Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

[PERSON] 18.02.2016 року звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, а саме, 1500 грн., щомісяця з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, а також на своє утримання в розмірі 1500 грн. щомісяця до досягнення [PERSON] трьох років. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що з 12.10.2013 року по сьогоднішній день перебуває в офіційному шлюбі з відповідачем. Від шлюбу у них [INFO] року народилася дитина - [PERSON], яка на даний час проживає разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Крім того, вказує, що з 26 листопада 2015 року вона припинила з [PERSON] фактичні шлюбні відносини, не веде з ним спільне господарство та перебуває у відпусці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, у зв'язку з чим отримує на дитину державну допомогу. Оскільки вищевказаної допомоги позивачу не вистачає на утримання дитини та себе, остання бажає стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] в сумі 1500 грн. до досягнення дитиною повнолітті та 1500 грн. на своє утримання до досягнення дитиною 3 років. [PERSON] у судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, а саме, щодо стягнення з нього аліментів у твердій грошовій сумі на утримання дитини в розмірі 400 грн. щомісячно, а на утримання [PERSON] - 200 грн. щомісячно, при цьому не погоджувався із розміром аліментів запропонованим позивачем, оскільки станом на сьогоднішній день він не працює, має мінливий дохід, доглядав раніше за особою похилого віку, має також на утриманні непрацездатну мати-інваліда. Крім того, зазначив, що його стан здоров'я є незадовільним, зокрема, він має ускладнення після перелому ключиці та захворювання «міонія обох очей», що потребує додаткових витрат на лікування, матеріально йому інколи допомагає його мати, з якою він проживає. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що з 12.10.2013 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 12.10.2013 року виконкомом Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області (а.с. 5). [INFO] року від шлюбу у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.06.2015 року, виданим виконкомом Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області, де у графі «батько» зазначений [PERSON], а у графі «мати» - [PERSON] (а.с. 6). З 26 листопада 2015 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини, а дитина [PERSON] на сьогоднішній день проживає зі своєю матір'ю [PERSON] у м. Новодністровськ. Як вбачається з довідок №68-69 Управління праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації від 21.01.2016 року, позивач отримує одноразову допомогу при народженні першої дитини в розмірі 1032 грн. щомісячно та отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям в розмірі 1738,05 грн. щомісячно. Натомість відповідач жодних доходів, окрім як соціальні виплати на утримання особи похилого віку, не отримував, що підтверджується довідкою Путильської ДПІ ГУ ДФС України в Чернівецькій області від 16.03.2016 року (а.с. 29) та довідкою №495 від 09.02.2015 року, виданою Управлінням праці та соціального захисту населення Путильської районної державної адміністрації від 21.01.2016 року. Також, судом встановлено, що [PERSON] з 05.12.2014 року по 06.02.2015 року перебував на обліку в Путильському районному центрі зайнятості як безробітній, що підтверджується довідкою №346 від 16.03.2016 року, виданою Путильським РЦЗ (а.с. 32), проте, як вбачається із копії трудової книжки серії [NUMBER] [PERSON] (а.с. 33) та довідки Путильського районного центру зайнятості №1434 від 16.03.2016 року (а.с.31), на даний час відповідач не має постійного місця роботи та не перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітний. Відповідно до довідки №8 амбулаторії загальної практики-сімейної медицини с. Розтоки від 15.03.2016 року (а.с.34) та акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] від 16.03.2016 року (а.с.36), відповідач проживає зі своїми батьками, перебуває на «Д» обліку в сільській амбулаторії і йому встановлений наступний діагноз - міонія обох очей, несправжній суглоб лівої ключиці. Як вбачається із виписки із рахунку позивача у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк», квитанцій про перерахування відповідачем коштів на даний рахунок та визнано сторонами по справі, [PERSON] бере участь в матеріальному утриманні дитини, періодично перераховує кошти [PERSON] та навідує дитину. Стаття 180 СК України передбає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначає, що прожитковий мінімум у 2016 році становить дітей віком до 6 років: з 1 січня 2016 року - 1167 гривень. На підставі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Пунктом 17 Постанови Пленуму ВСУ № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням того, що участь в утриманні та вихованні дитини беруть обоє батьків, відповідач немає на своєму утриманні інших неповнолітніх дітей, не працює, отримує мінливий дохід, його стан здоров'я є незадовільним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі підлягають задоволенню лише в частині стягнення 400 грн. щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідач стосовно перебування на його утриманні матері-інваліда та відповідно не бере до уваги докази, що стосуються стану її здоров'я, оскільки [PERSON] визнав ту обставину, що він отримує грошову допомогу від своєї непрацездатної матері, що в свою чергу спростовує доводи відповідача про утримання ним своєї матері. За таких обставин, суд вважає визначений вище розмір аліментів в сумі 400 грн. на утримання дитини обґрунтованим, справедливим з огляду на матеріальний та фізичний стан платника та таким, що не порушуватиме права дитини і відповідача. Відповідно до ч. 1-2, 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Частини 1-3 ст. 77 СК України визначають, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою.За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Аліменти сплачуються щомісячно. Згідно із ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 84, ч. 3 ст. 86 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Статті 10, 60 ЦПК України передбачають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи з обставин справи, з урахуванням того, що позивач не довела наявність у її чоловіка можливості надавати їй передбачену ч. 2 ст. 84 СК України матеріальну допомогу та беручи до уваги часткове визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на її утримання до досягнення дитиною трьох років підлягають задоволенню лише в частині стягнення 200 грн. щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Частина 1 ст. 88 ЦПК України визначає, що якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено, а тому, оскільки суд задоволив позовні вимоги [PERSON] частково, а саме, в частині стягнення аліментів на дитину та неї у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. та 200 грн. відповідно з 1500 грн., судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача становить 220,48 грн. (400/:1500 x 551,2 = 146,99) + (200/:1500 x 551,2 = 73,49). На підставі ст.ст. 75, 77, 79-80, 84, 86, 180, 182, 184, 191 СК України та

Outcome: partial