Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

[PERSON]В звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]О, про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку . В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з 02.04.2004 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем вони мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає та ухиляється від покладеного на нього обовязку із їх утримання та виховання, в звязку із чим вона вимушена була звернутись до суду із зазначеним позовом. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що дійсно є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Від покладеного на нього обов'язку щодо утримання дітей він не ухиляється, оскільки перебуває з позивачкою у зареєстрованому шлюбі та постійно надає матеріальну допомогу на утримання дітей. Вислухавши пояснення сторін у справі, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 02.04.2004 року між позивачкою [PERSON]В та відповідачем [PERSON]О у відділі РАЦС Первомайського МУЮ Миколаївської області було укладно шлюб, який на наданий час не розірвано (а.с.2). Сторони є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] свідоцтво про народження серії 1-ФП № 008106, [PERSON] [INFO] свідоцтво про народження серії1-ФП № 046868, [PERSON] [INFO] свідоцтво про народження серії1-ФП № 176855 (а.с.3-5). Матеріалами цивільної справи, зокрема позовною заявою, довідкою про склад сімї квартального комітету від 16.02.2017 року, поясненнями позивачки встановлено, що неповнолітні діти проживають разом із матірю та перебувають на її утриманні (а.с.6). Відповідач працює, та отримує матеріальний дохід у вигляді заробітньої плати, натомість матеріальної допомоги щодо утримання дітей не здійснює; угоди, про сплату аліментів в добровільному порядку сторонами не досягнуто, а тому позивачка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №\~789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів визначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу). Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме: стягнути з відповідача\~ аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.05.2017 року, та до досягнення старшою дитиною\~ повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір, в сумі 640 грн.

Outcome: approved