Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись до суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у якому просили суд: - встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , та є бабусею [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - встановити факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ; - визнати за позивачами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом кожному по 1/5 частині житлового будинку садибного типу, загальною площею 115,9 кв.м., житлова площа 72,1 кв.м., опис: А-садибний (індивідуальний) житловий будинок, що складається з: 1-кухня, 2,3 - житлові; Б1 - сарай, В1 - навіс, № 1-4 інші споруди, розташований за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2294767212214. У позові в його обґрунтування позивачі зазначають, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , після смерті якої залишилась спадщина, що складається з домоволодіння [ADDRESS] . Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її діти: син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] , а також донька [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , спадкоємцями після смерті якої є її діти - сини [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Постановами приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. від 11.05.2021 року Позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті їх матері [PERSON] з підстав відсутності документів, що підтверджують родинні зв`язки між позивачами та спадкодавцем [PERSON] , а також між відповідачами їх померлою матір`ю [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] . У судовому засіданні представник Позивачів позовні вимоги підтримала і просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов зазначив, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю позивачів, бабусею відповідачів, а також матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] , та яка в свою чергу є матір`ю відповідачів. Просив суд здійснювати розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, пояснив, що дійсно позивачі є дітьми померлої [INFO] [PERSON] , а відповідачі є її онуками, однак через зміну деякими членами родини [PERSON] прізвища та імен, через те що деякі зміни відбувались за часів коли в Україні документи складалися російською мовою, що викликало неоднаковий переклад одного і того ж прізвища в різних документах, позивачі та відповідачі не мають змоги оформити спадщину. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається з домоволодіння [ADDRESS] , право власності на яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер запису про право власності 40629234. Після смерті [PERSON] у приватного нотаріуса Дніпровського районного нотаріального округу Кайко О.П. заведено спадкову справу № 25/2020. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , чоловік [PERSON] - [PERSON] помер [INFO] . Згідно довідки Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 14.07.2020 № 3135 разом з [PERSON] , померлої [INFO] , на день її смерті були зареєстровані син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] ; Відповідно до копії повторного свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . У Дніпровській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № 130/2019 після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Згідно довідки Виконавчого комітету Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 31.12.2020 № 6772 разом з [PERSON] , померлою [INFO] , на день її смерті були зареєстровані син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідно до ст. 1268 ЦК України спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , прийняли її діти що були зареєстровані разом з нею - син [PERSON] , [INFO] ; син [PERSON] , [INFO] ; донька [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та після смерті якої спадщину прийняли її діти - син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів спадкової справи після смерті [PERSON] її доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , пропустили строк для прийняття спадщини, та подали заяви про прийняття спадщини після смерті своєї матері з пропуском встановленого шестимісячного строку для їх подання, але за наявності письмових заяв, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про надання згоди [PERSON] , та [PERSON] , як спадкоємцям, які пропустили строк для прийняття спадщини, на подання заяви на прийняття спадщини після смерті - [PERSON] . В цей же час, згідно постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії виданих приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу Кайко О.П. у позивачів не підтверджуються родинні зв`язки між ними та спадкодавцем - [PERSON] , також відмовляючи у видачі свідоцтв про право на спадщину [PERSON] , та [PERSON] нотаріусом зазначено, про не підтвердження родинних зв`язків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що є перешкодою для врахування письмових заяв, складених в порядку ч. 2 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а за ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України у п. 2 постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року, тощо. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] пояснили, що вони знайомі з родиною [PERSON] , знали [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (яка раніше мала прізвище та ім`я [PERSON] , та яке за життя змінила на [PERSON] ). Повідомили, що знають, що [PERSON] мала п`ятьох дітей: [PERSON] , , який при народженні мав прізвище [PERSON] та ім`я [PERSON] , які в подальшому змінив на [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] , яка при народженні мала прізвище [PERSON] , яке в подальшому неодноразово змінювала у зв`язку з одруженням та востаннє змінила на [PERSON] ; [PERSON] , яка при народженні мала прізвище [PERSON] , яке в подальшому змінила на [PERSON] ; [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] у віці 68 років, яка народилася з прізвищем [PERSON] , під час шлюбу мала прізвище [PERSON] , яке згодом змінила на прізвище [PERSON] . Також свідки повідомили, що вони знають, що у [PERSON] , яка померла [INFO] , народилось троє дітей: [PERSON] , який народився з прізвищем [PERSON] та іменем [PERSON] , які в подальшому змінив на [PERSON] ; [PERSON] ; [PERSON] , який народився з прізвищем [PERSON] та іменем [PERSON] , які в подальшому змінив на [PERSON] . Щодо своєї обізнаності свідки повідомили що родина [PERSON] їм відома оскільки, свідки мешкали також у селі Дніпрове, деякі були їх сусідами, та діякі є родичами родини [PERSON] та підтримують дружні стосунки з родиною [PERSON] . Зазначаючи про не підтвердження родинних зв`язків між позивачами та спадкодавцем [PERSON] у постановах про відмову у вчиненні нотаріальних дій зазначається про неузгодженість відомостей у Державному реєстрі актів цивільного стану. В цей же час, судом досліджено свідоцтва про народження позивачів, актові записи про народження позивачів та актовий запис про народження спадкодавця [PERSON] , з яких вбачається, що в усіх позивачів, окрім [PERSON] , відомості про матір в паперових свідоцтвах про народження внесено, що їх матір`ю є [PERSON] , а в актових записах про народження позивачів відомості про зміну імені та/або прізвища матері вносились на підставі актового запису № 03 від 15.09.1993 року за яким [PERSON] змінила ім`я та прізвище на [PERSON] . Лише у свідоцтві про народження [PERSON] та у актовому записі про його народження матір`ю зазначена [PERSON] . В цей же час, батьком у всіх позивачів є одна й та сама особа - [PERSON] , позивачі та відповідачі зазначають про те, що усі позивачі є дітьми спадкодавця [PERSON] . Крім того, у експертному висновку від 18.08.2021 № 056/1456-m зазначено, що наявні некпоодинокі випадки розбіжностей в українських записах прізвищ через неврахування їх походження, неусталеність правил і принципів відтворення іншомовних прізвищ, під впливом говіркових особливостей регіону, де зроблено відповідні записи, та зазначено про поширені випадки розбіжностей у записах прізвищ, зокрема, сплутування літер є/е. Зазначаючи про не підтвердження родинних зв`язків між відповідачами їх померлою матір`ю [PERSON] та спадкодавцем [PERSON] , що впливає на право спадкування [PERSON] та [PERSON] , яким відповідачами, як спадкоємцями [PERSON] надано письмову згоду на прийняття спадщини після смерті [PERSON] з пропуском строку для прийняття спадщини, у постановах про відмову у вчиненні нотаріальних дій зазначається про те, що у свідоцтві про народження [PERSON] зазначено що її прізвищем є [PERSON] (з однією літерою «л»), а в свідоцтві про смерть, у свідоцтвах про народження її дітей - [PERSON] та [PERSON] зазначено її прізвище [PERSON] (з двома літерами «л»), крім того, у свідоцтві про народження [PERSON] зазначено її прізвище « [PERSON] » (через літери «е»). В цей же час, судом досліджено свідоцтва про народження відповідачів, [PERSON] , актові записи про народження відповідачів та актові записи про народження [PERSON] і спадкодавця [PERSON] , з яких вбачається, що до актових записів усіх відповідачів зміни щодо прізвища їх матері внесені на підставі одного і того ж актового запису № 12 від 21.06.2002 за яким [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . При цьому суд звертає увагу, що актові записи про народження відповідачів складені російською мовою, а прізвище матері після його зміни внесено у актові записи про народження відповідачів « [PERSON] », що відповідає російськомовній копії свідоцтва про зміну прізвища, виданого 10.02.1993 року Амур-Нижньодніпровським Райвідділом РАЦС. З чого вбачається, що невідповідність прізвища матері у свідоцтві про народження [PERSON] обумовлено різним перекладом прізвища з російської мови на українську. Щодо родинного зв`язку між [PERSON] та [PERSON] у нотаріальній справі заведеній Дніпровською районною державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , міститься копія паспорту, з якого вбачається, що паспорт було отримано нею у травні 2001 року, а останнє свідоцтво про її народження із змінами прізвища на « [PERSON] » видано у листопаді 2001 року (тобто пізніше). В цей же час, з актового запису про народження [PERSON] вбачається відображення переміни її прізвища та імені з « [PERSON] » на « [PERSON] », на « [PERSON] » та остання зміна з видачею у листопаді 2001 року повторного свідоцтва про народження - « [PERSON] », матір`ю в актовому записі про народження урахуванням змін про переміну імені та прізвища матері 15.09.1993 року з [PERSON] на [PERSON] , зазначена [PERSON] . Зазначені обставини дають підстави для висновку, що [PERSON] не встигла за життя привести свій паспорт у відповідність до свідоцтва про народження, із зазначенням останнього її прізвища внесеного до актового запису про народження - « [PERSON] », що призвело до розбіжностей у написанні її прізвища в свідоцтві про народження, та у свідоцтві про її смерть, яке складається на підставі паспорту особи. Судом досліджено матеріали спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , матеріали спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , копії актових записів про народження [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а також надані позивачами та відповідачами документи: копії свідоцтв про народження, про укладення шлюбу, про смерть, про переміну прізвища, імені по батькові, копії довідок Новоолександрівської сільської ради, Солонянського відділу актів реєстрації цивільного стану, копії паспортів, експертний висновок ДП «Українське бюро лінгвістичних експертиз» та інші, які в сукупності з показами свідків та поясненнями сторін свідчать про обгрунтованість позовних вимог щодо встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , та є бабусею [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , а також про обґрунтованість позовних вимог щодо встановлення факту родинних відносин, що [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.5 ст.1268 Цивільного Кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким у відповідності з ч.2 ст.1220 ЦК України вважається день смерті спадкодавця. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Своїм зверненням до нотаріальної контори із заявою про прийняття мною спадщини, позивач відобразив свою волю набути право власності на майно належне спадкодавцю відповідно до вимог ст.ст. 1268, 1269 ЦК України. Згідно ч.5 ст.1268 Цивільного Кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, яким у відповідності з ч.2 ст.1220 ЦК України вважається день смерті спадкодавця. За ч. 1 ст. 1278 ЦК України частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, якщо спадкодавець у заповіті сам не розподілив спадщину між ними. Стаття 41 Конституції України гарантує: «Кожний має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю... Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.» Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або о спорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно Листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296,1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Враховуючи зазначене, а також те, що від встановлення фактів родинних відносин, залежить виникнення у позивачів права на спадкування після смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та іншим шляхом окрім встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно позивачі не мають можливості захистити своє право і отримати спадщину, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивачів, як спадкоємців за законом, встановити факт родинних відносин та визнати за ними право власності. За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Судові витрати вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved