Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] (далі відповідач) таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначено, що позивач є власником вказаної квартири, в якій зареєстровані лише позивач та відповідач, який з дня реєстрації в квартирі не проживає; де мешкає відповідач - позивачу невідомо, вони не спілкуються. Ухвалою суду від 23.11.2020 провадження у справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.18). В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує (а.с.53). Відповідач про\~дату,\~час та\~місце розгляду\~справи повідомлявся\~належним чином,\~до суду\~не прибув,\~відзив на позов не надав. В силу приписів ст.223 та ст.280 ЦПК України суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті за відсутністю її учасників та постановити заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач є співвласником квартири за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18.05.1993 (а.с.7), що підтверджується і листом КП БТІ від 15.02.2021 №177 (а.с.54). За довідкою від 04.11.2020 ЦНАП м.Покровськ за вищевказаною адресою зареєстровані позивач та відповідач - онук, [INFO] , з 17.03.2017 по теперішній час (а.с.9, 26). За довідкою від 04.11.2020, складеною Комунальною установою Покровський координаційний комітет самоорганізації населення, відповідач не проживає в квартирі з 17.03.2017 по теперішній час (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про смерть чоловік позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.33); відомості про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті [PERSON] , який є співвласником вказаної вище квартири відсутні як у Донецькому обласному нотаріальному архіві, так і у Першій покровській державній нотаріальній конторі. Суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім`ї без поважної причини понад один рік. Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5 передбачено, що відповідно до положень ст.391 та ст.396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. При цьому усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення, про позбавлення права користування жилим приміщенням, про визнання особи безвісно відсутньою, про оголошення фізичної особи померлою. Положеннями ч.1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причини, за якою він не проживає в спірному житловому приміщенні понад один рік, та за відомостями, отриманими судом, відповідач не є співвласником квартири в [ADDRESS] , позов підлягає задоволенню. Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved