Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

[PERSON] 23.04.2015р. звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (надалі - ПАТ «Дельта Банк») про стягнення коштів по закінченю договору банківського вкладу. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що між відповідачем ПАТ «Дельта Банк» та ним було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий оn-lіnе» у доларах США. №001-02501-241214 від 24.12.2014 року в сумі 11000,00 дол. США, строком до 07 січня 2015 року . Власний поточний рахунок № [NUMBER] у доларах США, на який банк зобов'язаний перерахувати суму вкладу та нараховані відсотки по закінченню терміну вкладу він відкрив в AT «Дельта Банк» 23.12.2014 року на підставі Договору банківського рахунку фізичної особи №006-02501-231214 . По закінченню дії Депозиту ПAT «Дельта Банк» 18 лютого 2015 року зарахував суму вкладу на його рахунок. Отримати кошти з рахунку в день повернення вкладу він не зміг, так як на той час ПAT «Дельта Банк» фактично не здійснював видачу коштів за винятком 300-500 грн. на людину в день. Частину коштів в період з 24.02.2015 року по 02.03.2015 року в сумі 2090,00дол. США ним було перераховано на поточний рахунок [PERSON], відкритий у ПAT «Дельта Банк». 03 березня 2015 року на офіційному сайті ПAT «Дельта Банк» з'явилась інформація про запровадження тимчасової адміністрації строком на три місяці по 02.06.2015 року . 03.03.2015 року він звернувся у відділення ПAT «Дельта Банк» у м. Луцьку, по вул.Словацького, 12, з проханням видати кошти 9028,00 доларів США з його рахунку, але у виплаті коштів з рахунку йому відмовлено, з посиланням відповідача на запровадження тимчасової адміністрації. Станом на 21.04.2015 року на його рахунку знаходяться кошти в сумі 9028,00 доларів США, що були зараховані після закінчення Депозиту. Отже, не здійснивши видачу коштів з рахунку Банк не виконав розпорядження клієнта про видачу коштів з Рахунку та привласнив його кошти в сумі 9028,00 доларів США. Посилаючись на наведене, позивач просив суд стягнути з ПАТ «Дельта Банк» в його користь грошові кошти у сумі 9028,00 доларів США, що були зараховані банком на рахунок по закінченню строку депозиту. Позивач подав суду заяву про уточнення позовних вимог, згідно з якою просив стягнути з ПАТ «Дельта Банк» 1029,58 доларів США. Позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав не визнав, додавши письмові заперечення. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, між відповідачем ПАТ «Дельта Банк» та позивачем було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий оn-lіnе» у доларах США. №001-02501-241214 від 24.12.2014 року в сумі 11000,00 дол. США, строком до 07 січня 2015 року . Відповідно до умов пункту 1.9. та 1.10. Депозиту нараховані відсотки виплачується вкладнику одночасно з поверненням суми вкладу по закінченню строку залучення вкладу або в інший термін дострокового припинення дії цього договору у випадках, передбачених цим договором та Правилами, шляхом зарахування на власний поточний рахунок, відкритий на ім'я вкладника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів. Власний поточний рахунок № [NUMBER] у доларах США, на який банк зобов'язаний перерахувати суму вкладу та нараховані відсотки по закінченню терміну вкладу позивач відкрив в AT «Дельта Банк» 23.12.2014 року, на підставі Договору банківського рахунку фізичної особи №006-02501-231214 . По закінченню дії Депозиту ПAT «Дельта Банк» 18 лютого 2015 року зарахував суму вкладу на його рахунок. Судом встановлено, що отримати кошти з рахунку в день повернення вкладу позивач не зміг, так як на той час ПAT «Дельта Банк» фактично не здійснював видачу коштів за винятком 300-500 грн. на людину в день. Частину коштів в період з 24.02.2015 року по 02.03.2015 року в сумі 2090,00доларів США позивачем було перераховано на поточний рахунок [PERSON], відкритий у ПAT «Дельта Банк». Як встановлено судом, 03.03.2015 року позивач звертався у відділення ПAT «Дельта Банк» у м. Луцьку, по вул.Словацького, 12, з проханням видати кошти в сумі 9028,00 доларів США з його рахунку, але у виплаті коштів з рахунку йому відмовлено, з посиланням на запровадження тимчасової адміністрації. Частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо іншйй розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунку банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Статтею 1074 ЦК України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, які знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Кошти з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність отримувача, який має виключне право розпорядження ними, а банк, в свою чергу, у межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не е набувачем цих коштів. Станом на день розгляду справи, згідно уточненого розрахунку позивача, на його рахунку в ПАТ «Дельта Банк», знаходяться кошти в сумі 1029,58 доларів США. Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунку. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. У своїй відмові про видачу коштів відповідач покликається на запровадження тимчасової адміністрації . Відмова у виплаті коштів позивачу є необґрунтованою. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову. Судом при розгляді справи встановлено, що [PERSON], як споживач за позовом, що пов'язаний з порушенням її прав, звільнений від сплати судового збору відповідно до п.7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позовної заяви. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VІ передбачено, що при зверненні до суду із позовною заявою майнового характеру, сплачується ставка судового збору в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Судом при розгляді справи встановлено, що ціна позову в гривнях становить 27659,58грн. гривень. При цьому 1% (один відсоток) від ціни позову складає 276,59 гривень. А тому, за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача в дохід держави 276,59 гривень судового збору.

Outcome: approved