Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

[PERSON] 01 жовтня 2014 року звернулась до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовною заявою, де просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON] і зареєстрований 08 листопада 2008 року відділом ЗАГС Адміністрації Новоаннінського муніципального району Волгоградської області, про що складений запис акту про укладення шлюбу № 208. Свої вимоги обґрунтувала тим, що подружні відносини між ними припинені півтора роки тому, при цьому відповідач, зібравши особисті речі, покинув її з дітьми і змінив місце свого проживання. Із того часу вони не бачились, не спілкувались і не підтримували стосунків. Вказала, що із [PERSON] вони мають двох неповнолітніх дітей, що мешкають із нею. Позивач, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась. При цьому, [PERSON] подана до суду заява, щодо підтримання позовних вимог і розгляду даної цивільної справи за її відсутності. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, до суду не з'явився. Поважних причин своєї неявки суду не повідомив, як і не надав заперечень проти позову. Повно, всебічно та об'єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні ним правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі зареєстрованому 08 листопада 2008 року відділом ЗАГС Адміністрації Новоаннінського муніципального району Волгоградської області, про що складений запис акту про укладення шлюбу № 208 (а.с. 4, 7). При цьому, прізвище після укладення шлюбу позивач не змінювала. При цьому, позивач та відповідач являються батьками неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження останніх (а.с. 5,6). Однак, півтора роки тому сторони припинили спільне проживання і перестали підтримувати подружні відносини. При цьому, за твердженнями позивача, [PERSON], залишив її із дітьми і змінив своє місце проживання. З того часу вони не спілкуються, не підтримують жодних стосунків. На даний час позивач вважає, що примирення між ними із відповідачем та збереження сім'ї не можливе. За таких обставин, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За змістом ст. 24 СК України, добровільність шлюбу - одна з основних його засад, що є чинною не лише на стадії реєстрації, а являється довічною рисою. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статей 105 та 112 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя за рішенням суду, яке постановляється у випадку встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи вищевикладене те, що позивач просить шлюб розірвати, вважаючи що примирення між нею та відповідачем не можливе, від спільного життя сторони мають двох неповнолітніх дітей, суд вважає що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дітей, а відтак позов необхідно задовольнити. Судові витрати, необхідно стягнути із відповідача на користь держави.

Outcome: approved