Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

[PERSON] 03 вересня 2020 року звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, посилаючись, що [INFO] померла його дружина [PERSON] , якій належала земельна ділянка [ADDRESS] . Вони з дружиною на день її смерті проживали разом без реєстрації в [ADDRESS] . Після її смерті він звернувся до приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Соломоненко Л.В. для оформлення спадкових прав, але отримав відмову за відсутності доказів факту прийняття ним спадщини. Просив суд встановити факт його проживання з дружиною [PERSON] на момент її смерті [INFO] в [ADDRESS] . Заявник [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримав, про підстави та обставини якої пояснив так, як це зазначено в заяві. Заінтересована особа: Світловодська міська рада Кіровоградської області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталися, причини неявки не повідомиили. Суд, заслухавши пояснення заявника, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України). Статтею 315 ЦПК України визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Установлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим Світловодським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис № 350. Відкрилася спадщина. [PERSON] звернувся з заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Соломоненко Л.В., але 30 січня 2021 року отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з відсутністю доказів факту прийняття ним спадщини, чим були порушені його законні права і інтереси, які потребують захисту. Відповідно до п.п.3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. В пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно довідки голови квартального комітету № 21 Виконавчого комітету Світловодської міської ради від 20 серпня 2020 року, [PERSON] , [INFO] проживав в [ADDRESS] з дружиною [PERSON] , [INFO] , з 10 січня 2017 року по день її смерті [INFO] . Відповідно до акту про проживання, складеного 21 серпня 2020 року та посвідченого головою квартального комітету № 21 Виконавчого комітету Світловодської міської ради Булах Г.Г., зі слів сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що [PERSON] проживав в квартирі [ADDRESS] з дружиною [PERSON] з 10 січня 2017 року по день її смерті [INFO] . Отже, заявник [PERSON] постійно проживав з померлою [PERSON] час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи те, що встановлення факту проживання з спадкодавцем має для заявника юридичне значення, для отримання спадщини, і цей факт ніким не оспорюється і не спростовується, суд заяву задовольняє. До вказаного висновку суд дійшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і

Outcome: approved