Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

[PERSON] 07 листопада 2018 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю, в якій просить встановити факт проживання однією сімєю з [PERSON], померлою 19 грудня 2016 року, з січня 2010 року по час її смерті 19 грудня 2016 року за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заяви зазначила, що бабусі [PERSON] та діду [PERSON] на праві спільної сумісної власності належала квартира за адресою:м. Дніпропетровськ, [ADDRESS] (нова адреса: м. Дніпро, пр. Петра Калнишевського, 35/45) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 04 квітня 1995 року, виданого Виконкомом міської ради народних депутатів згідно до розпорядження № 3/633-95 від 04.04.1995 року. Дане свідоцтво зареєстроване у КП Дніпропетровське МБТІ 04.04.1995 року за реєстраційним № 124п-138. Квартира [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат, житловою площею 28,8 кв.м, загальною площею 44,0 кв.м. Бабуся [PERSON] та дід [PERSON] були батьками матері заявниці - [PERSON], яка померла 07 грудня 2007 року. 03 червня 1997 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-4266, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON]. 03 червня 1997 року [PERSON] за життя склав заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-4267, згідно якого все належне йому майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, він заповів [PERSON]. 28 червня 2013 року помер [PERSON]. З заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] та дружина померлого [PERSON] не зверталися. У звязку з тим, що після смерті діда [PERSON] бабуся [PERSON] мала похилий вік, часто хворіла, а заявник була єдиним членом її сімї, тому була змушена доглядати свою бабусю, більшу частину свого часу проводячи з нею. В січні 2010 року [PERSON] переселилася проживати до бабусі, бо її стан здоровя потребував стороннього догляду та опіки. 19 грудня 2016 року [PERSON] померла. [PERSON] поховала свою бабусю і продовжувала мешкати у спадковій квартирі. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, що складалася з квартири [ADDRESS]. Єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] є [PERSON] Проте, у встановлений законом шестимісячний термін [PERSON] не звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки після смерті бабусі була у пригніченому стані, бо втратила єдину рідну людину, яка виховувала і доглядала заявницю та її сина поки були сили. Зазначає, що проживала та сплачувала за спадкову квартиру комунальні платежі. [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON] 02.11.2018 року отримала постанову державного нотаріуса Шостої дніпровської державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій, в якій зазначено, що у відповідності до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, протягом яких спадкоємці за законом чи за заповітом можуть відмовитися від спадщини, прийняти її, відкликані раніше подані заяви. На підставі вищезазначеного, просить встановити факт проживання однією сім'єю [PERSON] разом з [PERSON], померлою 19 грудня 2016 року, з січня 2010 року по час її смерті - 19 грудня 2016 року за адресою: [ADDRESS]. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 листопада 2018 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2018 року витребувано від\~Шостої Дніпропетровської\~державної нотаріальної\~контори копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 19 грудня 2016 року. В судовому засіданні представник заявника [PERSON] заяву підтримала та просили задовольнити, участі в судових дебатах не приймала, письмово просила закінчити розгляд заяви у її відсутність. Від представника заінтересованої особи Шостої дніпровської державної нотаріальної контори надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 19 грудня 2016 року померла [PERSON], про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 1531 (а.с. 5). 03 червня 1997 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Шостої Дніпропетровської державної нотаріальної контори за реєстровим № 3-4266, згідно якого все належне їй майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, заповіла [PERSON] (а.с. 31). На день смерті [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно. З матеріалів\~спадкової справи\~№ 579/2018\~вбачається,\~що 14\~вересня 2018\~року [PERSON]\~звернулася до\~Шостої дніпровської\~державної нотаріальної\~контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 19 грудня 2016 року (а.с. 58). 02 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до Шостої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 75). Постановою державного\~нотаріуса Шостої\~дніпровської державної\~нотаріальної контори\~[PERSON]\~від 02\~листопада 2018\~року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке складається з квартири [ADDRESS], що залишилося після смерті її баби [PERSON], померлої 19.12.2016 року, у звязку з тим, що у спадкоємця відсутній факт прийняття спадщини (а.с. 76). З відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур вбачається, що відповідно до наявних даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, [PERSON], [INFO], була зареєстрована за адресою: [INFO], з 11.03.1969 року до дня смерті (19.12.2016 року) та значиться зареєстрованою, на момент смерті [PERSON] інші зареєстровані особи відсутні (а.с. 72). В підтвердження факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] з січня 2010 року по час відкриття спадщини, після смерті [PERSON], померлою 19 грудня 2016 року, за адресою: [ADDRESS], заявником надано акти від 06 січня 2017 року від 28 вересня 2018 року,\~в яких\~зазначено,\~що [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO]\~з 2010\~року по\~теперішній час (а.с. 24, 25). Також, з боку [PERSON] надано докази в підтвердження сплати комунальних платежів за адресою: [ADDRESS]\~за період\~з 2013\~року по\~2016\~рік (а.с. 41-47). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 2010 року по теперішній час. Згідно зі ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини, необхідно позивачу для реалізації своїх спадкових прав після смерті бабусі [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON]про встановлення факту сумісного проживання однією сімєю разом з [PERSON], померлою 19 грудня 2016 року, з січня 2010 року по час її смерті 19 грудня 2016 року за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved