Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

[PERSON] 17.07.2015 року звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини. Позивач по справі [PERSON] в судове засідання не прибула, однак від неї поступила заява в якій просить справу слухати в її відсутність, позов підтримує з мотивів викладених в позовній заяві, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений вчасно належним чином рекомендованою кореспонденцією. Суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України (постановляє заочне рішення ). Суд, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог та зясувавши фактичні обставини справи, прийшов до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав: Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 31.08.2013 року уклали між собою шлюб у відділі ДРАЦС в м. Коломиї реєстраційної служби Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №390 (ас.6). Від шлюбу у сторін по справі народилася дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю та перебуває на її утриманні та вихованні (ас.6). Згідно ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той з подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 84 ч.2 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 8 Сімейного кодексу України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища дітей та платника аліментів, що він працює охоронником ПАТ «Укртранснафта» і має стабільний дохід, що підтверджується довідкою №13-3454 від 07.04.2015 року виданою ПАТ «Укртранснафта» і взмозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною дочкою [PERSON], [INFO] трьох річного віку. З відповідача також слід стягнути судові витрати по справі в дохід держави та на користь позивача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. А тому, суд, оцінюючи в сукупності здобуті докази по справі прийшов до висновку про задоволення позову. На підставі ст.ст.75,77, 80, 84 СК України,

Outcome: approved