Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

[PERSON] 13.12.2019р. звернувся з позовом до Речичанської сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 056983, виданого 26.12.2002р. [PERSON] і скасування запису про його реєстрацію та визнання, в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] [PERSON] , права на земельну частку (пай) площею 1,37 ум.кад.га, що на території Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. і належало [PERSON] на підставі сертифікату серія ЛВ № 0092457 від 16.06.2000р., зареєстрованого у книзі записів сертифікатів за № 6068, мотивуючи тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина в т.ч. на вищеозначене майно, що після смерті останнього спадщину прийняв він та [PERSON] , шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, що остання померла [INFO] , він звернувся в нотконтору для прийняття спадщини, але нотаріус у видачі свідоцтва відмовила, оскільки державний акт про право власності на земельну ділянку виданий після смерті спадкодавця. В інший спосіб як звернутись до суду, він оформити спадщину не може, просив позов задовольнити. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 26.03.2020р. подав заяву у якій позов підтримав, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с.42). Представник Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. в судове засідання не з`явився, 27.02.2020р. сільський голова подав лист, просив про розгляд справи за відсутності їх представництва (а.с.36). Представник Городоцької РДА Львівської обл. та ГУ Держгеокадастру Львівської обл. в судове засідання не з`явились. Суд відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, суд задоволює позов. Відповідно до ст.\~16\~ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Так, згідно з п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р., у разі відкриття спадщини до 01.01.2004р. до відносин спадкування застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР (ЦК УРСР). Відповідно до положень ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР від 18.07.1963р., спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. За вимогами ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Згідно норм гл. 84 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. На підставі положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 373 ЦК України, ст. 81 ЗК України право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється по закону. Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі договорів, в т.ч дарування, прийняття спадщини, тощо. Згідно положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У пункті 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування»\~від 30.05.2008\~р.\~№ 7 зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. З копій: ухвали Керницької сільської Ради народних депутатів № 88 від 30.11.1995р. з додатком, розпорядження Городоцької РДА № 24 від 12.01.1996р., сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0092457 від 16.06.2000р. (а.с.12) видно, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 1.37 ум.кад.га, без визначення меж в натурі (на місцевості), на території Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., що перебуває у колективній власності ПАТ АФ «Зоря». Із копії свідоцтва про смерть (а.с.9) видно, що [PERSON] помер [INFO] . З довідки Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 2177 від 11.11.2019р. (а.с.13) видно, що [PERSON] до смерті проживав та був зареєстрований на [ADDRESS] , що разом із ним проживали та були зареєстровані дружина [PERSON] та син [PERSON] . Отже [PERSON] та [PERSON] , в порядку ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР, прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] [PERSON] , як видно із копії свідоцтва про смерть (а.с.8), померла [INFO] . Із довідки Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл. № 2305 від 12.12.2019р. (а.с.14) убачається, що на часі смерті [PERSON] разом із нею проживав та був зареєстрований син [PERSON] , а отже прийняв спадщину після смерті матері. Згідно зі статтею 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Із копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ\~№ 056983\~від 26.12.2002р.(а.с.11а) убачається, що 26.12.2002р. [PERSON] , на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 02.12.2002р. № 721, передано у приватну власність земельну ділянку площею 1.3349 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., тобто через п`ять років після його смерті. Відповідно до\~глави 16 ЦК України\~правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно. Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2\~Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей\~8,\~124 Конституції України, статей 26,\~30,\~87-90,\~97,\~100,\~102,\~118,\~123,\~143-146,\~149,\~151,\~153-158,\~161,\~210,\~212 ЗК України, глав 27, 33, 34\~Цивільного Кодексу України,\~статті 15 Цивільного процесуального Кодексу України\~(2004 року),\~статті 12 Господарського процесуального кодексу України\~судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку. Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення. Оскільки [PERSON] набув право власності на земельну ділянку площею 1.3349 га на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів від 02.12.2002р. № 721, тобто через п`ять років після його смерті, а отже в порушення вимог закону, суд приходить до висновку про визнання недійсним вищеозначеного державного акту та скасування запису про його реєстрацію. Разом з тим, ураховуючи фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, суд приходить до висновку, що [PERSON] при житті набув право земельну частку (пай) площею 1,37 ум.кад.га, що на території Керницької сільської ради Городоцького р-ну Львівської обл., без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, що посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія ЛВ № 0092457 від 16.06.2000р., а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини, тому є підстави до визнання за позивачем права на означену земельну частку (пай).

Outcome: approved