Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 21.01.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.03.2014 року, [PERSON] (Відповідач) було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.263 КК України, та призначено покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі. Згідно встановлених обставин кримінальної справи, Відповідач, 09.08.2013 року, близько о 04.00 год., шляхом підбору ключа до штабного замку воріт гаражу, розташованого на території домоволодіння[ADDRESS], проник до його приміщення, звідки таємно викрав належне Позивачу майно, жіночий велосипед «Україна», вартістю 1 000,00 грн., бензопилу «Урал», вартістю 400,00 грн., бронзові крани з патрубками, у кількості 20 шт., вартістю по 20,00 грн., кожний, різні кабелі з мідними проводами, загальною вартістю 400,00 грн., після чого з місця злочини зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, завдавши матеріального збитку Позивачу, на загальну суму 3 800,00 грн. Оскільки вироком не вирішено питання про стягнення з Відповідача матеріальної шкоди, завданої злочином, Позивач просив стягнути зазначену суму у судовому порядку. Крім того, заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди, відповідно до ст.23 Цивільного Кодексу України, оскільки злочинні дії Відповідача спричинили значне погіршення стану здоров'я, від стресової ситуації, створеної свавіллям Відповідача, Позивач обмежений можливості у темний час доби самостійно пересуватись вулицею, що завдає незручності для його родичів, які на його прохання змушені надавати допомогу, покупати ліки, продукти харчування, просить нанесену йому моральну шкоду, компенсувати шляхом стягнення з Відповідача 5 000,00 грн. Під час розгляду справи Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, просив суд розглядати справу за його відсутності. Будучі допитаним у порядку окремого доручення за місцем відбування покарання, направив суду письмові пояснення, згідно яких позов не визнав, оскільки більше половини викрадених речей під час досудового слідства Позивачу повернули співробітники міліції, а під час судового розгляду кримінального провадження потерпілий до нього претензій матеріального та морального характеру не мав. Вислухавши пояснення Позивача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, матеріали кримінального провадження №216/6732/13-к відносно [PERSON], у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи. Відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Як встановлено у судовому засіданні, вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 21.01.2014 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.03.2014 року, [PERSON] було визнано винним у скоєнні ряду злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185, ч.1 ст.263 КК України, у тому числі і по епізоду крадіжки особистого майна потерпілого [PERSON], та призначено покарання у вигляді 3 років 9 місяців позбавлення волі (а.с.4-7; а.с.8-10). За епізодом крадіжки, яка мала місце 09.08.2013 року, приблизно 04.00 год., з гаражу, розташованого на подвір'ї домоволодіння [ADDRESS], було викрадено особистого майна гр. [PERSON], загальною сумою - 3 800,00 грн. Під час досудового слідства та при розгляді кримінального провадження у суді [PERSON] вимог про відшкодування матеріальних збитків, та моральної шкоди, завданих злочином, не заявлено. Доводи засудженого [PERSON] про часткове відшкодування завданого збитку потерпілому [PERSON] спростовуються матеріалами кримінального провадження №216/6732/13-к (том 1-5), згідно яких відсутні докази про залучення до матеріалів кримінального провадження у якості речових доказів викраденого майна у потерпілого [PERSON], та розписки про отримання останнім цього майна. Отже, вимоги щодо відшкодування матеріальних збитків, завданих злочином, є доведеними, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Як слідує з Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику по справах про відшкодування моральної шкоди», під моральною шкодою, варто розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями інших осіб». Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру й обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав Позивач, характеру немайнових втрат (їхньої тривалості, можливості відновлення тощо), та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану… При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. З урахуванням встановлених судом обставин, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках Позивача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, слід зменшити заявлений до стягнення розмір моральної шкоди, до 2 000,00 грн. Крім того, у відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, отже, 243,60 грн. - судового збору, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial