Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заяви посилаються на те, що у них 12 жовтня 2017 року народилась дитина, хлопчик. Відповідно до положень ст. 145-147 СК України, дитині визначено прізвище, імя та по батькові [PERSON]. Шлюб зареєстрований 14 жовтня 2014 року, місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 1950. Єдиними наявними документами, що підтверджують факт народження дитини є медичне свідоцтво про народження, яке видане установою, що знаходиться на території непідконтрольній державній владі України. Отримати документи, що підтверджують факт народження за зразками чинного законодавства України, здійснити реєстрацію факту народження дитини та отримати відповідне свідоцтво про народження не є можливим. Встановлення факту народження в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання відповідного документу свідоцтва про народження, згідно чинного законодавства України. Тому, просять суд встановити факт народження [PERSON], який народився 12 жовтня 2017 року на тимчасово окупованій території України в м. Луганську Луганської області. Батьки: мати [PERSON], [INFO], уродженка селища Усть-Омчуг Тенькінського району Магаданської області, громадянка України, зареєстрована за адресою [INFO] і Ванцетті, 42, батько [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, зареєстрований за адресою [INFO]. Підстава запису відомостей про батька свідоцтво про шлюб серія І-ВЛ № 249769, актовий запис № 1950 від 14 жовтня 2014 року, місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Заявники в судове засідання не зявились, вказавши в заяві про розгляд справи у їх відсутності, заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Старобільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про згоду із задоволенням заяви про встановлення факту народження особи в певний час та про розгляд справи у відсутності представника заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. З наданої суду копії свідоцтва про шлюб, виданого 14 жовтня 2014 року вбачається, що [PERSON] з 14 жовтня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Допустимими за змістом частини першої цієї статті є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Згідно з копією медичного свідоцтва про народження виданого медичною установою м. Луганськ від 12 жовтня 2017 року, [PERSON] народила дитину, хлопчика, 12 жовтня 2017 року. Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Розпорядженням КМУ №1085-р від 07.11.2014р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, до якого включено у т.ч. м. Луганськ Луганської області. За загальним правилом документи, видані органами, їх посадовими та службовими особами на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, їх акти (рішення, документи) є недійсними і не створюють правових наслідків. Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює обов'язковість прецедентів Європейського суду для національних судів України та впроваджує в українське судочинство практику європейських стандартів прав людини. Згідно ст.17 вказаного Закону суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Беручи до уваги копію медичного свідоцтва про народження № 889 від 12 жовтня 2017 року, виданої медичною установою на тимчасово окупованій території України, слід виходити з наступного. Суд враховує практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), зокрема висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації прав заявника, суд вважає, що надана заявником ксерокопія медичного свідоцтва про народження є підтвердженням того, що дійсно дитина [PERSON], народився 12 жовтня 2017 року на тимчасово окупованій території України в м. Луганську Луганської області. Батьки: мати [PERSON], [INFO], уродженка селища Усть-Омчуг Тенькінського району Магаданської області, громадянка України, зареєстрована за адресою [INFO] і Ванцетті, 42, батько [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України, зареєстрований за адресою [INFO]. Підстава запису відомостей про батька свідоцтво про шлюб серія І-ВЛ № 249769, актовий запис № 1950 від 14 жовтня 2014 року, місце державної реєстрації відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Встановлення факту народження особи в певний час має для заявників юридичне значення, оскільки їм необхідно отримати свідоцтво про народження своєї дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 145 Сімейного кодексу України, прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Відповідно до п.7 ч.1 ст. 256 ЦПК України у разі неможливості реєстрації факту народження органом державної реєстрації актів цивільного стану встановлення факту народження особи у певний час здійснюється в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 2571 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч.2 ст. 259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Таким чином, враховуючи наведене та оскільки встановлення даного факту має для заявників юридичне значення, суд вважає заяву [PERSON], [PERSON] про встановлення факту народження особи в певний час на тимчасово окупованій території України - законною, обґрунтованою та такою, що підлягає повному задоволенню. На підставі наведеного,

Outcome: approved