Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

[PERSON] 28 березня 2018 року звернулася до суду з позовними вимогами до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2005 року . Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] \~ . З липня 2016 року, шлюбні відносини між нею та відповідачем припинились, на даний час вони проживають окремо, діти проживають з нею та перебувають на її утриманні .\~ Позивач зазначає, що відповідач є молодою особою працездатного віку, працює офіційно.В добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає, добровільної згоди про сплату аліментів на дітей між позивачем та відповідачем\~ не досягнуто, а тому просить стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей, сина [PERSON] , [INFO] , сина\~ [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/5 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач [PERSON] \~ на судовий розгляд справи не з`явилась, однак подала заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримала повність , просить їх задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій зазначив, що\~ позовні вимоги визнає повністю та просить проводити розгляд справи у його відсутності. Враховуючи те, що в судове засідання сторони не з`явились, тому згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування технічними засобами. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам Сімейного кодексу України, відповідає інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2005 року , який зареєстровано Оваднівською сільською радою Володимир-Волинського району ,\~ актовий запис\~ № 01. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Однак, домовленості щодо добровільної сплати відповідачем коштів на утримання дітей між сторонами не досягнуто. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,\~інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Із матеріалів справи вбачається, що діти проживають з позивачем. Відповідач з липня 2016 року не надає коштів на утримання дітей та не бере участі у їх утриманні в натуральній формі. Крім того, судом встановлено, що відповідач працює у військовій частині [NUMBER] яка під порядкова військовій частині [NUMBER] та отримує регулярний, немінливий дохід, що підтверджується довідкою про доходи від 19.03.2018 року №419. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.2 ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дітей може брати участь у їх утриманні в грошовій і /або/ натуральній формі. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,\~наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів,\~інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Водночас, згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття.\~\~\~\~ Задовольняючи позов, суд виходить з того, що діти сторін проживають із позивачем, на утриманні відповідача не перебувають інші особи, відповідач працює, отримує регулярний, немінливий дохід, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/5 частини від доходу, що не є надмірним з точки зору звичайних, найнеобхідніших потреб неповнолітніх дітей. На думку суду, визначення аліментів у меншому розмірі не забезпечить звичайних потреб неповнолітніх дітей та достатній рівень життя, який їм гарантовано Законом України «Про охорону дитинства» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 р. Враховуючи те, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей., котрий зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей, а також беручи до уваги, що він повністю визнав позовні вимоги, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є законними, доведеними і підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог\~статті 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат при звернені з даним позовом до суду, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved