Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] 21 грудня 2016 року звернувся до Пологівського районного суду Запорізької області у порядку ст. 2571 ЦПК України із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території його дружини [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначає, що вони з дружиною були зареєстровані та проживали [ADDRESS] яке на даний час є непідконтрольною українській владі територією. У зв'язку із проведенням АТО тимчасово проживали у с. Пологи Пологівського району Запорізької області. Під час перебування у м. Харцизьк Донецької області [INFO] року померла дружина заявника [PERSON]. ЇЇ поховали за місцем смерті. Для отримання свідоцтва про смерть державного зразка заявник звертався до Пологівського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, однак йому було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що документи про її смерть видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з викладеним [PERSON] був вимушений звернутися до суду із вказаною заявою з метою отримання свідоцтва про смерть дружини та здійснення своїх прав, які породжує даний факт, оскільки іншого шляху законодавством не передбачено. У судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали у повному обсязі і просили її задовольнити. Додатково пояснили, що отримання свідоцтва про смерть державного зразка потрібне для отримання допомоги на поховання. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні не заперечувала проти встановлення факту смерті [PERSON] і просила задовольнити заяву [PERSON] Додатково пояснила, що заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про смерть, оскільки він надав документи, видані на тимчасово окупованій території України. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що є троюрідною сестрою заявника, особисто знала померлу, конфліктів між ними не було. Про смерть [PERSON] свідка повідомила телефоном її рідна сестра [PERSON], яка проживає на тимчасово окупованій території України. Під час поховання [PERSON] свідок не була присутня у зв'язку із проведенням АТО, однак здійснила її поминання. На підставі ч.1 ст.197 ЦПК України під час розгляду справи судом здійснюється повне фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заслухавши пояснення заявника і його представника, а також представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного. Зі змісту ст. 3 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 2571 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п. 7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК України і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] є чоловіком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 23.11.1991 року серії [NUMBER] та копією паспорта заявника серії [NUMBER], виданого Харцизьким МВ УМВС України в Донецькій області 28.02.1998 року, де на сторінці 10 зроблено відмітку про його сімейний стан (а.с. 7, 8), а також поясненнями свідка. [INFO] року на непідконтрольній українській владі території, в м. Зугрес м. Харцизька померла [PERSON], про що 12 грудня 2016 року адміністрацією міста Зугреса міста Харцизька «Донецької народної республіки», не підпорядкованою Міністерству юстиції України, зроблено актовий запис про смерть №289. У довідці Центральної міської лікарні м. Харцизька «Донецької народної республіки», не підпорядкованої закладам охорони здоров'я України, від [INFO] року № 490 зазначено, що [PERSON] померла [INFO] року, причина смерті - «Інтоксикація. Злоякісне новоутворення лівої молочної залози з mts у кості таза» . 20 грудня 2016 року заявник звернувся до Пологівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області для реєстрації смерті дружини [PERSON], проте у видачі свідоцтва про смерть йому було відмовлено, оскільки представлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово - медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, визначено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є, зокрема, лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено і м. Харцизьк Донецької області, на території якого [INFO] року померла [PERSON] Тому згідно з п. 1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», даний населений пункт відноситься до тих населених пунктів, які визнано тимчасово окупованими територіями. Відповідно до наказів Міністерства юстиції України від 25.11.2014 року № 247/7 та від 17.06.2014 року № 935/5 всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово окупованих територій у населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись там. Тому всі акти та документи, видані органами, не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались, з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Із пояснень заявника і свідка та наданої до суду фотографії місця поховання судом встановлено, що [INFO] року у м. Зугрес м. Харцизька Донецької області померла [PERSON], [INFO], яка народилася у смт Миколаївка міста Харцизька Донецької області. Довідка про причину смерті від 11.12.2016 року № 490, а також свідоцтво про смерть від 12.12.2016 року серії [NUMBER], видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, є недійсним та не створюють правових наслідків. Тобто для проведення державної реєстрації смерті існують об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, суд дійшов висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті особи, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику отримати свідоцтво про смерть та здійснити його права, пов'язані із встановленням даного факту. На підставі викладеного,

Outcome: approved