Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

[PERSON] 26.10.2020 року звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. Свої позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що судовим наказом Придніпровського районного суду м. Черкаси від 04.12.2017р. у справі № 711/10289/17 з [PERSON] стягнуто на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.11.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу відкрито виконавче провадження. [PERSON] не виконує належним чином свій обов`язок щодо сплати аліментів, в наслідок чого утворюється заборгованість. Позивачка вказує, що перший платіж по аліментах був здійснений у вересні 2019 року у розмірі 9000 грн., який покрив заборгованість за 7 неповних місяців, наступний платіж був здійснений у серпні 2020 року в розмірі 45000 грн. В зв`язку з вище викладеним, відповідач має сплати їй неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з 01.12.2017 року по 31.08.2020 року в сумі 57836,13 грн. Ухвалою суду від 01.12.2020 провадження справу прийнято до розгляду, ухвалено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження Сторонам встановлено строк для подачі заяв відносно предмету спору. У судове засідання позивачка [PERSON] надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, а також просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Причини неявки суду не відомі. У визначений судом строк відзив на позов не подав. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . 04.12.2017 року Придніпровським районним судом м. Черкаси у справі №711/10289/17 було видано судовий наказ, яким «стягнуто з [PERSON] , [INFO] (ІПН - [NUMBER] ), що зареєстрований за адресою - [ADDRESS] , на користь [PERSON] , [INFO] (ІПН - [NUMBER] ), що зареєстрована за адресою [ADDRESS] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 20.11.2017 року і до [INFO] , тобто до повноліття [PERSON] ». Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч.2, 3 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Таким чином, суд вважає, що відповідач нарівні зі позивачем зобов`язаний нести витрати на утримання дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Старшим державним виконавцем Смілянського районного відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області Мандрика О.А. видано довідку - розрахунок заборгованості по аліментах, відповідно до якої за період з 01.12.2017 по 31.08.2020 року заборгованість [PERSON] по аліментам на утримання дитини за виконавчим листом №711/10289/17 становить 8553,50 грн. Також відповіднор до вказаної довідки видно, що [PERSON] за вказаний період було здійснено два платежі, а саме 9000,00 грн. у вересні 2019 року та 45000,00 грн. в серпні 2020 року. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, - у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. У п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання. Суду не надано належних та допустимих доказів того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилась не з вини відповідача. Позивачем надано розрахунок неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів за період з 01.12.2017 по 31.08.2020 року в сумі 57836,13 грн. Відповідачем не надано своїх заперечень та доказів на спростування вказаного позивачем розміру неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення із відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів за період з 01.12.2017 по 31.08.2020 року в сумі 57836,13 грн. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення неустойки (пені) за прострочку сплати аліментів. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 908 грн.

Outcome: approved