Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, мотивуючи вимоги тим, що [INFO] помер син заявника - [PERSON] , який хоча і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , однак внаслідок хвороби потребував постійного догляду і мешкав разом із заявником [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 19.11.2018р. заявник [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого сина, однак нотаріусом було відмовлено у здійсненні нотаріальної дії, зокрема, з причини неможливості підтвердження факту проживання з померлим на момент смерті. Встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем необхідне заявнику [PERSON] для оформлення правовстановлюючих документів на спадщину за законом. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з заявою і просить суд встановити факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони заявника, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради Луганської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якому просив розглядати справу без участі представника заінтересованої особи, процесуальна позиція - на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до положень ст. ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно вимог ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. З цієї норми випливає, що прийняття спадщини має важливе практичне значення: з ним пов`язана можливість оформлення права власності на спадкове майно шляхом видачі нотаріусом правовстановлюючого документа - свідоцтва про право на спадщину та реєстрації, у випадках, визначених законом, прав на неї. Відповідно до п. 16 Постанови пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Набуття (надання) повної цивільної дієздатності неповнолітньою особою не є підставою для того, щоб вважати її повнолітньою. У зв`язку із цим вона має вважатися такою, що прийняла спадщину відповідно до частини четвертої статті 1268 ЦК. Подання заяви про прийняття спадщини особами, вказаними у частинах третій, четвертій статті 1269 ЦК, слід вважати їхнім правом, здійснення якого не суперечить нормі частини четвертої статті 1268 цього Кодексу. З матеріалів справи слідує, що відповідно до копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого 02.04.1983р. Сєвєродонецьким міським ЗАГС Ворошиловградської області, актовий запис №589, [PERSON] народився [INFO] , батьками записані - [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданого 08.08.2015р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис №986, [PERSON] помер [INFO] у м. Сєвєродонецьк Луганської області. Відповідно до копії довідки №436 від 16.01.2019р., виданої Відділом адміністративних послуг Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 12.11.2014р. та знятий з реєстраційного обліку 10.06.2015р. у зв`язку зі смертю [INFO] .. Відповідно до копії Свідоцтва про право власності на житло, виданого 15.06.1994р. Фондом комунального майна згідно з розпорядженням (наказом) від 10.06.1994р. №4566, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до копії постанови державного нотаріуса Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори Луганської області Чиркіної Т.Д. від 19.11.2018р., відмовлено у здійсненні нотаріальної дії [PERSON] , а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] її сина [PERSON] .. Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином суд вважає доведеним факт постійного проживання спадкоємця [PERSON] , [INFO] , зі спадкодавцем (зі своїм сином) [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , тому заява [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа - Сєвєродонецька міська рада Луганської області, підлягає задоволенню.

Outcome: approved