Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про поділ спільного майна подружжя, виділення їй у власність квартири [ADDRESS], вартістю 95\~046,00 грн., та виділення у власність відповідачу квартири [ADDRESS], вартістю 147\~013,00 грн. Мотивуючи вимоги, позивач вказала, що з 16 грудня 1989 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 15 січня 2015 р. Під час шлюбу, до моменту фактичного припинення шлюбних відносин та припинення ведення спільного господарства, вони за спільні кошти набули спірне майно: у 1992 р. - квартиру [ADDRESS], вартістю 95\~046,00 грн.; у 2007 р. квартиру [ADDRESS], вартістю 147\~013,00 грн. Через те, що вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо розподілу майна в добровільному порядку, вона звернулась з вказаним позовом до суду. Ухвалою суду від 15.12.2015 рзалучено Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, оскільки квартира [ADDRESS], щодо якої заявлено позовні вимоги, є предметом договору іпотеки № 1965 від 21.02.2008 р., строк виконання якого 20.02.2018 р., іпотекодержателем у даному договорі є ПАТ «Укрсоцбанк». Позивач та її представник в судове засідання не зявились; представник позивача надав суду заяву, про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позов визнав повністю, проти його задоволення не заперечував та просив розглядати справу без його участі. Третя особа в судове засідання повноважного представника не направила, причини неявки суду не повідомила, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Виконавчим комітетом Первомайської міської Ради народних депутатів 16.12.1989 р. між сторонами був зареєстрований шлюб. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 15.01.2015 р. вказаний шлюб розірвано. Відповідно до договору купівлі-продажу від 03.07.1992 р., посвідченого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою 03.07.1992 р., реєстровий № 2-1586, позивач набула права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], вартістю 95\~046,00 грн. Відповідно до виписки № 286/03.9 від 12.06.2015 р. Первомайського МБТІ, станом на 31.12.2012 р., право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], зареєстроване за позивачем. Відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна № 51508974 від 11.01.2016 р. відомостей щодо права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] немає. Відповідно до відомостей, які містяться в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкту нерухомого майна № 51509094 від 11.01.2016 р. відповідач набув права власності на квартиру за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Підгороднянське шосе, будинок, 8а, квартира 31, вартістю 147\~013,00 грн., відповідно до свідоцтва про право власності, САВ 379192 від 07.12.2007 р., видане Виконавчим комітетом Первомайської міської ради Миколаївської області; на дане нерухоме майно діє обтяження на підставі договору іпотеки, 1965, від 21.02.2008 р. посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області, іпотекодержатель АКБ «Укрсоцбанк», розмір основного зобовязання 50\~000,00 грн., строк виконання 20.02.2018 р. Позивач та відповідач не заперечують, що право власності на вищезазначене нерухоме майно набуто ними під час перебування у шлюбі та є їх спільною сумісною власністю. Ураховуючи вищевикладене, нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS], та нерухоме майно, розташоване за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Підгороднянське шосе, будинок, 8а, квартира 31, набуто позивачем та відповідачем під час перебування у шлюбі та є спільною сумісною власністю подружжя, а саме: позивача та відповідача. Позивачем запропоновано такий порядок розподілу спільного майна подружжя: виділити позивачу у власність квартиру [ADDRESS], вартістю 95\~046,00 грн., та виділити у власність відповідачу квартиру [ADDRESS], вартістю 147\~013,00 грн. Відповідач проти розподілу спільного майна подружжя, у порядку запропонованим позивачем, не заперечував. Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленню, майновій самостійності їх учасників. Згіднозі\~ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 355 ЦК України\~майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Згідно\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. За правилами\~ст. 372 ЦК України\~майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Статтею 60 СК України\~передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійно заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно\~ст. 63 СК України\~дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Згідно зі ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України передбачено, що \~майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 22\~Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~статтями 69-72 СК України\~та\~ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4\~ст. 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи, що вищезазначене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя, позивач та відповідач мають намір поділити зазначене майно в натурі, під час судового розгляду сторони досягли згоди щодо порядку поділу майна, суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приходить до висновку, що вимога позивача про поділ спільного майна подружжя є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 2\~420,60 грн.

Outcome: approved