Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Новоайдарського районного суду Луганської області з даним позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що 04 липня 2016 року померла їх мати - [PERSON], яка на день смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, а саме: - земельна ділянка № 251 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.2625 га, яка розташована на території Гречишкінської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія III-ЛГ № 016756, виданий 10.01.2002 року, кадастровий номер ділянки 4423181200:01:002:0107; - земельна ділянка № 252 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.2625 га, яка розташована на території Гречишкінської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2010 року, зареєстрованим у реєстрі за №597 державним нотаріусом [PERSON], кадастровий номер ділянки 4423181200:01:002:0108; - земельна частка (пай) члена КСП «Прогрес» с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області розміром 2.14 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0092419, виданого 27 січня 1997 року; - земельна частка (пай) члена КСП «Прогрес» с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області розміром 2.14 в умовних кадастрових гектарах, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2010 року, зареєстрованого у реєстрі за №598 державним нотаріусом [PERSON], згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0092418, виданого 27 січня 1997 року. Заповіту на вищезазначене майно померла [PERSON] не залишила, тому спадкування належного їй майна має відбуватися в порядку спадкування за законом. Позивачі та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом як рідні діти померлої [PERSON] [PERSON], [PERSON] в установлений законом строк прийняли спадщину. Дочка спадкодавця - [PERSON], у встановлений законом строк подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця - [PERSON]. На звернення позивачів щодо спадкування майна померлої 04 липня 2016 року матері - [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] їм було роз'яснене наступне. Згідно спадкової справи №139/2016 до майна померлої 04 липня 2016 року [PERSON] спадкоємцями є: [PERSON] на ? частку, [PERSON] на ? частку, [PERSON] - на ? частку, з урахуванням ? частки, від якої відмовилась дочка спадкодавця - [PERSON]. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням його частки. Позивачі [PERSON] та [PERSON] мають намір оформити спадщину та бажають здійснити поділ спадкового майна, а відповідач [PERSON] оформлювати спадщину не бажає та відмовляється від спадщини після померлої матері на користь [PERSON] Відповідно до пункту 230 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004, поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину. У разі недосягнення згоди, поділ провадиться у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Оскільки [PERSON], який прийняв спадщину після померлої матері, оскільки проживав разом з нею, відмовляється від її оформлення на користь [PERSON], то позивачі не мають можливості оформити спадщину після померлої [PERSON] у нотаріуса. Оскільки спадщиною після померлої 04 липня 2016 року [PERSON] є 2 земельні ділянки та 2 земельні паї, які мають однакові площу та нормативно грошову оцінку, то позивачі вважають їх рівноцінними, тому домовились, що кожен з них успадкує один пай і одну відповідну земельну ділянку. За таких обставин на теперішній час позивачі позбавлені можливості використовувати належну їм спадщину за призначенням, тому вимушені звернутись до суду з про визнання права власності на спадкове майно, за захистом своїх прав. Позивачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились, надали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити (а.с.43,44). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.45). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно положень\~ст.\~211\~ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У відповідності до положень частини до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що 04 липня 2016 року померла мати позивачів - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 484533 (а.с.16). На день смерті [PERSON] мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO], разом з сином [PERSON], що підтверджується копією довідки № 889, виданої Гречишкінською сільською радою Новоайдарського району Луганської області від 11.09.2017 року (а.с.20). Після її смерті відкрилася спадщина, а саме: - земельна ділянка № 251 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.2625 га, яка розташована на території Гречишкінської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серія III-ЛГ № 016756, виданий 10.01.2002 року, кадастровий номер ділянки 4423181200:01:002:0107, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.24), копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ № 016756 (а.с.29); - земельна ділянка № 252 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2.2625 га, яка розташована на території Гречишкінської сільської ради Новоайдарського району Луганської області, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2010 року, зареєстрованим у реєстрі за №597 державним нотаріусом [PERSON], кадастровий номер ділянки 4423181200:01:002:0108, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.23), копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.25), копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛГ № 016757 (а.с.27); - земельна частка (пай) члена КСП «Прогрес» с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області розміром 2.14 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0092419, виданого 27 січня 1997 року (а.с.28); - земельна частка (пай) члена КСП «Прогрес» с. Гречишкине Новоайдарського району Луганської області розміром 2.14 в умовних кадастрових гектарах, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 06 жовтня 2010 року, зареєстрованого у реєстрі за №598 державним нотаріусом [PERSON], згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛГ № 0092418, виданого 27 січня 1997 року, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.22), копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛГ № 0092418 (а.с.26). Заповіту на вищезазначене майно померла [PERSON] не залишила, тому спадкування належного їй майна має відбуватися в порядку спадкування за законом. Позивачі та відповідач є спадкоємцями першої черги за законом як рідні діти померлої [PERSON] Факт того, що [PERSON] є матірю позивачів та відповідача підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії VІІ-УР № 0514547 (а.с.10), копією свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЕД № 413623 (а.с.11), копією свідоцтва про народження [PERSON] серії І-АВ № 360350 (а.с.15), копією свідоцтва про народження [PERSON] серії V-УР № 0562246 (а.с.36). [PERSON], [PERSON] в установлений законом строк прийняли спадщину, що підтверджується копіями відповідних заяв (а.с.17,18). Дочка спадкодавця - [PERSON], у встановлений законом строк подала до нотаріуса заяву про відмову від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця - [PERSON] (а.с.19). На звернення позивачів щодо спадкування майна померлої 04 липня 2016 року матері - [PERSON], приватним нотаріусом [PERSON] їм було роз'яснене наступне. Згідно спадкової справи №139/2016 до майна померлої 04 липня 2016 року [PERSON] спадкоємцями є: [PERSON] на ? частку, [PERSON] на ? частку, [PERSON] - на ? частку, з урахуванням ? частки, від якої відмовилась дочка спадкодавця - [PERSON]. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із зазначенням його частки (а.с.37). Позивачі [PERSON] та [PERSON] мають намір оформити спадщину та бажають здійснити поділ спадкового майна, а відповідач [PERSON] оформлювати спадщину не бажає та відмовляється від спадщини після померлої матері на користь [PERSON] (а.с.32). Оскільки [PERSON], який прийняв спадщину після померлої матері, оскільки проживав разом з нею, відмовляється від її оформлення на користь [PERSON], то позивачі не мають можливості оформити спадщину після померлої [PERSON] у нотаріуса. Оскільки спадщиною після померлої 04 липня 2016 року [PERSON] є 2 земельні ділянки та 2 земельні паї, які мають однакові площу та нормативно грошову оцінку, то позивачі вважають їх рівноцінними, тому домовились, що кожен з них успадкує один пай і одну відповідну земельну ділянку. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до пункту 230 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2004, поділ спадкового майна провадиться за згодою спадкоємців, які прийняли спадщину. У разі недосягнення згоди, поділ провадиться у судовому порядку відповідно до часток, належних кожному із спадкоємців за законом або за заповітом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку може застосовуватись, як спосіб захисту, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, відповідно до Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах про спадкування. Стаття 16 ЦК України також передбачає такий спосіб захисту права особи, як «визнання права». Таким чином, судовим розглядом встановлено, що факти, викладені позивачами в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечував, у звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1220, 1221, 1222, 1261, 1268, 1297 ЦК України, ст. 81 ЗК України,

Outcome: approved