Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-18 00:00:00

[PERSON] архітектурно-будівельна інспекція в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області звернулася до суду з позовом, в якому просила зобов'язати відповідача [PERSON] привести житловий будинок №349 по вулиці Зеленій у м.Львові до попереднього стану. [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом, який прийнятий до спільного розгляду з первісним, в якому після уточнення позовних вимог просить визнати за ним право власності на будинок №349 по вулиці Зеленій у м.Львові, що зображений на плані земельної ділянки в технічному паспорті від 24.09.2010 року під літерами «А-1», «А1 -1», «а-1», «а1-1», та складається з одного поверху та мансарди. Ухвалою суду від 03 квітня 2015 року первісний позов Державної архітектурно-будівельної інспекції в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області до [PERSON] про спонукання до вчинення дій, відповідно до п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України, у зв'язку з повторною неявкою в судове засідання належно повідомленого позивача, залишено без розгляду. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] покликається на те, що йому на праві приватної власності належить будинок №349 по вулиці Зеленій у м.Львові. У зв'язку з протіканням даху, підвищенням рівня вологості, грибком та руйнуванням стін будинку, для уникнення небезпеки для життя та здоров'я мешканців, він змушений був розпочати реконструкцію будівлі без отримання відповідного дозволу на виконання будівельних робіт. Однак, оскільки демонтаж самовільно здійснених прибудов та надбудови до житлового будинку неможливий без нанесення шкоди конструктивним елементам та будинку в цілому та такий відповідає державним будівельним нормам, прибудови здійснені на земельній ділянці, що перебуває у його користуванні, просить позов задоволити. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом [PERSON] [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримав, надав суду пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, в судове засідання призначене на 19 червня 2015 року не з'явився, подав суду письмову заяву в якій позов підтримує та просить розглядати справу у його відсутності, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] архітектурно-будівельна інспекція в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області після уточнення позовних вимог явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, а тому згідно ст.224 ЦПК України, суд вважає можливим розглядати справу у його відсутності, за наявних у справі достатніх доказів. У зв'язку із неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося згідно із вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та зясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. \~ Відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 23.05.1964р. Ленінським райкомгоспом м.Львова, будинок №349 по вулиці Зеленій у м.Львові належить на праві приватної особистої власності [PERSON]. 02 вересня 2006 року [PERSON] померла, що стверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії I-СГ №061427. 07 серпня 2007 року державним нотаріусом Шостої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] на житловий будинок №349 у м.Львові, який позначений на плані під літерою А-1, та складається з двох житлових кімнат житловою площею 33,1кв.м. та кухні, загальною площею 44,1кв.м., а також приналежні до нього господарські будівлі та споруди: цегляний сарай, позначений в поверховому плані під літерою Д, цегляну вбиральню, позначену в плані під літерою Г, огорожу з металевої сітки, позначеної в плані під цифрою 1, металеву хвіртку, позначену в плані під цифрою -2, металеві ворота, позначені в плані під цифрою -3, колодязь бетонні кільця, позначені в плані під літерою К. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи, зокрема технічного паспорту від 24.09.2010 року, позивачем [PERSON] без відповідного дозволу на початок проведення будівельних робіт здійснено реконструкцію та добудову до будинку №349 по вулиці Зеленій у м.Львові, зокрема до самовільної добудови будинок під літ. «А-1» складався з двох житлових кімнат площею 33,1кв.м. та кухні, загальна площа складала 44,1кв.м. На даний час будинок складається з трьох житлових кімнат, площею 50,0кв.м. та кухні, загальна площа складає 75,3кв.м. Окрім цього, самовільно побудовано: житлову прибудову під літ «А1-1», сіни «а-1», погріб «Пг», гараж «Б», житловий будинок «А-2». Згідно довідки Управління держкомзему в м.Львів від 14.07.2009р. за №40/01-14/2014, згідно земельно-кадастрових даних, земельна ділянка по вулиці Зеленій, 349 (згідно представленого плану земельної ділянки) знаходиться в межах земельної ділянки, що є у фактичному користуванні [PERSON] та відноситься до земель житлової та громадської забудови. Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №3216 від 05 грудня 2014 року, демонтаж самовільно здійснених прибудов та надбудови до житлового будинку №349 по вулиці Зеленій у м.Львові, (позначеного відповідно технічного паспорту від 24.09.2010 року під літ. «А-1») без нанесення шкоди конструктивним елементам та будинку в цілому технічно неможливий; житловий будинок №349 по вулиці Зеленій у м.Львові (позначений відповідно технічного паспорту від 24.09.2010р. під літерами «А-1», «А1 -1», «а-1», «а1-1») відповідає державним будівельним нормам. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За правилами ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не визначений заповітом. Відповідно до ч. 1 ст.377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Ч.ч. 1, 2 ст.331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Ст.332 ЦК України визначає, що однією з підстав набуття права власності визначено переробку речі, під якою розуміється використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ. Згідно із положеннями ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» №1952-ІV від 01.07.2004р. обовязковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, а відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права є його визнання. Враховуючи вище викладене, а також те, що спірний реконструйований будинок відповідає вимогам державних будівельних норм України, придатний до експлуатації, не порушує прав третіх осіб, а демонтаж самовільно здійснених прибудов та надбудови до житлового будинку без нанесення шкоди конструктивним елементам та будинку в цілому технічно неможливий, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення та за позивачем слід визнати право власності на будинок №349 по вулиці Зеленій у м.Львові, що зображений на плані земельної ділянки в технічному паспорті від 24.09.2010 року під літерами «А-1», «А1 -1», «а-1», «а1-1», та складається з одного поверху та мансарди. На підставі ст.ст. 16, 319, 328, 331, 332, 377, 392, 1216, 1218, 1225, ЦК України, та

Outcome: approved