Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] 01.11.2017 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 2\~000 гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивувала тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2015 року. Позивач подала до суду позов про розірвання шлюбу. Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, відповідач не надає будь-яких коштів на утримання сина, що змусило позивача звернутися до суду з цим позовом. Відповідач є здоровою та матеріально забезпеченою людиною, має мінливий дохід, інших утриманців не має, позивач потребує матеріальної допомоги від відповідача на утримання спільного сина. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник не зявилися, позивач надала суду заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, надав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. Дослідивши докази в їх сукупності, враховуючи зміст заяв позивача та відповідача, суд приходить до висновку, що наявні всі законні підстави для прийняття визнання позову відповідачем, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі з 07.10.2015 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.2). На час подання позову до суду подружні відносини та спільне проживання сторонами припинено, позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу (а.с.4). 06.03.2016 року у подружжя народився син [PERSON], який після припинення батьками спільного проживання проживає разом з матірю. Син перебуває на повному утриманні матері. Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. У цьому звязку судом встановлено, що відповідач по справі офіційно не працює, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі заслуговує на увагу. До вказаного висновку суд також приходить з огляду на визначене п. 2 ч. 3 ст. 181 СК України субєктивне право позивача на визначення способу стягнення аліментів, які підлягають стягненню з відповідача. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на повне визнання відповідачем позову, суд вважає можливим встановити розмір аліментів на рівні 2 000 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до\~ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 01.11.2017 року. У відповідності до п. 1. ч.1\~ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved