позивача, виїхала за межі с. Приморське, та, наскільки відомо позивачу, проживає в с. Слобожанське (Комінтерн), Нововодолазьского району Харківської області. [PERSON] ухиляється від своїх батьківських обов`язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно пливає на їх фізичний розвиток як складову виховання, не спілкується з дітьми в обсягах необхідних для нормального самоусвідомлення. [PERSON] самостійно виховує дочок, оплачує послуги дитячого садку, забезпечує продуктами харчування, забезпечує проведення медичних оглядів. Будь-які спроби зв`язатися з [PERSON] не дали результатів, на листи та дзвінки не відповідає. Окрім того, позивачу стало відомо, що [PERSON] має інших дітей та не має наміру приймати участь у виховуванні наших спільних дітей. Представник позивача у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява від нього про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представник третьої особи, Служба у справах дітей Кілійської районної державної адміністрації, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач, [PERSON] повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання та через офіційний сайт суду, в судове засідання повторно не прибула, про причини неявки суд не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання або проведення розгляду справи за її відсутності, суду не надала. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 17.12.2016 року, [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис №443, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області 10.10.2013 року, [PERSON] народилась [INFO] , актовий запис №417, батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] . З довідки про склад сім`ї №333, виданої виконавчим комітетом Приморської сільської ради Одеської області 25.11.2019 року вбачається, що до складу сім`ї [PERSON] входять доньки, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного депутатом Приморської сільської ради Свиридовою О.Т. 25.04.2019 року, гр. [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично проживає у власному житловому будинку за адресою: [ADDRESS] , разом з малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В будинку дві житлові кімнати, є пічне опалення, житлово-побутові умови задовільні. Продукти харчування і дитячий одяг в наявності є. Діти ходять в дитячий садок «Колосок» с. Приморського. З березня 2019 року батько [PERSON] один займається вихованням та утриманням двох малолітніх доньок. Як зазначається в характеристиці, виданої Приморською сільською радою 25.11.2019 року, [PERSON] мешкає в с. Приморське з дня народження. За час проживання в селі зарекомендував себе з позитивної сторони. Випадків порушення громадського порядку не допускав, скарг та нарікань з боку односільчан до виконкому сільради в його адресу не надходило. Не одружений. З березня 2019 року батько [PERSON] один займається вихованням двох малолітніх доньок. Згідно довідки від 23.04.2019 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідують дошкільний заклад ясла-садок «Колосок» с. Приморського з 12 березня 2019 року. Відповідно до довідки №55, виданої Приморською амбулаторією загальної практики сімейної медицини 25.04.019 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться під наглядом та відвідують амбулаторію. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщені/будинку, осіб, виданої Станичною сільською радою Нововодолазького району Харківської області 05.12.2018 року, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , до складу її сім`ї входять: [PERSON] - син, [PERSON] - син. Як зазначається у висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , 1984 р.н., у відношенні її малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , виданий Опікунською радою Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області 23.06.2020 року, діти залишились без батьківського піклування з боку матері. Їх мати [PERSON] в березні 2019 року покинула своїх дітей на батька [PERSON] , і вже більше не цікавиться долею дітей, матеріально не допомагає, ніякої участі в вихованні дітей не приймає, тобто зовсім самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Діти увесь час проживають з батьком [PERSON] . Орган опіки та піклування при виконкомі Приморської сільської ради Кілійського району вважає доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] , 1984 р.н., у відношенні її малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до протоколу бесіди, проведений координатором по роботі із молоддю [PERSON] від 19.06.2020 року, з батьком [PERSON] , зроблено висновок, що батько [PERSON] з відповідальністю відноситься до виконання батьківських обов`язків. У дітей є окрема кімната, необхідний одяг і взуття. Зі слів батька, він вже більше року займається вихованням доньок [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , та їх утриманням самостійно. Мати [PERSON] покинула дітей та виїхала за межі села, долею дітей не цікавиться. Згідно акту обстеження житлового-побутових умов сім`ї, складеного комісією Приморської сільської ради 28.02.2020 року, житловий будинок потребує ремонту, в будинку є дві кімнати, в наявності пічне опалення, меблі першої необхідності в наявності, є запас продуктів. Щодо відношення батьків до виховання дітей, то в березні 2019 року мати доньок [PERSON] забрала своїх старших синів та виїхала за межі села за місцем своєї реєстрації. Батько займається вихованням і утриманням доньок самостійно. Необхідний одяг і взуття у дітей є. Батько відповідально відноситься до виконання батьківських обов`язків. Діти мають чистій та охайний вид. Як зазначається у відповіді, наданої службою у справах дітей Нововодолазької районної державної адміністрації 27.07.2020 року, під час виїзду за місцем реєстрації [PERSON] , [INFO] , за адресою [ADDRESS] , було з`ясовано, що жінка не проживає за вказаною адресою. У даному помешканні проживають її малолітні діти [PERSON] , 2007 року народження, [PERSON] , 2009 року народження, та мати [PERSON] , 1957 року народження. На даний час [PERSON] винаймає житло та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконкомом Рокитненської сільської ради Нововодолазького району Харьківської області 23.07.2020 року, [PERSON] , [INFO] , дійсно проживає без реєстрації на території сільської ради за адресою: [ADDRESS] , з співмешканцем. На території ради не працює. Згідно протоколу бесіди з питань спору щодо позбавлення батьківських прав одного з батьків дитини від 23.07.2020 року, зі слів [PERSON] 8 березня 2019 року вона останнє спілкувалася з доньками, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Також вона сказала, що доньки добре ставилися до неї і до батька. Проте між нею та батьком дітей часто виникали конфлікти, сварки. З її слів [PERSON] агресивно поводився із жінкою на очах дітей. Також вона сказала, що її колишній співмешканець [PERSON] часто зловживав алкогольними напоями і в стані алкогольного сп`яніння вів себе агресивно стосовно неї і її сина [PERSON] . З її слів розмір її доходу - 3000-4000 тисяч гривень. Як зазначається з копії відповіді на запит, виданий адміністрацію комунального закладу «Слобожанський ліцей Нововодолазької районної ради Харківської області» 21.09.2020 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , дійсно навчаються у КЗ «Слобожанський ліцей». За всі періоди навчання діти проявили себе як добрі, виховані, дисципліновані учні, ставляться з повагою до вчителів, наставників, а особливо до своєї бабусі [PERSON] . Діти перебувають на утримані бабусі, мама участі у вихованні та матеріальному забезпечені не бере. Згідно ст.150 Сімейного кодексу батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до п.п. 1, 2 ч.1 ст. 164 СК України, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини та протягом 6 місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як зазначено в п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Обставини справи свідчать про те, що відповідач, яка є матір`ю вищевказаних дітей, фактично самоусунулась від належного виховання та утримання діткй і не бажає змінити своє ставлення до їх виховання, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про свідоме нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов`язками та, відповідно, про необхідність позбавлення відповідача батьківських прав у відношенні її неповнолітніх доньок. Щодо позову в частині вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому, ч.2 ст. 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі 1000 гривень на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved