Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

[PERSON] в особі адвоката Куцалаби Г.В. звернувся до суду з позовною заявою до ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць Андрій Андрійович, в якій позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. видано виконавчий напис № 4461 від 01.10.2020 року, на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. 03.11.2020 року відкрито виконавче провадження за № 63471351, боржником вказано [PERSON] , стягувачем Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, хоча [PERSON] не повідомляли про відкриття виконавчого провадження і не направили йому постанову про відкриття провадження. Вищезазначеним виконавчим написом вирішено: стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість в розмірі 57952,68 гривень. Вважає, що вказаний виконавчий напис нотаріуса та постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження незаконними та необґрунтованими і такими, що підлягають скасуванню, оскільки [PERSON] не отримував жодних документів і не розуміє, на підставі чого йому нарахована вищезазначена заборгованість, заперечує укладення будь-яких кредитних договорів, жодних боргів по кредитах у нього не було. Користувався лише послугами електронного кредитування, але погасив усі заборгованості ще два роки тому. Періодично [PERSON] отримував дзвінки від даної фінансової компанії з погрозами, шантажем та образами. Таким чином, дані дії представників фінансової компанії містили ознаки складу злочину, передбаченого ст. 189 КК України «Вимагання», адже за відсутності документального обґрунтування вимог фінансовою компанією здійснювалася вимога передачі грошових коштів з погрозами, образами та розголошенням відомостей, які потерпілий чи його близькі родичі бажають зберегти в таємниці. Заявник зажадав у телефонному режимі від другої сторони пояснень та доказів, на підставі чого від нього вимагають вказану суму боргу, однак на це відповіді не було . Зазначає,\~що у\~ даній\~справі існує\~спір про\~нараховану заборгованість,\~так як\~існуючі документи\~не підтверджують\~наявність боргу\~та його\~розмір,\~надані розрахункові\~документи не\~відповідають нормам\~чинного законодавства,\~а значить\~дане питання\~повинно вирішуватись\~лише в\~судовому порядку,\~але аж\~ніяк не\~виконавчим написом\~нотаріуса. Вважає, що нотаріус, який вчинив оскаржуваний виконавчий напис, не перевірив безспірності її заборгованості перед ТзОВ «Вердикт Капітал». За таких обставин вважає, що виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Одночасно просив стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5\~400 грн. У судове засідання позивач не з`явився, його представник адвокат Куцалаба Г.В., позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав,наведених у позовній заяві. Представник відповідача\~також в\~судове засідання\~не прибув,\~хоча належним\~чином був\~повідомлений про\~дату,\~час та\~місце судового\~засідання,\~причин неявки суду не повідомив, у відзиві на позовну заяву представник відповідача зазначив, що ТОВ «Вердикт Капітал» наділене правом грошової вимоги до\~\~ [PERSON] . У зв`язку з невиконання своїх зобов`язань за кредитним договором, нотаріусом було вчинено відповідний виконавчий напис, а вказані позивачем обставини не можуть слугувати підставами для задоволення позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. в судове засідання не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши відзив на позовну заяву, матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 01.10.2020 приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. видано виконавчий напис №4461, згідно якого з [PERSON] звернено стягнення заборгованості в розмірі 57\~952,68 грн. на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» (а.с.16). 11.11.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. було винесено постанову ВП №63471351 про звернення на заробітню плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] на користь ТзОВ «Вердикт Капітал», розпочато процедуру примусового виконання (а.с. 14-15). Позивач вважає, що приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема,\~Закону України «Про нотаріат»,\~Постанови Кабінету міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», оскільки не перевірено безспірності суми заборгованості, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного. Так, згідно\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до\~ст.88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому\~Законом України «Про виконавче провадження». Відповідно ч. 1\~ст. 627 ЦК України\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~(п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від\~\~ 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Судом встановлено, що підставою для вчинення виконавчого напису є Договір фінансового кредиту №0961356941 від 21.11.2017 року, який укладений між ТзОВ «Інфінанс» та [PERSON] , Договір факторингу №23082019 від 23.08.2019 року, який укладений між ТзОВ «Інфінанс» та ТзОВ «Вердикт Капітал». Як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі - Постанова). Проте вказана\~Постанова\~не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до\~Постанови\~та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені\~Постанову Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим,\~Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною. Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2.\~постанови Пленуму Вищого адміністративного суду\~України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2.\~постанови Пленуму Вищого адміністративного суду\~України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною\~Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй\~Постанові\~по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від\~\~ 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, пп. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З наведеного вбачається, що відповідачем, всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за Кредитним договором, а свою нотаріус помилково, всупереч вимог закону, не перевірив зміст договорів на які відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за Кредитним договором, та стягнув спірну заборгованість. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі\~Постанови\~ВССУ № 2 від 07.02.2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених\~Законом № 3425-ХII. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, даючи юридичну оцінку поясненням та наданим по справі доказам, враховуючи те, що заборгованість боржника не є безспірною, що свідчить про вчинення виконавчого напису 01.10.2020 року з порушенням вимог\~ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність вчинення виконавчого напису нотаріусом, не доведено наявність саме такого розміру заборгованості у боржника власне до такого кредитора. А тому, такий виконавчий напис необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, що не позбавляє кредитора права на звернення до суду за захистом свого порушеного права. Відповідно до п.1 ч.2\~ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову- на відповідача. Згідно з п.3 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат пов`язаних з розглядом справи належать витрати на правову допомогу. Відповідно до\~ст.137 ЦПК України\~витрати пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. З дослідженого акту виконання робіт №9 згідно договору доручення №9 від 30.11.2020 укладеного між Відокремленим підрозділом «Самбірська філія» Адвокатського об`єднання «Лемеха та Партнери» в особі керівника Куцалаби Г.В. та Партикою І.М. встановлено, що адвокатським об`єднанням надається правова допомога Партиці І.М. у цивільній справі\~за позовом представника позивача [PERSON] [PERSON] до ТзОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З дослідженого рахунку № 9 від 25.11.2020 року встановлено, що [PERSON] \~сплатив ВП «Самбірська філія» АО «Лемеха та Партнери» 5400 грн. за надання правової допомоги. Отже, позовна вимога про стягнення з відповідача в користь позивача витрат на правову допомогу підлягає до задоволення.

Outcome: approved