Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

[PERSON], (далі - позивач) звернувся із позовом до [PERSON], Ніжиловицької сільської ради Макарівського району Київської області (далі - Ніжиловицька сільська рада), в якому просив визнати незаконним та скасувати рішення Ніжиловицької сільської ради від 30.09.2009 р., №184-25-У в частині затвердження технічної документації із землеустрою та передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS]; визнати незаконним та скасувати державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №298975, яким посвідчується право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 3222785801:01:001:0013 площею 0,2499 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виданого на підставі вказаного вище рішення; також просив скасувати запис №011094802598 від 30.07.2010 р., про державну реєстрацію права власності [PERSON] на вказану земельну ділянку. В обґрунтування позову позивач вказав, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,20 га, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована в [ADDRESS]. 2014 року ТОВ «РЕСУРС-2012» на замовлення позивача було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж належної йому на праві власності земельної ділянки з метою присвоєння кадастрового номера та внесення інформації про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Однак рішенням державного кадастрового реєстратора від 28.02.2014 р., №РВ-3200064812014 позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з перетином його земельної ділянки із земельною ділянкою відповідача у справі [PERSON], кадастровий номер ділянки 3222785801:01:001:0013, площа перетину становить 41,5755%. На даний час позивач обмежений у здійсненні свого права власності на належну йому земельну ділянку, не може присвоїти кадастровий номер цій ділянці та внести відомості про неї до Державного земельного кадастру, так як частина належної йому земельної ділянки опинилась у власності суміжного землекористувача, відповідача по справі. Ухвалою суду від 28.07.2014 року, занесеною до журналу судового засідання, відповідача [PERSON], у зв'язку із його смертю, в порядку процесуального правонаступництва замінено на його спадкоємця - [PERSON]. В судовому засіданні позивач вимоги за позовом підтримав, просив їх задовольнити із вказаних у позовній заяві підстав. [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги визнала повністю, вказала на наявність порушень при оформленні державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я її покійного чоловіка. Представник Ніжиловицької сільської ради у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи сільська рада повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, заслухавши осіб, що беруть участь у справі, суд встановив наступне. Позивачу на праві власності належить земельна ділянка площею 0,20 га, цільове призначення якої: будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка розташована у [ADDRESS], що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ №003211, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №820 від 25.07.2003р. 2014 року ТОВ «РЕСУРС-2012» на замовлення позивача було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж належної позивачу на праві власності земельної ділянки з метою присвоєння кадастрового номера та внесення інформації про земельну ділянку до Державного земельного кадастру. Однак рішенням державного кадастрового реєстратора від 28.02.2014р. №РВ-3200064812014 позивачу було відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв'язку з перетином його земельної ділянки із земельною ділянкою відповідача у справі [PERSON], кадастровий номер ділянки 3222785801:01:001:0013, площа перетину становить 41,5755%, що підтверджується відповідною копією вказаного рішення. Як вбачається із копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №298975, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №011094802598 від 30.07.2010р., [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка з кадастровим номером 3222785801:01:001:0013, площею 0,2499 га, цільове призначення якої будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована в [ADDRESS]. Як вбачається із технічної документації із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд гр. [PERSON] у с. Ніжиловичі Макарівського району Київської області, яка слугувала підставою для видачі державного акту на право власності на земельну ділянку та з державного акту, спірну земельну ділянку відповідачу було передано у власність на підставі рішення Ніжиловицької сільської ради від 30.09.2009р. №184-25-V в порядку безоплатної приватизації відповідно до статті 116 Земельного кодексу України. Проаналізувавши вищевказані документи, можна дійти обґрунтованого висновку про те, що вказана технічна документація із землеустрою була розроблена з порушеннями вимог чинного законодавства щодо її складання. Зокрема, пунктом 1.13 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.99р., (далі за текстом - Інструкція) складання державного акта на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і об'єднанням громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією. Відповідно до пункту 1.16 Інструкції технічна документація зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає: виписку з рішення відповідної ради або державної адміністрації про надання у постійне користування, передачу у власність або продаж земельної ділянки, договір відчуження земельної ділянки (договір купівлі-продажу, дарування, міни, інші цивільно-правові угоди), рішення суду; заяву власника землі або землекористувача про складання державного акта; технічне завдання на розробку технічної документації зі складання державного акта; висновок державного органу земельних ресурсів Держкомзему України про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); висновок органу у справах будівництва і архітектури про наявні обмеження на використання земельної ділянки (крім випадків відчуження земельної ділянки із земель приватної власності); кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки; збірний кадастровий план суміжних землевласників і землекористувачів; відомість обчислення площі земельної ділянки; відомість обробки теодолітного ходу та вирахування координат поворотних точок меж земельної ділянки; експлікація земельних угідь згідно з формою 6-зем. Наявна в матеріалах справи технічна документація із землеустрою щодо виготовлення державного акту на право власності на земельну ділянку на ім'я відповідача не містить збірного кадастрового плану суміжних землевласників і землекористувачів (на якому мали б бути відображені кадастрові плани земельних ділянок суміжних землевласників, в тому числі і земельної ділянки позивача), відомість обчислення площі земельної ділянки та експлікації земельних угідь за формою 6-зем. Відповідно до пункту 2.3 Інструкції межі земельних ділянок, що передаються або надаються у власність чи у користування, відновлюються або переносяться в натуру (на місцевість) за наявними планово-картографічними матеріалами. Крайні поворотні точки кожної межі закріплюються довгостроковими межовими знаками встановленого зразка, крім випадків збігу вказаних поворотних точок меж з твердими точками на місцевості. Відновлення меж земельної ділянки відповідно до положень статті 198 Земельного кодексу України за своєю сутністю є кадастровою зйомкою земельної ділянки. Кадастрові зйомки - це комплекс робіт, виконуваних для визначення та відновлення меж земельних ділянок. Відповідно до пункту «а» частини другої статті 198 Земельного кодексу України кадастрова зйомка включає, з поміж іншого, геодезичне встановлення меж земельної ділянки. Відповідно до пункту 2.4 Інструкції перенесення в натуру (на місцевість) або відмовлення всіх поворотних точок меж земельної ділянки здійснюється геодезичними методами з прив'язкою не менше двох характерних закріплених поворотних точок до пунктів державної геодезичної мережі та до твердих точок на місцевості. Здійснюється кадастрова зйомка земельної ділянки з наступним вирахуванням координат поворотних точок меж (у державній або умовній системі координат) і площі ділянки. За результатами виконаних робіт складається кадастровий план земельної ділянки. В той же час при проведенні кадастрової зйомки земельної ділянки відповідача було невірно визначено координати поворотних точок земельної ділянки [PERSON], внаслідок чого виник перетин (накладання) земельної ділянки відповідача з земельною ділянкою позивача. Відповідно до положень статті 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до положень статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. На даний час позивач обмежений у здійсненні свого права власності на належну йому земельну ділянку, не може присвоїти кадастровий номер належній йому земельній ділянці та внести відомості про свою земельну ділянку до Державного земельного кадастру, так як частина належної йому земельної ділянки опинилась у власності суміжного землекористувача, відповідача по справі. Відповідно до статті 155 Земельного кодексу України У разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Оскільки Ніжиловицька сільська рада ухвалюючи рішення про передачу у власність відповідача земельної ділянки порушила права позивача, а саме передала у власність відповідача частину земельної ділянки, що належала позивачу, її рішення в цій частині слід визнати недійсним. Недійсним слід також визнати державний акт на право власності на земельну ділянку, який був виданий на підставі недійсного рішення сільської ради. Що ж до вимог про скасування державної реєстрації права власності відповідача на спірну земельну ділянку, слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 202 Земельного кодексу України (в редакції до 01.01.2013) державна реєстрація земельних ділянок здійснювалась у складі державного реєстру земель. Державний реєстр земель складався із двох частин: Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі із зазначенням кадастрових номерів земельних ділянок та Поземної книги, яка містить відомості про земельну ділянку. Пунктами 9 та 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Державний земельний кадастр» встановлено, що до 1 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавались у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Постановою Кабінету Міністрів України від 9 вересня 2009 р. (втратила чинність згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051, яка набрала чинності з 1 січня 2013 р.) були затверджені Порядки ведення Поземельної книги і Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі. Пунктом 22 Порядку ведення Книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі було визначено, що запис про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку, в розділі Книги записів скасовується посадовою особою на підставі рішення суду. Скасування запису здійснюється шляхом внесення до автоматизованої системи відомостей про скасування із зазначенням дати та підстави скасування, посади, прізвища та ініціалів посадової особи, яка скасувала запис, і формування з використанням автоматизованої системи нових аркушів Книги записів, що засвідчується підписом посадової особи та скріплюється печаткою територіального органу Держземагентства. Таким чином, на підставі рішення суду про визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку запис про державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку, в розділі Книги записів скасовується відповідною посадовою особою, що не потребує додатково ухвалення рішення з цього питання, а відповідно у задоволенні цієї частини вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати слід стягнути з відповідачів у рівних частинах на користь позивача по 121,80 грн., з кожного.

Outcome: partial