Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-01 00:00:00

[PERSON] 28 лютого 2020 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] , треті особи [PERSON] та Департамент адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року цивільна справа була прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 березня 2020 року [PERSON] у задоволенні заяви про виклик та допит свідків відмовлено. Позивач у своєму позові посилалася на те, що на підставі договору міни від 19 вересня 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною В.І., і зареєстрованого у реєстрі за № 8263, вона є власницею [ADDRESS] . [ADDRESS] . Право власності у встановленому законом порядку зареєстровано у БТІ 14 листопада 1995 року. На теперішній час у квартирі зареєстрований, окрім позивача та третьої особи [PERSON] , відповідач [PERSON] , але фактично за адресою місцезнаходження квартири відповідач не проживає з травня 2005 року, а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , комунальні послуги не сплачує та ніколи не сплачував, його особистих речей у квартирі немає. Перешкод у проживанні відповідачеві позивач не чинила і не чинить. Просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідачеві [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третій особі [PERSON] у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів, письмових пояснень до суду ним надано не було. Третій особі Департаменту адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міськради у встановленому законом порядку було направлено копію ухвали про прийняття цивільної справи до провадження суду з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів. У встановлений строк письмових пояснень щодо позову до суду подано не було. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що на підставі договору міни від 19 вересня 1995 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Гуніною В.І., і зареєстрованого у реєстрі за № 8263 (а.с. 9), позивач є власницею квартири [ADDRESS] , право власності у встановленому законом порядку зареєстровано у БТІ 14 листопада 1995 року у реєстровій книзі за № 128П-115 (а.с. 9 оберт). Згідно з довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні осіб від 12 лютого 2020 року № 1991, виданої Департаментом адмінпослуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, у квартирі [ADDRESS] зареєстровано позивача, третю особу [PERSON] та відповідача (а.с. 13). Відповідно до акту про непроживання, складеного 27 лютого 2020 року комісією у складі Петровець П.І. та Коваля А.О., посвідченого головою ОСББ «Велика Діївська 40» [PERSON] , відповідач [PERSON] у спірній квартирі не проживає з травня 2005 року, його речі в квартирі відсутні (а.с. 17). Згідно з довідками № 29-1/18 від 18 жовтня 2018 року, № 2-д/19 від 05 лютого 2019 року, № 1-20 від 09 січня 2020 року, виданими головою ОСББ «Хмельницького 38» [PERSON] , відповідач [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14, 15, 16). На підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця прожива ння в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. За змістом ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи вищевказане, а також те, що відповідач не є власником (співвласником) квартири [ADDRESS] , не проживає в ній з травня 2005 року, його речей у квартирі, належній позивачеві, немає, комунальні послуги він не сплачує, суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування спірною квартирою, а відтак і про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. (а.с. 1), який з підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved