Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

[PERSON] \~в інтересах\~якого діє\~адвокат Курлапова С.В., звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей, про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні дитини та встановлення порядку спілкування. В обґрунтування позову сторона позивача зазначає, що 06.06.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у подружжя народився син - [PERSON] ,\~ [INFO] .\~13.10.2017 року на підставі рішення Енергодарського міського суду Запорізької області шлюб було розірвано. У вересні 2019 року [PERSON] покинула сина на [PERSON] та поїхала в інше місто налагоджувати своє особисте життя. Хлопчик з вересня 2019 року по 04 травня 2020 року проживав разом із батьком. Мати хлопчика за пів року тільки два рази приїжджала до сина, матеріально сина не забезпечувала. [PERSON] робив усе необхідне для нормального розвитку сина, а саме: турбувався про сина, забезпечував його усім необхідним. За час проживання із батьком, [PERSON] відвідував дитячий садок. Серафім навчається на відділенні вільної боротьби ДЮСШ ОП ЗАЕС в м.Енергодар с 05.10.2019 року. 20 липня 2020 року [PERSON] разом із [PERSON] перебували на дитячому майданчику в м.Енергодарі коли підійшла [PERSON] та невідомі чоловіки. Насильницькими діями [PERSON] відібрала у нього сина та в невідомому напряму зникла. Чоловіки, які були разом з [PERSON] нанесли [PERSON] тілесні ушкодження. З того часу позивач не бачить сина. Позивач працює на посаді МОТУ в ВП «ЗАЕС», отримає заробітну плату, а відтак матеріально може забезпечити сина, у зв`язку з цим, позивач створив всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини. Позивач працює зі змінним графіком роботи: три нічних зміни, два вихідних; три вечірні зміни два вихідних; три ранкових зміни два вихідних. У зв`язку з цим має багато вільного часу. Позивач проживає у комфортабельній квартирі з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. В квартирі також обладнана кімната для дитини, щоб Серафім міг мати здоровий сон, навчатися, гратися. З самого народження позивач постійно піклується про дитину, допомагає матеріально, купує одежу, сплачує аліменти, щорічно оздоровлює сина на морі. З моменту розірвання шлюбу Серафім постійно вказує на своє бажання жити разом із батьком, у зв`язку з тим, що дуже прив`язаний до батька. Позивач вважає, що в періоди перебування у нього сина, дитина буде повністю забезпечена всім необхідним та таке спілкування буде позитивно впливати на його здоров`я, розвиток та самопочуття. Просить суд\~зобов`язати [PERSON] \~усунути\~перешкоди\~ [PERSON] у спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] та участі у його вихованні. Ухвалою суду від 14.07.2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження, розпочате підготовче провадження та призначене підготовче судове засідання (а.с.16). В підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача адвокат Курлапова С.В. надала письмову заяву про розгляд справи без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд їх задовольнити (а.с.26). Відповідач [PERSON] надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, вимоги позову визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с. 25). Представник третьої особи Енергодарської міської\~ради Запорізької\~областів підготовче судове засідання не з`явився, заяв, клопотань, пояснень щодо позовної зави до суду не надав, про слухання справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судових документів (а.с.23). Будь-які інші заяви чи клопотання сторонами не заявлялись, та судом не вирішувались. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як вказує ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. За ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 06 червня 2015 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрував шлюб з [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 06.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, про що 06.06.2015 року складено відповідний актовий запис №183 (а.с. 8). Від шлюбу мають спільну дитину сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 10.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, про що 10.11.2015 року складено відповідний актовий запис №537 (а.с. 9). 13 жовтня 2017 року рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 06.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Енергодарського міського управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 183, було розірвано (а.с.10). З матеріалів\~справи встановлено,\~що син, проживає разом з відповідачем. Позивач по справі зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Позивач офіційно працевлаштований, відповідно до довідки виданої ВП «ЗАЕС» за період з 01.06.2017 року по 30.09.2019 року позивач отримав 516237,30 грн. (а.с.12). Згідно із частиною сьомою\~статті 7 СК України\~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - СЄПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення у справі «Johansen v. Norway» від 07 серпня 1996 року, § 78). Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст.141 СК України). Згідно ч.3 ст.11\~Закону України «Про охорону дитинства»,\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (ст.153 СК України). Згідно з частин 2, 3 ст.157 СК України,\~той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно положень\~ст.159 СК України,\~якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Тлумачення\~статті 159 СК України\~свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. Статтею 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Таким чином, законодавством України закріплено обов`язок батьків брати участь у вихованні дітей і право на спілкування з дитиною та право приймати участь у її вихованні. Суд при встановленні способу спілкування, має дотримуватись розумного балансу на участь батьків у вихованні дітей. З аналізу матеріалів справи, судом встановлено, що позивач прагне приймати участь у вихованні свого сина, має бажання спілкуватися з ним та дарувати батьківську любов та турботу, оскільки участь у вихованні та розвитку дитини є його правом та обов`язком. При судовому розгляді справи не було встановлено жодних обставин, які б свідчили про те, що спілкування позивача з малолітнім сином [PERSON] перешкоджатиме нормальному розвитку дитини, у зв`язку з чим суд приходить до переконання, що спілкування позивача з дитиною сприятиме її повноцінному вихованню, розвитку, задоволенню життєво-важливих потреб, зростанню під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їх виховання в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до\~ч.3\~ст.9\~Конвенції про\~права дитини,\~в редакції\~зі змінами\~схваленими резолюцією\~50/155\~Генеральної Асамблеї\~ООН від 21.12.1995 року, ратифікованої Постановою ВР №789-XII від 27.02.1991 р., встановлено, що дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед, буде повністю відповідати інтересам дитини. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини. Таким чином, надаючи оцінку вимогам позивача у сукупності зі встановленими обставинами, враховуючи відносини між сторонами по справі, стан здоров`я дитини та його вік, суд, передусім, виходить з інтересів самої дитини, при цьому беручи до уваги встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, суд приходить до висновку щодо задоволення позову [PERSON] та вважає за необхідне встановити позивачу способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , крім того суд враховує відсутність жодних достовірних обставин або належних чи допустимих доказів, які б свідчили, що спілкування батька з малолітнім сином, у тому числі, у відсутності матері дитини, перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. При цьому, суд зауважує, що визначений судом порядок участі позивача у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином, враховуючи мінливість життєвих обставин, вікових змін дитини, її розвиток та потреби, позитивні зміни у відносинах як між позивачем так і відповідачем, а також у відносинах між батьком та сином, в майбутньому, не перешкоджає зверненню до суду з вимогою про зміну встановленого судом способу участі батька у спілкуванні з дитиною та її вихованні, який буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. На підставі вищевикладеного,\~

Outcome: approved