Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - відповідач, ПАТ «Київенерго»), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Виконавчого органу Київської міської ради Київська міська державна адміністрація (далі - третя особа, Виконавчий орган Київради), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 42 554,32 грн. та моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн., судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 29.10.2010 року він приїхав на зустріч, яка мала відбутись у ресторані, та припаркував свій автомобіль «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], біля будинку № 49 по вул.. Анрі Барбюса у м. Києві. Цього ж дня приблизно о 13 год. 00 хв. на розі вулиць Анрі Барбюса та Ковпака у м. Києві сталась аварія магістрального трубопроводу, а саме, прорив металевої труби в тепломережі, внаслідок чого утворився стрімкий потік гарячої води разом з частками зруйнованої дороги. Внаслідок аварії автомобіль «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], було пошкоджено. 29.10.2010 року позивач звернувся до Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою в якій повідомив про пошкодження автомобіля. За результатами проведеної працівниками Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві перевірки підтверджено факт прориву магістрального трубопроводу, що призвело до пошкодження автомобіля «BMW», реєстраційний номер [NUMBER]. Постановою Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві від 04.11.2011 року відмовлено в порушенні кримінальної справи за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. Магістральний трубопровід, де сталась аварія, перебуває у володінні ПАТ «Київенерго», отже, останнє несе відповідальність за пошкодження автомобіля. Згідно звіту від 02.11.2010 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачеві в результаті пошкодження автомобіля, становить 41 704,32 грн. Позивач також оплатив вартість за проведення оцінки з визначення вартості матеріального збитку, яка склала 850,00 грн. Отже, вартість завданої позивачеві матеріальної шкоди становить 42 554,32 грн. Крім того, позивач вважає, що йому завдано відповідачем моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 1 000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.11.2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Виконавчого органу Київської міської ради Київська міська державна адміністрація про відшкодування майнової та моральної шкоди та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні 03.12.2013 року представник відповідача надав письмовий відзив на позовну заяву в якому зазначив, що спірна теплова мережа, на якій сталась аварія перебуває у власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської державної адміністрації та знаходиться в управлінні відповідача на підставі Угоди, згідно якої ПАТ «Київенерго» не відповідає за погіршення майна, якщо це сталось внаслідок його нормального зношення. Оскільки причиною аварії на тепломережі 29.10.2010 року було корозійне потоншення стінки труби за рахунок локального зовнішнього корозійного зносу, відповідач не несе відповідальність за пошкодження майна внаслідок такої аварії. Крім того, відповідач зазначає, що звіт від 02.11.2010 року не є належним доказом на підтвердження розміру шкоди. Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви з викладених у ній підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував з викладених у письмовому відзиві підстав. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 29.10.2010 року [PERSON] припаркував свій автомобіль «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], біля будинку № 49 по вул.. Анрі Барбюса у м. Києві та пішов на зустріч, яка повинна була відбутись у ресторані, що знаходиться за адресою; вул.. Анрі Барбюса, 51/2 у м. Києві. Близько 13 год. 05 хв. [PERSON] вийшовши з ресторану побачив, що на розі вулиць Ковпака та Анрі Барбюса у м. Києві прорвало тепломережу, внаслідок чого було пошкоджено велику кількість автомобілів, в тому числі, і автомобіль «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], який належить на праві власності позивачу. [PERSON] звернувся до Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві із заявою про пошкодження його автомобіля, проте, постановою від 04.11.2010 року в порушені кримінальної справи було відмовлено (а. с. 7-8). Разом з тим, вказаною постановою встановлено факт прориву магістрального трубопроводу на розі вулиць Анрі Барбюса та Ковпака у м. Києві 29.10.2010 року та пошкодження внаслідок цього автомобіля [PERSON] Згідно акту розслідування порушення № 6/2010 відмови ІІ категорії, складеного АЕК «Київенерго», правонаступником якої є ПАТ «Київенерго», аварія на тепломережі 29.10.2010 року сталась внаслідок пошкодження подавального трубопроводу, про що було складено (а. с. 79-80). Відповідно до Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року, укладеної між АЕК «Київенерго», правонаступником якої є ПАТ «Київенерго», та Київською міською державною адміністрацією, об'єкти теплоелектроцентралей та теплових мереж, в тому числі, теплова мережа на якій сталась аварія, належать на праві власності територіальній громаді та передані в управління ПАТ «Київенерго» (а. с. 81-83, 84, 85, 86-88). Згідно п.п. 2.1.4, 2.1.5., 2.1.7 п. 2.1. розділу 2 зазначеної Угоди, ПАТ «Київенерго» зобов'язано: здійснювати ефективні дії щодо експлуатації, відновлення та збереження майна, переданого йому у володіння та користування; забезпечувати надійність виробництва, транспортування, розподіл і постачання енергоносіїв; нести повну відповідальність за збереження, експлуатацію, реконструкцію та ремонт майна протягом дії Угоди - до 31.12.2017 року (а. с. 81-83). Відповідно до п. 6.3.27 Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж, затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року № 71, організація, що експлуатує теплову мережу, повинна систематично, за графіком, здійснювати контроль стану будівельних конструкцій, трубопроводів і устаткування, антикорозійного покриття і теплової ізоляції трубопроводів теплової мережі із застосуванням сучасних ЗВТ і методів діагностики, а також вести облік, систематизацію та аналіз виявлених дефектів за видами устаткування, виявляти причини, розробляти і впроваджувати заходи до запобігання виникненню дефектів. Проте, ПАТ «Київенерго», у володінні та користуванні якого перебуває магістральна теплова мережа на перехресті вулиці Анрі Барбюса та вулиці Ковпака, не виконало свого обов'язку по реконструкції та ремонту переданого у володіння та користування майна, не забезпечило надійності безпечного транспортування гарячої води по цій тепловій мережі та запобігання виникненню її дефектів, в результаті чого і відбулася вказана аварія, що спричинила пошкодження автомобіля позивача й заподіяла йому шкоду. Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому, суд зазначає, що для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковою для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 05.06.2013 року у цивільній справі за позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до ПАТ «Київенерго», третя особа Київська міська державна адміністрація про відшкодування матеріальної та моральної шкоди встановлено, що прорив магістрального трубопроводу на розі вулиць Анрі Барбюса та Ковпака у м. Києві 29.10.2010 року стався з вини ПАТ «Київенерго». Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Отже, оскільки судовим рішенням у цивільній справі, яке набрало законної сили, встановлено вину ПАТ «Київенерго» в прориві магістрального трубопроводу на розі вулиць Анрі Барбюса та Ковпака у м. Києві 29.10.2010 року, внаслідок якої пошкоджено автомобіль позивача, дана обставина є встановленою та не підлягає доказуванню. При цьому, посилання представника відповідача на те, що пошкоджена ділянка тепломагістралі експлуатується з 1972 pоку, що перевищує нормативний термін її експлуатації в 25 років, а відтак ПАТ «Київенерго» не відповідає за погіршення майна, яке сталося внаслідок нормального зношення, судом не приймаються до уваги, оскільки на час передачі у володіння та користування ПАТ «Київенерго» вказаної тепломагістралі згідно Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року нормативний термін експлуатації тепломагістралі уже закінчився, а ПАТ «Київенерго» не виконало взятих на себе зобов'язань по здійсненню контролю за станом трубопроводів, проведенню їх реконструкції та ремонту, що стало причиною прориву теплової магістралі прориву на розі вулиць Анрі Барбюса та Ковпака у м. Києві 29.10.2010 року. Також не приймаються судом до уваги доводи ПАТ «Київенерго», що Київська міська державна адміністрація недостатньо сприяє створенню умов для реалізацій вказаної Угоди, оскільки це не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, а відповідач вправі звернутись з позовом до третьої особи за захистом своїх порушених прав. Згідно звіту про визначення вартості матеріального збитку від 02.11.2010 року № С10-571, вартість матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], станом на 02.11.2010 року становить 41 704,32 грн. (а. с. 9-42). Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що автомобіль «BMW», реєстраційний номер [NUMBER], відремонтовано, проте, докази на підтвердження вартості відновлювального ремонту у нього відсутні. При цьому, суд зазначає, що вимагати відшкодування шкоди на підставі звіту це право позивача, а вказаний звіт є належним та допустимим доказом, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України. Разом з тим, суд звертає увагу, що відповідач не скористався своїм правом, роз'ясненим в судовому засіданні, на призначення судової автотоварознавчої експертизи для визначення вартості завданої позивачеві шкоди. Крім того, позивачем за проведення вказаної оцінки сплачено 850,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 06.10.2011 року № 11 (а. с. 43). Отже, завдана позивачеві внаслідок аварії на тепломережі, яка сталась 29.10.2010 року, матеріальна шкода становить 42 554,32 грн. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з ПАТ «Київенерго» на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 42 554,32 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, позивач просить відшкодувати моральну шкоду, яку він оцінює в розмірі 1 000,00 грн. Згідно ст.. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. В обґрунтування моральної шкоди позивач зазначає, що внаслідок пошкодження майна змінився його звичайний ритм життя, виникли душевні хвилювання, що відобразилось також на його фізичному стані. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, позивачем не доведено наявність моральної шкоди та причино-наслідковий зв'язок між діями відповідача та моральною шкодою позивача, отже, правові підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Як визначено у ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. При зверненні до суду позивачем сплачено 435,55 грн. судового збору, що підтверджується квитанцією від 15.10.2013 року. Отже, оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 425,54 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial