Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[INFO] померла [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входило, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 2,34 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач у справі є спадкоємцем після смерті [PERSON] за заповітом, прийняв спадщину, але не може оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, у п. 3 позовної заяви, просив слухати справу у його відсутності (позовна заява, а.с. 5). Представник відповідача - сільський голова Морозівської сільської ради у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнала і просила справу слухати у її відсутності (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] у с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9). Довідкою виконавчого комітету Морозівської сільської ради № 81 від 20 лютого 2017 року (а.с. 12), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № БП-430/0-375/6-17 від 15 лютого 2017 року (а.с.13) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) площею 2,34 умовних кадастрових гектара, що перебувала у колективній власності КСП «Колос» с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом (ч. 1 ст. 534 в редакції 1963 року). По своїй смерті спадкодавець [PERSON] залишила заповіт, вчинений 24 червня 1996 року (а.с.10), яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON]. Зазначений заповіт від імені [PERSON], за даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 47772621 від 18 травня 2017 року (а.с. 14), а також за даними Морозівської сільської ради (зворот а.с. 10), є чинним не зміненим і не скасованим. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями ( ч. 1 ст. 548 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини (частини 1 і 2 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року). Довідкою виконавчого комітету Морозівської сільської ради № 81 від 20 лютого 2017 року (а.с. 12) доводиться, що спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON], фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47772615 від 18 травня 2017 року (а.с. 15) стверджується, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв. Таким чином, позивач довела факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. З оголошення в газеті «Наше Придністров'я» від 03 лютого 2017 року (а.с. 11) слідує, що оригінал сертифікату на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 169 від 18 травня 2017 року (а.с. 16). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за заповітом.

Outcome: approved