Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з позовом до Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по [ADDRESS] , в т.ч. на належні їм по 1/6 частці домоволодіння кожному та на 2/6 частки домоволодіння за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] , яка в свою чергу успадкувала 1/6 частку цього ж домоволодіння після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги обґрунтовували тим, що у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане домоволодіння, в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що позбавляє їх можливості оформити спадщину на спадкове майно та на належні їм частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. 27.01.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, однак у позовній заяві просили розгляд справи провести у їх відсутності. Представник відповідача - Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, в якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив розгляд справи провести у його відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії виписки із погосподарської книги [NUMBER] Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] , яка була головою двору, [PERSON] , [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивачка) значилось господарство, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 14). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 19.11.2019 року, житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] побудовані у період з 1980 по 1991 роки та не є самовільним будівництвом (а.с. 9-12). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивачка) в рівних долях (по 1/6 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] з 05.09.1964 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 21). У шлюбі у них народилась донька [PERSON] (позивачка), [INFO] (а.с. 24). 05.08.1986 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 05.04.2019 року (а.с. 20). 29.10.1992 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] (позивачка) було розірвано та їй залишено шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією повторного свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 22). За час перебування у шлюбі у них народилось троє дітей: [PERSON] (позивач), [INFO] , [PERSON] (позивач), [INFO] , та [PERSON] (позивачка), [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 25). 25.10.2007 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 23). [INFO] [PERSON] (батько/дідусь позивачів) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 16). [INFO] [PERSON] (мати/бабуся позивачів) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 17). Ще за життя [PERSON] (мати/бабуся позивачів) посвідчила на ім`я [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 27.12.2018 року (а.с. 15). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (мати/бабуся позивачів) прийняла спадщину в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] (батько/дідусь позивачів), оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вела з ним спільне господарство та проводила його похорон, що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 105 від 20.01.2020 року (а.с. 13). Згідно відповідей Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 101/01-16 від 05.02.2020 року (а.с. 72), приватних нотаріусів Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Водославської Н.В. № 28/01-16 від 30.01.2020 року (а.с. 48) та [PERSON] № 01-16/19 від 03.02.2020 року (а.с. 49) спадкова справа після смерті [PERSON] (батько/дідусь позивачів) не заводилась. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] (мати/бабуся позивачів), оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 105 від 20.01.2020 року (а.с. 13). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 170/2019 від 20.08.2019 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (мати/бабуся позивачів) (а.с. 50-70), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] (мати/бабуся позивачів), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає. Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] , в тому числі: [PERSON] на належну їй 1/6 частину домоволодіння та на 2/6 частки домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] (мати/бабуся позивачів), яка в свою чергу успадкувала 1/6 частину цього ж домоволодіння після смерті чоловіка [PERSON] (батько/дідусь позивачів); [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на належні їм по 1/6 частині домоволодіння кожний. Позивачці [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] (мати/бабуся позивачів), оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. за № 4/02-31 від 20.01.2020 року (а.с. 19). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме: [PERSON] в сумі 488,60 грн., а [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в сумі по 162,90 грн. кожному. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved