Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовною заявою до [PERSON] [PERSON] Соломон, третя особа: Ладижинський міський сектор управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначили, що згідно рішення №661 від 12.12.2003 року виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області вони взяли участь у приватизації двокімнатної квартири [ADDRESS] і стали співвласниками вищезазначеної квартири в рівних частках відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.01.2004 року. В даній квартирі зареєстровані позивач [PERSON] [PERSON], її дочка [PERSON] Ізабелла та відповідач [PERSON] [PERSON]. відповідач був зареєстрований в квартирі як член сім`ї чоловік [PERSON] [PERSON]. 27.06.2014 року рішенням Ладижинського міського суду Вінницької області шлюб між позивачем [PERSON] [PERSON] та відповідачем [PERSON] [PERSON] було розірвано. Відносини між подружжям погіршилися набагато раніше і відповідач виселився з квартири і став проживати окремо від сім`ї з грудня 2013 року. В даний час в квартирі [ADDRESS] фактично проживають [PERSON], [PERSON] [PERSON] з дочкою [PERSON] Ізабелла. Будучи зареєстрованим у вищевказаній квартирі відповідач [PERSON] [PERSON] обмежує їх право на користування їхньою квартирою. Тому [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON] просили визнати [PERSON] [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації місця проживання. Позивачі [PERSON], [PERSON] [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги свої підтримали, просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечують . Відповідач [PERSON] [PERSON] будучи належним чином повідомленим, за місцем реєстрації, про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився. Заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві зазначив, що при вирішенні справи покладаються на думку суду, справу просили розглянути в їх відсутність. Зважаючи на неявку відповідача, повідомленого належним чином, судом, за згодою позивачів та їх представника було ухвалено розглядати справу заочно на підставі наявних у ній даних чи доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачів, їх представника, свідка, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON], згідно рішення №661 від 12.12.2003 року виконавчого комітету Ладижинської міської ради Вінницької області, взяли участь у приватизації двокімнатної квартири [ADDRESS] і стали співвласниками вищезазначеної квартири в рівних частках відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 21.01.2004 року. З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 21.01.2004 року виконавчим комітетом Ладижинської міської ради Вінницької області вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної спільної часткової власності належить в рівних частках: [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджується також і копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 21.01.2004 року. З довідки №1222 від 26.11.2015 року виданої КП «Ладжитлосервіс» вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] [PERSON], [PERSON] Ізабелла та [PERSON] [PERSON] Соломон. З копії рішення Ладижинського міського суду Вінницької області від 27.06.2014 року вбачається, що шлюб між [PERSON] [PERSON] та [PERSON] [PERSON] Соломон було розірвано. З копії акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї виданого 29.07.2015 року соціальним інспектором Управління праці та соціального захисту населення у м.Ладижин Вінницької області вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] [PERSON], її дочка [PERSON] Ізабелла та колишній чоловік [PERSON] [PERSON] Соломон, який фактично проживає за адресою [INFO]. З показів свідка [PERSON] вбачається, що вона є сусідкою [PERSON] [PERSON], знає її сім`ю. Повідомила суд, що відповідач [PERSON] [PERSON] уже біля двох років, як не живе за адресою: квартира [ADDRESS]. В місті вона його зустрічала. Раніше він постійно проживав, за вищевказаною адресою, бачила як гуляли з сім`єю. Також їх дитина казала, що ходить до батька в гості, бо він уже живе в іншому будинку. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Тому суд вважає, що [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON]А, як власники майна, мають право вимагати усунення перешкод у здійснення ними права користування своїм майном шляхом визнання [PERSON] [PERSON] Соломон таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняття його з реєстрації місця проживання. Такий висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом України в постанові від 16.01.2012 року по справі № 6-57цс11. Відповідно до вказаного рішення Верховного Суду України, зазначено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, предявивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.\~ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] [PERSON] Соломон не є наймачем житлового приміщення в належній [PERSON], [PERSON] [PERSON], [PERSON]А квартирі [ADDRESS]. Договір найму жилого приміщення у вказаній квартирі між сторонами не укладався. Відповідач не є членом сімї власників квартири. А тому він не має права користування даною квартирою. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [PERSON] Соломон, будучи зареєстрованим в належній позивачам квартирі та не маючи при цьому права користування даною квартирою, обмежує права позивачів на користування даною квартирою. Виходячи із наведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивачів знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню. Також, позивачами були понесені судові витрати повязані з розглядом справи, які складаються з витрат на правову допомогу та судовий збір. А тому вони підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved