Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

[PERSON] 27 серпня 2014 р. звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням уточнень та змін в остаточній редакції, просив визнати незаконним та скасувати наказ директора Іллічівського морського торговельного порту №322-О від 03 липня 2014 року в частині постійного переміщення [PERSON] слюсарем-сантехником 5 розряду з оплатою за штатним розкладом з 32-х годинним робочим тижнем (а.с.4-9,49-51). Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що згідно наказу №110 від 19 лютого 2014 року «Про зміни в організації виробництва і праці служби побуту» з 01 червня 2014 року ліквідовано структурний підрозділ «Служба побуту» та створено структурний підрозділ «Відділ побуту», а вивільнення працівників, робочі місця яких підлягають скороченню, передбачено здійснити відповідно до ст.49-2 КЗпП України. 14 квітня 2014 року профспілки порту провели з адміністрацією підприємства переговори, на яких вимагали від адміністрації не проводити вивільнення працівників, враховуючи соціальну напругу у колективі та державі. Але, з порушенням чинного законодавства та чинного колективного договору ДП «Іллічівський морський торговельний порт», 03 липня 2014 року було видано наказ по порту №322-О, згідно якого позивач був примусово переведений на неповний робочий час з 32-х годинним робочим тижнем, у звязку з чим у липні 2014 року йому (позивачу) було виплачено заробітну плату за 80% робочого часу, незважаючи на те, що він працював повний робочий час та знаходився на робочому місці. Вказані обставини призвели до зменшення на 20% тарифної ставки посадового окладу за липень 2014 року. В судове засідання позивач не з?явився, надав заяву (а.с. 244), в якій просив суд задовольнити позов, розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, надав клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 253), в якому підтримав письмові заперечення (а.с. 57-63), згідно яких позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивача було повідомлено про зміну істотних умов праці; наказом №322-О від 03.07.2014 року працівників із служби побуту було переміщено до відділу побуту з 32-х годинним робочим тижнем зі збереженням середньої заробітної плати за попереднім місцем роботи протягом 2-х тижнів, позивача було ознайомлено з відповідним наказом, але він відмовився від підпису, про що були складені відповідні акти. В судове засідання представник третьої особи не з?явився, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 237), в якому позов підтримав. Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду. З?ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 19 лютого 2014 року керівництвом порту виданий наказ №110 «Про зміни в організації виробництва і праці службу побуту», яким з 01 червня 2014 року створено структурний підрозділ «Відділ побуту» та ліквідовано структурний підрозділ «Служба побуту» (а.с.33-34). Згідно копії повідомлення від 14 травня 2014 року начальника соціальної служби та голів профспілкових організацій повідомлено про те, що відповідно до наказу від 19 лютого 2014 року №110 «Про зміни в організації виробництва і праці службу побуту», з 01 червня 2014 року у службі побуту будуть проведені зміни в організації виробництва і праці шляхом реорганізації вказаного структурного підрозділу у відділ побуту із новим затвердженим штатним розписом. З даним повідомленням позивача [PERSON] було ознайомлено 26 травня 2014 року, з яким він не погодився, про що розписався (а.с. 85). Відповідно до протоколу від 14 квітня 2014 року голови профспілок запропонували призупинити дію наказу від 19 лютого 2014 року №110 «Про зміни в організації виробництва і праці служби побуту» (а.с.35). Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначеною цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю і угодою сторін. Згідно ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, а також переведення на роботу на інше підприємство, в установу, організацію або в іншу місцевість, хоча б разом з підприємством, установою, організацією, допускається тільки за згодою працівника, за винятком випадків, передбачених у статті 33 цього Кодексу та в інших випадках, передбачених законодавством. Не вважається переведенням на іншу роботу і не потребує згоди працівника переміщення його на тому ж підприємстві, в установі, організації на інше робоче місце, в інший структурний підрозділ у тій же місцевості, доручення роботи на іншому механізмі або агрегаті у межах спеціальності, кваліфікації чи посади, обумовленої трудовим договором. Власник або уповноважений ним орган не має права переміщати працівника на роботу, протипоказану йому за станом здоров'я. У зв'язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці. Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу. Переміщення є законним, якщо згідно ст.ст.21, 31, 32 КЗпП України, воно буде проводиться в межах трудового договору і не передбачає істотних його змін. Виходячи зі змісту цих норм, істотними умовами праці є система та розмір оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інші умови, які за певних обставин слід вважати істотними. Згідно копії виписки з наказу №322-О від 03 липня 2014 року [PERSON] переміщено постійно з 03 липня 2014 р. слюсарем-сантехником 5 розряду з оплатою за штатним розкладом з 32-х годинним робочим тижнем зі збереженням заробітної плати за попереднім місцем роботи протягом 2-х тижнів (ст.114 КЗпП України). Режим роботи денний з пятиденним робочим тижнем (а.с.26). [PERSON] був ознайомлений з випискою з наказу та з графіком роботи в режимі неповного робочого часу згідно наказу директора ІМТП №322-О від 03 липня 2014 року, але від підпису він відмовився, про що зафіксовано в акті від 07 липня 2014 року (а.с. 85-87). Відповідно до ст. 360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов?язковими для всіх суб?єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. В постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі №6-1178 цс (а.с. 230-231) встановлену слідуючу правову позицію: з урахуванням ст. 32 КЗпП України власник не має права вийти за межі трудового договору і його право на переміщення працівників обмежується умовами трудового договору: в межах цих умов переміщення можливе, поза ним протизаконне; при переміщенні діє принцип незмінності істотних умов договору, тобто залишаються незмінними всі суттєві умови трудового договору (спеціальність, кваліфікація, найменування посади). Таким чином, з врахуванням зміни в організації виробництва і праці службу побуту, системи оплати праці, режиму роботи, встановлення неповного робочого часу, з якими позивач не погодився, переміщення [PERSON] є незаконним. Копія наказу відповідача №245-0 від 18 квітня 2015 р. та штатного розпису на а.с. 246-252 свідчить про поновлення прав позивача з 28 квітня 2015 р., а саме про переведення [PERSON] слюсарем-сантехніком 6 розряду постійно на повну тарифну ставку. Однак, суд вважає, що без скасування оспорюваного наказу не є можливим поновлення порушених прав позивача у період до 28 квітня 2015 р. На підставі викладеного,

Outcome: approved