Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

[INFO] помер [PERSON], який за життя склав заповіт, яким заповів позивачам все своє майно, де б воно не знаходилося б і з чого б воно не складалося. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок [ADDRESS]; земельну ділянку, площею 0,6352 га із зазначеної площі: 0,2500 га, що розташована в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,0859 га, що розташована в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства; 0,3993 га, що розташована в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства. Позивачі звернулись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], але нотаріусом їм було відмовлено у зв'язку з відсутністю необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. Тому позивачі просять визнати за ними у порядку спадкування за заповітом право власності на земельні ділянки, загальною площею 0,6352 га та на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Відповідачка згідно заяви просить слухати справу без її участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - Криничанська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явився, згідно заяви просить розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - реєстраційна служба Криничанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, просить слухати за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивачі є спадкоємцями, померлого 25 грудня 2013 [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 27 грудня 2013 року виконавчим комітетом Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 42, якому на праві приватної власності належали земельні ділянки загальною площею 0,6352 га згідно державного акту на право приватної власності серії [NUMBER], виданого 22 травня 2001 року, Адамівською сільською радою Криничанського району Дніпропетровської області на підставі рішення виконкому Адамівської сільської ради № 19 від 22 листопада 1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 2921: із зазначеної площі 0,2500 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 0,0859 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства; 0,3993 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована в [ADDRESS] для ведення особистого селянського господарства; житловий будинок [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, видане 14 серпня 2012 року на підставі рішення № 19 від 30 травня 2012 року, виконкому Адамівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 381 Криничанським КП „Криничанське БТІ. Вищезгадане майно [PERSON] заповів [PERSON] та [PERSON], про що свідчить заповіт від 14 грудня 2004 року, посвідчений секретарем виконкому Адамівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області та зареєстрований в реєстрі за № 157. Але у встановленому законом порядку позивачі не можуть у зв'язку з відсутністю необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно заяв, засвідчених державним нотаріусом № 399, 400 від 20 травня 2014 року, у позивачів є спадкоємець за законом - дружина померлого, але згідно наданої копії заяви № 398 від 20 травня 2014 року спадкоємиця відмовляється від належної їй частки спадщини за законом, що залишилась після смерті [PERSON] У відповідності до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Згідно із ст. 13 Основного Закону держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності та господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Тому у відповідності до ст.1235, 1261 ЦК України, суд, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивачів.

Outcome: approved