Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 15 лютого 2007 року між нею та [PERSON] Відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 11. Проте спільне життя не склалось. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному матеріальному утриманні. Позивач переконана, що подальше спільне життя, збереження шлюбу неможливе. Вважає, що причини, які спонукали її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя їх з відповідачем як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам малолітньої дитини. Позивач просить, шлюб зареєстрований 15 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 11, між нею [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , розірвати. Позивач в судове засідання не з`явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Відповідач в судові засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, відповідно до статті 128 ЦПК України, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення, яке відповідач отримав особисто: 02 липня 2020 року та 10 липня 2020 року, про причини неявки суд не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до Судового виклику № 288/314/20/4830/20 від 01 липня 2020 року розміщеного на офіційному веб - порталі судової влади України в мережі Інтернет, відповідач [PERSON] , був повідомлений про судове засідання, яке відбудеться 04 серпня 2020 року о 10 годині 50 хвилин. Частиною 11 статті 128 ЦПК України визначено, що відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Згідно частини 4 статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Частина 3 статті 211 ЦПК України визначає, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 15 лютого 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 11, зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Як вбачається з копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] його батьками вказані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Андрушківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області від 13 березня 2020 року № 243, [PERSON] , проживає в [ADDRESS] разом з сином [PERSON] , [INFO] , який знаходиться на її утриманні. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між [PERSON] до [PERSON] . Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 35 Постанови Пленуму від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved