Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Мегабанк», Приватного підприємства «АСТАРТА - Л» про визнання недійсним договору купівлі продажу житлового будинку[ADDRESS] , укладеного між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та приватним підприємством «Астарта - Л», посвідченого 29 квітня 2010 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] зі змінами внесеними додатковим договором. На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що їх не було повідомлено за 30 днів про намір укласти договір купівлі - продажу, що суперечить чинному законодавству, крім того будинок було продано за ціною в двічі нижчою за його заставну вартість, чим порушено права позивача. 14 жовтня 2013 року позивачі, до початку розгляду справи по суті, подали до суду заяву про зміну предмету та підстави позову, а саме просять стягнути з Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» на їх користь 155 529 грн. відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. На обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили, що згідно висновку будівельно - технічної експертизи ринкова вартість будинку [ADDRESS] складала 1 122 268 грн., продаж будинку було вчинено за 966 739 грн. Позивачі на підставі ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» просять відшкодувати різницю. В судовому засіданні представник позивачів підтримав позовні вимоги. Представник відповідачів в судовому засіданні просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що процедура продажу спірного майна відбулась у відповідності до вимог чинного законодавства, а позиція позивачів не ґрунтується на законі. Третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу - [PERSON] в судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, щодо задоволення позову заперечує. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 1 жовтня 2010 року звернуто стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором на житловий будинок загальною площею 231.1 кв.м., що розташований за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності [PERSON] для задоволення вимог ПАТ «Мегабанк», що виникли з кредитного договору від 4 серпня 2008 року , шляхом продажу позивачем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі - продажу в порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Рішення набрало чинності, що сторонами не оспорювалось. 15 квітня 2010 року приватним підприємцем [PERSON], що має кваліфікаційне свідоцтво оцінювача та відповідні сертифікати на здійснення оціночної діяльності, було здійснено оцінку житлового будинку площею 231.1 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до звіту вартість становить - 966 739 грн. 29 квітня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та Приватним підприємством «Астарта - Л» було укладено договір купівлі - продажу, відповідно до умов якого продавець передав у власність покупця житловий будинок [ADDRESS] та належить [PERSON] Продаж будинку вчинено за 966 739 грн., відповідно до звіту про оцінку житлового будинку від 15 квітня 2010 року. Згідно з ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Позивачі, як на підставу для задоволення позову посилаються на те, згідно висновку судової будівельно - технічної експертизи вартість спірного об'єкта нерухомості на дату продажу складала 1 122 268 грн., продаж же було здійснено за ціною 966 736 грн. відповідно до звіту про оцінку майна, тобто різниця склала 155 529 грн., яку позивачі просять стягнути з Банку на свою користь на підставі ч. 6 ст. 38 Закону України «Про іпотеку». З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позиція позивачів в даному випадку є хибною та не знайшла свого підтвердження, оскільки вказана норма передбачає таке відшкодування у разі продажу майна за ціною не погодженою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або ж як альтернативи без оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності. Як слідує з матеріалів справи, така оцінка була проведена, на оцінку є посилання в договорі купівлі - продажу від 29 квітня 2010 року - п. 5 (а.с.74), а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed