Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] померла його баба по лінії матері [PERSON]. На час смерті вона мала у власності житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що розташований в [ADDRESS], та в цілому складається з: «А-1» - житлового будинку, «під-б» - погреба з шийкою, «б» - сараю, «Б» - літньої кухні, «б-1» - гаража, «В» - сараю, «№ 1» - огорожі. За час свого життя [PERSON] склала заповіт, згідно з яким все своє майно заповіла позивачу. Позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак отримав відмову через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. З огляду на викладене, позивач просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Від позивача та представника відповідача надійшли заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а представник відповідача проти позовних вимог не заперечує. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] помер [INFO] (а.с. 9). Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України [INFO] на усі права та обов'язки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина. З дублікату заповіту [PERSON], [INFO], від 21.06.2011 р., посвідченого секретарем Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області 21.06.2011 р., зареєстрованого в реєстрі за № 80, судом встановлено, що все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалось, і, взагалі, все те, що їй належатиме на день смерті і на що я за законом, матиме право, заповіла позивачу (а.с. 24). З постанови державного нотаріуса Гребінківської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.25) судом встановлено, що заяву на прийняття спадщини подав позивач згідно заповіту, посвідченого секретарем Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області 21.06.2011 р., зареєстрованого в реєстрі за № 80. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину (житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що розташований в [ADDRESS]) відмовлено через відсутність на нього правовстановлюючих документів. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Згідно технічного паспорта на житловий будинок з допоміжними господарчими побудовами, що розташований в [ADDRESS], він складається з: «А-1» - житлового будинку, «Б» - літньої кухні, «під-б» - погріб, «б» - сараю, «б-1» - гаража, «В» - сараю, «№ 1» - огорожі, що збудовані у 1950 році, літер «В» - сарай у 1975 р. Згідно рішення виконавчого комітету Слободо-Петрівської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 3 від 11 березня 1997 р. вказаний виконком вирішив оформити право приватної власності на вищезазначений об'єкт нерухомості на [PERSON] (а.с.12). Згідно ЦК УРСР в редакції чинній на час прийняття відповідного рішення виникнення права власності на нерухомість не пов'язувалось із її державною реєстрацією. Таким чином, відповідне право власності залишилось дійсним до моменту смерті спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 381 ЦК України до складу садиби входять, зокрема, житловий будинок та господарсько-побутові будівлі. З огляду на викладене, позивач успадкував вищевказані житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, на які право власності на момент відкриття спадщини належало спадкодавцю. Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ст. 15, ч. 1 ст. 381, ч.ч. 1 та 2 статті 1220 ЦК України, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями,

Outcome: approved