Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Колківської селищної ради Маневицького району про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтували тим, що їх батько [PERSON], який помер [INFO] року, ще за свого життя 1.04.1989 року склав заповіт, який було посвідчено Маневицькою державною нотаріальною конторою, згідно якого належні йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], заповів в рівних частках їм - позивачам [PERSON] та [PERSON] Спадщину після смерті батька [PERSON] позивачі своєчасно у визначений законодавством термін прийняли, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно є донька спадкодавця та сестра позивачів - [PERSON], однак вона у визначений законом строк не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просили суд визнати за ними в порядку спадкування за заповітом в рівних частках право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просив визнати за [PERSON], [PERSON] в порядку спадкування за заповітом в рівних частках право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON], представник відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району в судове засідання не з'явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце слухання справи, про причини неявки суд не повідомили. Позивачі [PERSON], [PERSON] подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - Колківської селищної ради Маневицького району подав до суду заяву, в якій вказав, що із заявленими позивачами [PERSON], [PERSON] позовними вимогами селищна рада згідна у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечують, просив справу розглядати у його відсутності. Враховуючи думку представника позивача [PERSON], який не заперечує щодо розгляду справи у відсутності позивачів та представника відповідача, а також те, що в справі є достатньо доказів для вирішення її по суті, суд ухвалив - розглядати справу у відсутності позивачів [PERSON], [PERSON] та представника Колківської селищної ради Маневицького району. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення. Згідно ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Згідно ст.ст. 534, 535 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов'язкова частка). При визначенні розміру обов'язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку. Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. [PERSON] помер [INFO] року. Ще за свого життя 1.04.1989 року останній склав заповіт, який було посвідчено Маневицькою державною нотаріальною конторою, згідно якого належні йому житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по [ADDRESS], заповів в рівних частках позивачам [PERSON] та [PERSON] Спадщину після смерті батька [PERSON] позивачі своєчасно у визначений законодавством термін прийняли, фактично вступивши у володіння та управління спадковим майном, оскільки постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяв про відмову від спадщини вони не подавали. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцем за законом на це майно є донька спадкодавця та сестра позивачів - [PERSON], однак вона у визначений законом строк не вчинила будь-яких дій, що свідчать про прийняття нею спадщини, на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивачі не мають можливості. Зазначені обставини підтвердили представник позивача в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 1.04.1989 року, посвідченого Маневицькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованого в реєстрі за № 357, свідоцтв про смерть серії [NUMBER] від 9.04.1991 року, довідок Колківської селищної ради Маневицького району № 1784 від 31.08.2015 року, № 2369 та № 2370 від 30.10.2015 року, висновку про відповідність будинковолодіння по [ADDRESS] діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 26.10.2015 року, свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 14.03.1953 року та серії [NUMBER] від 16.10.2015 року, свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 6.03.1960 року, свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 1.11.1972 року, нотаріально посвідченої заяви [PERSON] про відмову від спадщини, свідоцтва про право особистої власності на будинковолодіння від 28.09.1961 року, постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 1.12.2015 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 2/01-16 від 11.01.2016 року. Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачі [PERSON], [PERSON], являючись спадкоємцями за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS], які належали [PERSON], фактично набули право власності на вказане спадкове майно. На даний час право власності на нього ніким не оспорюється, а тому є всі підстави для визнання права власності на це майно за [PERSON], [PERSON] в рівних частках.

Outcome: approved