Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

[PERSON] 24 березня 2016 року звернулась до суду з позовом до [PERSON], зазначивши заінтересованою особою [PERSON] про визначення розміру частки у спільній сумісній власності (а. с. 4-5). В обґрунтування своїх вимог позивач у позовній заяві посилалась на те, що їй разом із донькою [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира № 143, розташована в будинку № 5 по пров. Штабний в м. Дніпропетровську. Оскільки на даний час виникла необхідність у вільному розпорядженні своєю часткою в зазначеному майні, [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд визначити, що позивачу та відповідачу належить по 1/2 частці кожній вказаної квартири. Представник позивача надала суду заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявилась, про день, час та місце слухання справи повідомлялась належним чином, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку. Третя особа у судове засідання не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали даної цивільної справи суд дійшов висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, видного виконкомом Дніпропетровської міської Ради народних депутатів 20 серпня 1996 року, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить квартира [ADDRESS] загальною площею 63,3 кв.м, що зареєстровано в МБТІ за реєстровим № 251п-85 (а. с. 9-9 зворот). Згідно з технічним паспортом на квартиру [ADDRESS] дана квартира має загальну площу 63,3 кв.м, житлову 44,4 кв.м, складається з 1-ї кімнати площею 18,1 кв.м, 2-ї кімнати площею 13,8 кв.м, 3-ї кімнати площею 12,5 кв.м, кухні площею 7,5 кв.м, ванної кімнати площею 2,1 кв.м, вбиральні площею 1,2 кв.м, коридора площею 4,9 кв.м, вбудованих шаф площею 0,4 кв.м, балкону площею 0,9 кв.м (а. с. 10). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно п. 5 ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є судовий захист цивільного права та інтересу. Статтею 15 ЦК України встановлено, що особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, способом захисту якого згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України є, зокрема, визнання права власності. Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Виходячи з викладеного, а також приймаючи до уваги, що на даний час у сторін виникла необхідність у визначенні розміру часток у майні, що перебуває в їх приватній спільній частковій власності, суд вважає заявлені в позові вимоги обґрунтованими, отже вважає за можливе задовольнити їх у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved