Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

[PERSON] 13 березня 2019 року пред`явила до [PERSON] позов про зміну способу стягнення аліментів, визначеного рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2011 року, шляхом стягнення аліментів з відповідача на сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини із всіх його видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що на підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2011 року із відповідача у її, позивача, користь стягують аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10 березня 2011 року і до досягнення сином повноліття, однак з моменту ухвалення судового рішення про стягнення аліментів розмір витрат на утримання дитини значно зріс і відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку. За наведеного попередній виконавчий лист просила відкликати. Під час судового розгляду позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалися на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечували щодо проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 22 березня 2011 року вбачається, що із [PERSON] стягуються на користь [PERSON] аліменти на сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 350 (триста п`ятдесят) грн. на дитину щомісячно, починаючи з 10 березня 2011 року до досягнення ним повноліття ( а. с. 10). Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою ВР України № 789ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. У пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Із правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду України у справі № 6-143цс-13 від 5 лютого 2014 року, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Ураховуючи наведене, а також те, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, зважаючи на обов`язок обох батьків утримувати дитину, імперативну норму про можливість зміни саме способу стягнення аліментів, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги ґрунтуються на положеннях Сімейного кодексу України, відповідають інтересам дитини, її рівню життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, не погіршать її матеріального становища і визначення указаного позивачем способу та розміру стягнення аліментів призведе до дотримання прав дитини на утримання від батька відповідно до положень Закону. Відповідно до ч.1 ст. 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивач на підставі п. 3) ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про зміну способу стягнення аліментів і її позов задоволено повністю, судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Згідно роз`яснень, що містяться п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved