Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] 03 лютого 2016 року звернулася до суду з позовом до Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування посилаючись, що її батьку [PERSON], який помер [INFO] належав житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], який до упорядкування нумерації будинків по [ADDRESS]. Вона являється спадкоємцем його майна за заповітом, але 19 січня 2016 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області їй було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача адвокат Малека І.В. позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач Білецьківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення.. Третя особа Відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Відповідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Суд, заслухавши уповноваженого представника позивача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим Білецьківською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області [INFO], актовий запис № 13. З заявою про прийняття спадщини до Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області звернулася [PERSON], що підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами спадкової справи, яка є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом, посвідченим 06 серпня 1998 року секретарем виконкому Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області та зареєстрованого в реєстрі за № 35. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. 19 січня 2016 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями. Відповідно до довідки Білецьківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 24 грудня 2015 року за № 18-1868 [PERSON] належить житловий будинок з господарськими будівлями в [ADDRESS], який до упорядкування нумерації будинків по [ADDRESS] та згідно технічного паспорта виданого 25 грудня 2015 року Кременчуцьким відділенням Полтавської торгово-промислової палати складається з житлового будинку літ. «А», веранди літ. «а», відкритої веранди «а1», навісу літ. «ан», погрібника літ. «Б», погріба літ. «Бп», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», літнього душу літ. «Д», убиральні літ. «Е», колодязя літ. «К», колонка літ. «К1», огорожі № 1, воріт № 2, інвентаризаційна вартість якого 52 149 грн. Державна реєстрація зазначеного житлового будинку не була проведена. Виходячи з нормативних актів, зокрема, змісту положень ЦК України 1963 року (глави 12), вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затвердженими центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. При таких обставинах суд приходить до висновку, що житловий будинок з господарськими в [ADDRESS] належав померлому [INFO] [PERSON], тому [PERSON] набуває на нього право власності в порядку спадкування. Право власності як вбачається із ст. 328 ЦК України набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Outcome: approved