Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє адвокат Гнатишин В.В., звернувся до суду з позовом до Монастириської міської ради Тернопільської області (далі Монастириська міська рада), в якому просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку загальною площею 1,67 га, розташовану на території Тростянецької сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до якої входять земельні ділянки площею 0,34 га, 1,33 га згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 №657373. Ще за життя [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача, яким заповіла йому дану земельну ділянку. Нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено ним з поважних причин, оскільки не знав про існування заповіту. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач Монастириська міська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розгляд справи здійснювати у їх відсутності, не заперечили з приводу позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України,\~в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини. Згідно державного акта на право приватної власності на землю серії Р1 №657373 від 23.01.2003 року [PERSON] належала земельна ділянка загальною площею 1,67 га в межах згідно з планом, розташована на території Тростянецької сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входять: земельна ділянка площею 0,34 га, земельна ділянка площею 1,33 га. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 15.06.2018 року, актовий запис №02. Згідно довідки №247, виданої 02.12.2020 року виконкомом Тростянецької сільської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (на даний час Чортківського) району Тернопільської області, одна. В управління спадковим майном вступив [PERSON] . Відповідно до довідки №248, виданої 02.12.2020 року виконкомом Тростянецької сільської ради, [PERSON] , яка померла [INFO] , у зареєстрованому шлюбі не перебувала, дітей не мала. За даними облікової картки об`єкта погосподарського обліку станом на 2019 рік за адресою: [ADDRESS] були зареєстровані: [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] . Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.11.2017 року [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №05. Як убачається зі змісту заповіту, посвідченого 19.02.2018 року секретарем Тростянецької сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №02, вбачається, що [PERSON] заповіла позивачу [PERSON] належну їй земельну ділянку площею 1,67 га, розташовану на території Тростянецької сільської ради згідно державного акта на право приватної власності на землю Р1 №657373. Встановлено, що Монастириською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №43/01-16 від 10.02.2021 року слідує, що згідно даних спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 року в справі № 565/1145/17. Як з`ясовано судом, позивач пропустив встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, проте суд приймає до уваги посилання на поважність причин пропуску шестимісячного строку необізнаність його як спадкоємця про наявність заповіту, складеного на його користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заведена, й відповідно не були здійснені повідомлення\~та виклик спадкоємця за заповітом. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, ним не подано заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин, позов слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] .

Outcome: approved