Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] 15 квітня 2021 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей. Ухвалою Сколівського районного суду Львівської області від 11.05.2021 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання. Розгляд справи відбувся 01.06.2021 року без учасників справи. Позовна заява обгрунтована тим, що з 2014 року по грудень 2018 року [PERSON] та [PERSON] проживали разом без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання у них народилися дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими 05 грудня 2020 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 03.12.2020 року у справі №\~453/1319/20 присуджено до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.10.2020 року до досягнення дітьми повноліття. 08 лютого 2021 року головним державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кізимою Юліаною Мирославівною відкрито виконавче провадження № 64417625 на підставі виконавчого листа № 453/1319/20, виданого Сколівським районним судом Львівської області від 03.02.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.10.2020 року до досягнення дітьми повноліття. Позивач стверджує, що після визначення судом розміру аліментів у твердій грошовій сумі у нього змінився сімейний стан та значно погіршився стан здоров`я. На даний момент позивач проживає разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] . Під час спільного проживання, [INFO] у них народився син [PERSON] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серія [NUMBER] від 02.03.2021 року та довідкою про склад сім`ї, виданою старостою смт. Верхнє Синьовидне, с. Межиброди, с. Дубина Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області від 08.04.2021 року за № 266. Позивач вказує, що є інвалідом третьої групи із захворюванням на цукровий діабет, що підтверджується пенсійним посвідченням, серії [NUMBER] від 29.12.2020 року та довідкою до акту огляду МСЕК серія 12 ААБ № 357640 від 17.12.2020 року. В лютому 2021 року у нього підвищився цукор в крові, у зв`язку з чим він вимушений був проходити стаціонарне лікування у Львівському обласному клінічному лікувально-діагностичному ендокринологічному центрі з 09 лютого по 18 лютого 2021 року, про що свідчить витяг з історії хвороби № 124, виданий КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний лікувально-діагностичний ендокринологічний центр» від 18.02.2021 року. Згідно довідки відділу обслуговування громадян (сервісний центр) № 4 ГУ ПФУ у Львівській області від 09.04.2021 року за № [NUMBER] , позивач отримує офіційний дохід у виді пенсії в розмірі 1 769 грн. щомісячно та стверджує, що ці кошти в основному витрачаються на лікування хвороби цукрового діабету, що підтверджується фіскальними чеками № 2044 від 12.04.2021 року, № 2045 від 12.04.2021 року. Разом з тим позивач вказує, що відповідачка отримує соціальну допомогу на дітей та пенсію у зв`язку з втратою годувальника, яка дає їй змогу утримувати дітей. На даний час прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає 1921 грн., а їх дочкам [PERSON] та [PERSON] ще не виповнилось 6 років, тому 50 % прожиткового мінімуму для них становить 960 грн. 50 коп. Вважає, що зміна його сімейного стану та погіршення здоров`я є підставою для зменшення розміру аліментів, а тому просить суд задовольнити його позовні вимоги. 21.05.2021 року на адресу суду надійшов відзив відповідачки [PERSON] , в якому вона не погоджується з вимогами позовної заяви. Вказує, що ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення такою трьох річного віку, у зв`язку з чим і отримує соціальну допомогу на дітей. Разом з тим стверджує, що наявність таких соціальних виплат не може слугувати доказом того, що вона має можливість утримувати дітей самостійно. Розмір отримуваних нею виплат не є достатнім для забезпечення належного матеріального рівня життя для дітей, в зв`язку з чим зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів з позивача. Що стосується посилання [PERSON] на те, що він хворіє на цукровий діабет, а відповідно всі кошти від пенсії витрачає на власне лікування, то вважає, що наявність такого захворювання не позбавляє його можливості працевлаштуватися з метою отримання більшого доходу, тим більше, що такий не надав до суду доказів того, що не може знайти постійне місце роботи з незалежних від нього причин чи перебуває на обліку у центрі зайнятості. Крім цього, дана обставина існувала і на час вирішення спору щодо стягнення з останнього аліментів на утримання дітей, про що він зазначав у відзиві на позовну заяву та під час судових засідань, однак не скористався правом на апеляційне оскарження рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03.12.2020 р., що свідчить про його згоду зі змістом такого. Відтак, відповідачка зазначає, що наявність у позивача захворювання на цукровий діабет не може слугувати підставою для зменшення розміру аліментів. Що стосується\~народження дитини\~від іншого\~шлюбу,\~як підстави\~для зменшення\~розміру аліментів,\~то \~вважає,\~що укладення\~іншого шлюбу\~та народження\~дітей від\~цього шлюбу\~не звільняє\~позивача від\~обов`язку утримувати\~дітей від\~попередніх шлюбів\~оскільки народження дитини від іншого шлюбу не може вважатися безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Також зазначає, що позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів того, що його матеріальний стан погіршився саме після народженням сина - [PERSON] . [PERSON] стверджує, що позивач з моменту відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього аліментів на підставі рішення Сколівського районного суду Львівської області від 03.12.2020\~року ухилявся від сплати коштів на утримання дітей, що свідчить про небажання останнього брати участь в утриманні дітей та бажання уникнути обов`язку зі сплати аліментів. Щодо вимоги позивача сплачувати аліменти в розмірі 1000 грн. на кожну дитину, то відповідачка зазначає, що відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до шести років становить 1921 грн. (50% з якого - 960,5 грн.), віком від 6 до 8 років -2395 грн. (50% з якого -1197,50 грн.). На даний час [PERSON] , [INFO] , виповнилося 2 роки, а [PERSON] , [INFO] виповнилося 6 років. Таким чином, постановлення судом рішення щодо стягнення з позивача аліментів в розмірі по 1 000 грн. на кожну дитину прямо порушуватиме гарантований державою та закріплений Сімейним кодексом України мінімальний розмір аліментів, який не може бути нижчим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ч.3 ст. 211, ч.2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч.1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно норм частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. За час спільного проживання сторін у них народились доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується повторними свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими 05 грудня 2020 року Сколівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів). Рішенням Сколівського районного суду Львівської області від 03.12.2020 року у справі № 453/1319/20 присуджено до стягнення з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.10.2020 до досягнення ними повноліття. 08 лютого 2021 року головним державним виконавцем Сколівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Кізимою Юліаною Мирославівною відкрито виконавче провадження № 64417625 на підставі виконавчого листа № 453/1319/20, виданого Сколівським районним судом Львівської області від 03.02.2021 року, про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.10.2020 до досягнення дітьми повноліття. Судом встановлено, що на даний час [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , [INFO] та проживає по [ADDRESS] . У зазначеному шлюбі [INFO] у позивача народився син [PERSON] . Дана обставина підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 02.03.2021 року та довідкою про склад сім`ї, виданою старостою смт. Верхнє Синьовидне, с. Межиброди, с. Дубина Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області від 08.04.2021 року за №\~266. Відповідно до копії пенсійного посвідчення [PERSON] , серії [NUMBER] від 29.12.2020 року та довідки до акту огляду МСЕК, серії 12 ААБ № 357640 від 17.12.2020 року, останній є інвалідом третьої групи із захворюванням на цукровий діабет. Згідно довідки відділу обслуговування громадян (сервісний центр) № 4 ГУ ПФУ у Львівській області від 09.04.2021 року № 8423818129444414, [PERSON] отримує офіційний дохід у виді пенсії в розмірі 1 769 грн. щомісячно. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі статтею 141\~СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей150,180\~СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною першої статті 192\~СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України\~розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки народилася дитина від іншого шлюбу з [PERSON] , а його заробіток не дає йому можливості утримувати на належному рівні спільних дітей з відповідачкою. Проте доказів, що його матеріальний стан суттєво погіршився саме після народженням сина - [PERSON] суду не надано. У постанові Верховного Суду від 16.09.2020 року у справі №565/2071/19 визначено, що зміна сімейного стану, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Окрім цього, посилання [PERSON] на погіршення стану здоров`я не приймаються судом до уваги, оскільки таким не надано доказів того, що наявність такого захворювання позбавляє його можливості працевлаштуватися, як і не надано доказів його перебування на обліку у центрі зайнятості. Згідно Постанови Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 465/5399/16-ц визначено, що погіршення стану здоров`я, а саме встановлення третьої групи інвалідності, не є перешкодою у працевлаштуванні. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач не підтвердив належними та допустимими доказами погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Сімейний кодекс України ґрунтується на принципі рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Оцінюючи усі докази, що є у справі, в їх сукупності, суд вважає не доведеними обставини, які мають значення для справи та на які позивач посилається як на підставу своїх позовних вимог, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed