Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою у якій просили визнати за кожним права власності по ? частині квартири в порядку спадкування за законом, розташованої за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачі посилалися на те, що вони є дітьми [PERSON], який помер 10 листопада 2014 року. У встановлений законом строк вони подали заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори, але їм було відмовлено, оскільки за заявою [PERSON].І нотаріусом Кромського нотаріального округу Орловської області було відкрито спадкову справу, оформлення права власності без врахування її інтересів суперечить діючому законодавству. [PERSON] проти позовних вимог [PERSON], [PERSON] не заперечувала. Подала до суду зустрічну позовну заяву, якою просила визнати за нею право власності на ? частину спірної квартири. Посилалася на те, що вона з 07.01.1987 р. по 10.11.1990 р. перебувала у шлюбі з [PERSON] За час шлюбу у 1992 ними була викуплена кооперативна квартира [ADDRESS]. Вважає, що квартира належить їх родині на праві спільної власності. В судове засідання сторони подали заяви за якими просили розглянути справу за їх відсутності, від своїх позовних вимог не відмовляються. Дослідивши надані до позовів докази, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] задовольнити, виходячи з наступного: З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 07.01.1984 по 10.11.1999 р. знаходилися у шлюбі. (а.с.31). [PERSON] являвся членом ЖК «Околиця-3». 21.07.1992 р. за кооперативну квартиру він вніс останній пайовий внесок і 12.07.2002 року отримав свідоцтво про право власності на квартиру № 122, загальною площею 71,4 кв.м.. житловою площею 42,6 кв.м., розташованої по вул.. Гвардійців Широнінців,94 в м. Харкові. Правовідносини подружжя [PERSON] щодо спірної квартири виникли у 1992 році, тому регулюються нормами КпШС України в редакції 1969 року. Відповідно до ст..22 КпШС України в редакції 1969 року, майно нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Тобто частки у праві власності на спірну квартиру належить [PERSON], [PERSON] по ? . 10 листопада 2014 року [PERSON] помер. Незважаючи на те, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний 10.11.1999 року, суд вважає, що строк позовної давності [PERSON] не пропушений, оскільки вона продовжувала проживати у спірній квартирі, зареєстрована у квартирі, про що свідчить штамп реєстрації у паспорті на її імя (а.с. 29) і тому суд на підставі ст..60 СК України визнає за нею право власності на ? частину спірної квартири. На час відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрований та постійно мешкав в Російській Федерації, Орловської області, Троснянський район селище [PERSON]. Відповідно до ст..1261 ЦК України, спадкоємцями після смерті [PERSON] на ? частку спірної квартири є діти [PERSON], [PERSON] та мати [PERSON] 26.05.2015 року Державним нотаріусом Першої Харківської державної нотаріальної контори [PERSON] [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна після смерті батька було відмовлено в звязку з прийняттям спадщини [PERSON], [PERSON], оскільки частки кожного із спадкоємців за законом дорівнювали по 1/3.(а.с.25) Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 р. у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із нотаріально посвідченої заяви [PERSON] вбачається, що вона відмовилась від належної їй частки у спадковому майні на території України після померлого сина [PERSON] (а.с.16). Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Таким чином, суд вважає за необхідне визнати право власності по ? частки за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті їх батька [PERSON]

Outcome: approved