Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

[PERSON] \~ (далі [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, а саме: земельну ділянку площею 0,5207 га, кадастровий номер 5922055300:04:001:0005, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області та земельну ділянку площею 5,4015 га, кадастровий номер 5922055300:04:001:0001, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла свекруха позивача - [PERSON] (далі [PERSON] ) Після її смерті відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за заповітом №3-2658 від 17.10.2012. Однак, при зверненні до нотаріуса їй було повідомлено, що вищевказаний заповіт було скасовано заповітом, посвідченим 18.06.2014 №3-2702, згідно якого [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , яка із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. Згідно із рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2019 за позивачем було визнано право власності на житловий будинок та земельну ділянку належну [PERSON] , розташовані за адресою: [ADDRESS] . Крім того, на момент смерті спадкодавцю також належали земельні ділянки площею 0,5207 га 5,4015 га, розташовані на території Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області. З липня 2010 року позивач проживала разом із [PERSON] однією сім`єю за місцем її постійного проживання, а саме за адресою: [ADDRESS] , що було обумовлено необхідністю піклування та догляду за нею у зв`язку із похилим віком та незадовільним станом здоров`я останньої. Таким чином, позивач вважає, що вона, як спадкоємець четвертої черги, що проживала зі спадкодавцем протягом останніх 6 років має право на прийняття та оформлення спадщини, у зв`язку з чим звернулася до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 18.01.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.63). У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач та її представник позов підтримують, відповідач позов визнає (а. с. 147,148). На підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно із частиною третьою статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною першою, четвертою статті 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини третьої статті 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням відповідачем позову, судове рішення може бути ухвалене в підготовчому судовому засіданні. Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , про що видано свідоцтво про смерть\~ серії [NUMBER] від 01.12.2016 (а.с.15). За життя [PERSON] склала заповіт, який 17.10.2012 посвідчений державним нотаріусом Броварської районної державної нотаріальної контори Падучак-Коваль Л.Л. та зареєстрований в реєстрі за №3-2658. За цим заповітом все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все, що їй належатиме на день її смерті, і на що вона за законом матиме право, [PERSON] заповіла - [PERSON] (а.с.19,20). 16.06.2016 позивач звернулася до Броварської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, проте, їй повідомили, що заповіт, посвідчений 17.10.2012 за реєстровим №3-2558, було скасовано заповітом, посвідченим 18.06.2014 та зареєстрованим в реєстрі №3-2702, згідно із яким [PERSON] заповіла все своє майно [PERSON] , яка із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась. Постановою Верховного Суду від 30.09.2020 (справа №361/1953/18) [PERSON] було відмовлено в задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Вказана постанова набрала законної сили з моменту її прийняття (а.с.44-52). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входять земельні ділянки площею 0,5207 га, кадастровий номер 5922055300:04:001:0005 та площею 5,4015 га, кадастровий номер 5922055300:04:001:0001, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Дубов`язівської селищної ради Конотопського району Сумської області та належали померлій на підставі державних актів серії СМ №137742 та серії СМ №137746, виданих Конотопською райдержадміністрацією Сумської області 16.05.2003 (а.с.21-28, 29-36). Відповідно до довідки від 16.12.2020 №2606, виданої виконкомом Княжицької сільської ради Броварського району Київської області [PERSON] на день смерті [INFO] була прописана за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживала з липня 2010 року по день смерті у своєї невістки [PERSON] за адресою [ADDRESS] (а.с. 39). Обставини проживання позивача [PERSON] однією сім`єю з померлою [PERSON] , починаючи з липня 2010 року та до моменту її смерті ( [INFO] ) також підтверджується рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2019 (справа №361/5841/19), яке набрало законної сили 09.01.2020 (а.с. 134-зворот - 136). Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. На даний час у позивача виникла необхідність належного оформлення права на спадщину на зазначені земельні ділянки і отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, згідно постанови приватного нотаріуса Падуча-Коваль Л.Л. від 15.12.2020 їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та рекомендовано звернутися до органів судової влади з метою встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як 5 років до часу відкриття спадщини, як спадкоємця четвертої черги (а.с.37-38). Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно із статтею 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із статтею 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, інтереси інших осіб, тому визнання позову відповідачем слід прийняти. Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи що встановлення факту проживання з спадкодавцем, необхідно позивачу для можливості належним чином оформити спадщину, а визнання за позивачем права власності на земельні ділянки не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Outcome: approved