Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

[INFO] померла мати позивача [PERSON] . До складу спадщини після її смерті входить, зокрема право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Лучинецької сільської ради. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] , але з об`єктивних причин пропустив строк для прийняття спадщини, у зв`язку з чим нотаріус не може прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, а тому за захистом прав та інтересів [PERSON] адвокат Солоненко Богдан Миколайович з відповідним позовом 19 жовтня 2020 року звернувся до суду. Ухвалою від 20 жовтня 2020 року (а.с. 25) відкрито підготовче провадження у справі. Представник позивача адвокат Солоненко Б.М. (а.с. 16-22) у підготовче засідання не з`явився, просив провести розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача (а.с. 27). Представник відповідача сільський голова Лучинецької сільської ради подав до суду заяву про визнання позовних вимог та про слухання справи без його участі (а.с. 28). \~ \~ \~ \~Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. \~ \~ \~ \~Розглянувши справу в судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, виходячи з наступного: За загальними положеннями про спадкування спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ст. 1220 ЦК України); право на спадщину виникає в день відкриття спадщини за заповітом або за законом (ст. 1223 ЦК України); спадкоємець, який бажає отримати спадщину, має прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України); для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. 1270 ЦК України). [INFO] в с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 7). Внаслідок смерті особи відкрилася спадщина (ч. 1 ст. 1220 ЦК України), до складу якої входить, зокрема, право на земельну частку (пай), що знаходиться на території Лучинецької сільської ради (а.с. 9, 10). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 62090571 від 16.10.2020 (а.с. 14), слідує, що спадкодавець [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про народження (а.с. 8) та рішенням Мурованокуриловецького районного суду від 04 серпня 2020 року про встановлення факту родинних відносин (а.с. 12-13) позивач довів своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі за законом, як її син. З довідки виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 219 від 14.11.2019 (а.с. 9) слідує, що на день смерті разом із спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Частиною 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори Карасевич О.І. своєю постановою (а.с. 11) відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] через пропущення строків, встановлених для подання такої заяви. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як слідує із позовної заяви, позивач пропустив встановлений законом строк через відсутність документа, яким би підтверджувався родинний зв`язок зі спадкодавцем. Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного\~статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд враховує, що такі причини\~визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.\~\~ Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності. Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети. Суд вважає, що вказана позивачем причина пропуску строку звернення до нотаріуса є поважною, враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права, практику Верховного Суду України, зокрема, постанови від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17, від 15 вересня 2017 року у справі 315/765/14-ц та Верховного Суду, викладену у постановах від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 та від 20 листопада 2019 року у справі № 759/8623/18, а тому приходить до висновку, що відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України, а також враховуючи, вищевикладені докази та обставини, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, [PERSON] можна визначити додатковий строк для звернення в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Outcome: approved