overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року заявила позов до [PERSON], за яким просила розірвати шлюб, що був укладений між сторонами, та ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей сторін: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частки з усіх видів доходу, щомісяця і до досягнення дітьми повноліття. Позов прийнято до провадження суду, відповідно до ухвали судді від 22.01.2018р. [PERSON] подала заяву, за якою на вимогах позову наполягала, просила розглянути справу без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, відзив на позов не надіслав. Оскільки, у справі достатньо даних про взаємовідносини сторін, то суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних доказів. Судом встановлено таке. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12.05.2006 року, на що вказує свідоцтво про шлюб. В цьому шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON], і [INFO] народився син [PERSON] (див. свідоцтва про народження). За позовною заявою, відповідач зловживає спиртними напоями, сварився та бив дружину, тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти залишились з матір'ю та перебувають на її повному утриманні. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Згідно зі статтями 180, 181 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, в тому числі і шляхом сплати аліментів визначених в частці від доходу платника аліментів. Наведене дає суду підстави прийти до висновку, що позивач має право вимагати стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей. Разом з тим, суд вважає, що позивачем явно завищено розмір аліментів. Тому, з урахуванням віку дітей, даних про особу позивача, відповідача, дітей, як наведені в позовній заяві, виходячи із засад розумності, реальності, суд знаходить, що визначення аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки від заробітку відповідача, буде необхідним і достатнім для врегулювання спору по суті. При цьому, аліменти підлягають стягненю за загальними правилами, тобто з дня заявлення позову. Отже, позов підлягає задоволенню частково, відповідно до наведених вище висновків. Витрати у справі, за прийнятих рішень, суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-24 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 15.02.2018 року. [PERSON] в судовому засіданні просила шлюб укладений між сторонами розірвати, [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Сторони з 2016 року не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, діти за домовленостю сторін залишились з матір`ю, спору щодо утримання дитини, майнового спору не має. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Питання перерозподілу судових витрат не порушувалось, що не суперечить вимогам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-08 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року заявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 16.02.2018р. Позивач в судовому засіданні на вимогах позову наполягала. Відповідач надіслав відзив на позов, за яким не заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію свого довірителя. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на позовну заяву, відзиву на позов та заперечень на відзив вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 05.04.2003 року, в цьому шлюбі у них народились діти: [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO], сторонни хоч і проживають разом проте з вересня 2017 року шлюбні відносини не підтримують, наміру поновлювати такі відносини не мають, питання, пов'язані з розірванням шлюбу, будуть вирішувати окремо. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Витрати у справі, за вказаного рішення, суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року заявила позов до колишнього чоловіка [PERSON], за яким просила постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання їх доньки [PERSON] в сумі 4000 грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] та представник [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримали. [PERSON] позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. на місяць. Судом встановлено таке. Сторони з 15.08.2008 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, на що вказує Свідоцтво про шлюбу. В цьому шлюбі у них [INFO] року народилася дочка [PERSON] (див. свідоцтво про народження). Сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, дитина залишились з матір'ю. Статтями 180, 181 СК України встановлено обов'язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та визначено способи утримання дітей, в тому числі і шляхом встановлення аліментних зобов'язань. Позивач вказувала, що відповідач не надає допомогу на утримання дитини. Отже, позивач вправі вимагати покладення на відповідача аліментних зобов'язань. Оскільки відповідач не має постійного місця роботи, його дохід є нерегулярним і мінливим, то визначення аліментів в твердій грошовій сумі узгоджується з приписами ст. 184 СК України. Разом з тим, суд вважає, що позивачем дещо завищений заявлений до стягнення розмір аліментів. Так позивач в обґрунтування розміру аліментів послалась лише на потреби дитини, проте поза її увагою залишилось те, що обов'язок утримання дитини лежить рівною мірою на обох батьках. При цьому позивач працевлаштована, має відповідний постійний дохід у виді заробітної плати. Крім того, позивачем не враховано те, що відповідач має захворювання на вірусний гепатит С, середньої тяжкості. Тому, з аналізу наведених вище обставин, з урахуванням віку дитини, стану її здоров'я, як про це повідомила позивач, виходячи з засад розумності суд вважає, що встановлення аліментів в сумі 1500 грн. на місяць на утримання дочки [PERSON] буде необхідним і достатнім для врегулювання спору по суті. Отже, позов може бути задоволений частково. Витрати у справі суд покладає на відповідача, відповідно і на підставі ст.141ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року заявила позов про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно їх сина [PERSON], [INFO]. Вимоги мотивовані тим, що відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов'язків. [PERSON] у судове засідання не зявилась, подала заяву за якою на вимогах позову наполягала, просила слухати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] в суд не з'явився, подав нотаріально посвідчену заяву в якій проти задоволення позову не заперечував, просив слухати справу у його відсутності. Третя особа свого представника в суд не направили. Від третьої особи надійшло письмове клопотання про розгляд справи без участі їх представника, в якому було вказано, що позов з її боку підтримується у повному обсязі. Судом встановлено таке. Сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Але, як вказує позивач, вона фактично проживала однією сім'єю з відповідачем [PERSON], у період таких відносин у них з відповідачем 20.09.2015 року народився син [PERSON]. За спільною заявою батьків у актовому записі про народження [PERSON] батьком записаний [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER]. Статтею 150 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а також забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. За позовною заявою, відповідач з часу народження сина, будь-якої участі в утриманні, вихованні дитини не приймає, аліментні зобов'язання не виконує, життям сина не цікавиться, на зв'язок з позивачем та дитиною не виходить. Згідно з ч.4 ст. 155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пунктом 2 ч.1 ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За висновком органу опіки і піклування - комісії з питань захисту прав дітей Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації від 03.04.2018 року № 104-2933, позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] є доцільним. При цьому, у висновку зазначено, що [PERSON] не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно його сина [PERSON] За таких фактів та відповідних їм правовідносинам, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд знаходить за можливе задовольнити позов, позбавивши [PERSON] батьківських прав відносно його сина [PERSON], [INFO] Судові витрати у справі, за вказаного рішення, суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року заявила позов про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 15.02.2018р. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, при цьому позивач на вимогах позову наполягала, а відповідач визнав вимоги позову та не заперечував проти їх задоволення. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 26.12.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони, згідно зі свідоцтвом про народження, є батьками [PERSON], [INFO] За позовною заявою, сторони з літа 2017 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, майнових претензій один до одного не мають. Даних про спори повязані з дитиною позовна заява не містить. За таких обставин, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам сторін, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Витрати, понесені позивачем на забезпечення розгляду справи, за вказаного рішення, мають бути їй компенсовані відповідачем, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року заявила позов про стягнення зі свого чоловіка [PERSON] аліментів на утримання їх дитини [PERSON], [INFO], в сумі 2000 грн., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Провадження у справі відкрите відповідно до ухвали судді від 19.02.2018 року. Сторони подали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач на вимогах позову наполягала, а відповідач позов визнав і не заперечував проти його задоволення. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 03.06.2016р., на що вказує свідоцтво про шлюб. В цьому шлюбі у них [INFO] народилася дочка [PERSON] (див. свідоцтво про народження). За позовною заявою, сторони з жовтня 2016 року проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, дитина залишилась з матірю і перебуває на її повному утриманні, батько участі в утриманні дитини не приймає. За таких обставин, суд знаходить позов обгрунтованим і таким, що підлягає задоволенню на підставі ст.ст. 180, 181, 184 СК України. Витрати у справі суд покладає на відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України, суд покладає на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений ним з [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, проти винесення заочного рішення не заперечував. [PERSON] в суд не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином, відзиву на позов не надходило. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 20.02.2004 року, на що вказує свідоцтво про одруження (а.с. 4), від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач пояснив, що спільне життя не склалось через різні погляди на шлюбні відносини та майбутнє сім'ї, з жовтня 2017 року, сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Спір щодо поділу майна подружжя та визначення місця проживання дитини відсутній. Підстав для поновлення шлюбних відносин позивач не вбачає. За таких обставин, враховуючи характер взаємовідносин сторін, категоричну позицію позивача, який наполягає на розірванні шлюбу, враховуючи та забезпечуючи принцип добровільності шлюбу, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про перерозподіл судових витрат не порушувалось.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року звернувся до суду із заявою, за якою просив встановити факт, що його бабуся [PERSON], [INFO], померла [INFO] р. у м. Луганськ. Вимоги заяви мотивовані тим, що документи, видані йому на підтвердження факту смерті бабусі, не визнаються в Україні, що в свою чергу перешкоджає йому отримати свідоцтво про смерть. [PERSON] в судовому засіданні вимоги заяви підтримав. Представник зацікавленої особи в суд не з'явилися. Заперечень на заяву не надходило. Дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про можливість задоволення вимог заяви за таких підстав. З огляду на особисті документи заявника, його бабусею є [PERSON], [INFO] За копією паспорту, [PERSON] народилась в с. Дубровка, Куньінського району Псковської області, з 21.05.2002 р. була зареєстрована і проживала в м. Луганськ. Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть за № 309 виданої Міською поліклінікою № 12 ЛНР» від 02.10.2017 р., [PERSON], [INFO], померла [INFO] р. у віці 88 років, від хронічної серцевої недостатності і атеросклеротичного кардіосклерозу. Судом встановлено, що отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, тому встановлення факту смерті необхідне заявнику для оформлення свідоцтва про смерть.. Згідно з п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Статтею 17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є: документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Оскільки, дані, що містяться в довідці про причини смерті, узгоджуються з даними приватних документів померлої, з урахуванням того, що останні документи знаходяться у заявника, факт рідства померлої із заявником підтверджено належними документами, то суд знаходить доведеним, що [PERSON] дійсно померла [INFO] р. у м. Луганськ у віці 88 років. Належного документу на підтвердження смерті [PERSON], як це вбачається з наведеного, не має, а тому суд погоджується із заявником, що такий факт може бути підтверджено лише в судовому порядку, відповідно і на підставі ст. ст. 315, 317 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VІІІ від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно п.п.9 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2009 року. Від шлюбу сторонни мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, оскільки сторони мають зовсім різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, в зв'язку з чим сторони втратили один до одного почуття поваги та любові. Позивач зазначила, що жодних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 05.02.2018 року позов залишено без руху. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.04.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ч.2 ст.112 СК України, суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що причини, що спонукали сторони на розірвання шлюбу є обґрунтованими, оскільки судом достовірно встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім»ї не можливе, а тому заява підлягає задоволенню, сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-09 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов не надходило. Оскільки, у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, то суд вважає за можливе постановити заочне рішення на наявних доказах. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 22.09.2015 року, на що вказує свідоцтво про шлюб (а.с. 4), від шлюбу мають дочку [PERSON], яка народилася [INFO] (див. свідоцтво про народження). Позивач в судовому засіданні пояснила, що шлюб розпався через негідну поведінку чоловіка по відношенню до неї та сім'ї в цілому, сторони хоч і проживають в одній квартирі, проте з листопада 2017 року шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Підстав для поновлення шлюбних відносин позивач не вбачала. За таких обставин, відсутності заперечень відповідача, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Питання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не порушувалось. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

[PERSON] в лютому 2018 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, що був укладений нею з [PERSON] Провадження у справі відкрите на підставі ухвали судді від 15.02.2018 року. Відповідач відзив на позов не подав, під час попереднього розгляду справи позов не визнав, але про докази в обгрунтування своєї позиції не заявив. [PERSON] та її представник в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, надали пояснення, що зводяться до викладеного в позовній заяві. [PERSON] подав заяву про відкладення розгляду справи, пославшись на те, що буде перебувати у відрадженні. З огляду на те, що час та місце розгляду справи судом було узгоджено зі сторонами, в тому числі і безпосередньо з відповідачем, під час попереднього розгляду справи, а відтак останній мав змогу узгодити явку до суду за місцем роботи, не був позбавлений можливості скористатись правовою допомогою, суд визнає повідомлену позивачем причину неявки такою, що є неповажною, а відтак вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, ухваливши заочне рішення на наявних доказах. Сторона позивача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Судом встановлено таке. Сторони перебувають у шлюбі з 09.10.1999 року, на що вказує свідоцтво про одруження (а.с. 8), в цьому шлюбі у нимх народились діти: [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO]; [PERSON] - [INFO] (див. копії свідоцтв про народження). Позивач в суді пояснила, що з грудня 2016 року сторони повністю припинили шлюбні відносини, з того часу спільне господарство не ведеться, скоро рік, як відповідач проживає окремо, неповнолітні діти проживають разом з нею. Позивач також вказала, що на даний час в суді перебувають провадження за спорами між сторонами про поділ майна, про визначення місця проживання дитини, а також на те, що вона має намір заявити до відповідача позов про стягнення аліментів на утримання дітей. Крім того, позивач вказала на те, що їй відомо про тривалі відносини чоловіка з іншою жінкою. Небажання відповідача розірвати шлюб, позивач повязує виключно з майновим спором, наміру зберегти сімю, на її переконання, відповідач не має. За таких обставин, враховуючи характер взаємовідносин сторін, категоричну позицію позивача, яка наполягає на розірванні шлюбу, враховуючи та забезпечуючи принцип добровільності шлюбу, суд знаходить існування шлюбу формальним та таким, що суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню на підставі ст.ст. 105, 112 СК України. Клопотання про зміну прізвища на дошлюбне позивачем не заявлялось. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно і на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved