Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

[PERSON] 22 вересня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та непрацюючої дружини посилаючись, що вона проживала з відповідачем без реєстрації шлюбу і мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому просила суд стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини та на її утримання в розмірі 1/4 ч., оскільки вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та не працює. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, від її представника адвоката [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують та просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. Суд, дослідивши матеріали вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], який проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Відповідач [PERSON] участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працездатний, інших утриманців немає. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, тому необхідно стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Згідно ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої-четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Оскільки позивач не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, то необхідно стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до досягнення дитиною 3-х років. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на рахунок держави в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved