Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

[PERSON] 19.06.2014 року звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, [PERSON], [PERSON], 3 особа - Головне управління юстиції у м. Києві про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Позивачка [PERSON] зазначала, що 11.02.1998 року відділом приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва було видано свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] на ім»я - [PERSON] (позивачка), [PERSON] (онук позивачки, відповідач 1), [PERSON] (дочка позивачки, відповідач 2) та [PERSON] (друга дружина батька позивачки - [PERSON], який помер [INFO] року), яка померла [INFO] року. [PERSON] проживала та була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 01.07.1997 року і по день смерті; померла повністю знаходилась на утриманні та під опікою позивачки, оскільки потребувала постійного стороннього догляду, після смерті [PERSON] позивачка здійснила поховання померлої; за життя [PERSON], яку позивачка вважала за матір, подарувала позивачці свій будинок, що знаходиться в с. Перше Травня Обухівського району Київської області та стверджувала, що заповіла їй (позивачці) свою ? частину квартири [NUMBER]. Після смерті [PERSON], оскільки позивачка постійно проживає в квартирі, вона (позивачка) відкрито, добросовісно і безперервно володіє квартирою, у тому числі ? частиною квартири, яка належала [PERSON], утримує цілу квартиру, здійснює належні комунальні платежі по квартирі, тощо. Наприкінці 2013 року позивачка при зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини за заповітом після смерті [PERSON] дізналась про відсутність такого заповіту, та що ? частину квартири [PERSON] ніхто в порядку спадкування не прийняв і прийняти не може через відсутність спадкоємців як за законом, так і за заповітом, якого померла не залишила. Стверджуючи, що вона (позивачка) відкрито, безперервно і добросовісно користується ? частиною квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], понад десять років; відповідачі не претендують на зазначену частину квартири; разом з тим, позивачка позбавлена можливості оформити право власності на зазначену частину квартири на своє ім»я іншим шляхом, тому вона вимушена була звернутися до суду з даним позовом та просить суд постановити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS], яка належала [PERSON], за набувальною давністю. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві; відповідачка [PERSON] від свого імені та як представник відповідача [PERSON] (сина) - позов визнала повністю та просила позов задовольнити; представники відповідача та 3-ої особи в судове засідання не з»явились, повторно, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також - [PERSON] та [PERSON] - в порядку ст.184 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.10, 60 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування). В судовому засіданні встановлено: згідно свідоцтва про право власності на житло від 11.02.1998 року, виданого на підставі розпорядження (наказу) Відділу приватизації державного житлового фонду Харківської районної державної адміністрації м. Києва №17862 від 11.02.1998 року, квартира [ADDRESS] була приватизована на ім»я - [PERSON] (позивачки), [PERSON] (онука позивачки, відповідача 1), [PERSON] (дочки позивачки, відповідача 2) та [PERSON], у рівних долях, тобто по ? частці на кожного (а.с.5, 11). [PERSON] та [PERSON] (батько позивачки - з пояснень останньої) перебували в зареєстрованому шлюбі з 05.09.1969 року (а.с.8); як стверджує позивачка, [PERSON] є другою дружиною батька [PERSON], спільних дітей вони не мали. [PERSON], [INFO] - помер [INFO] року (а.с.9). [PERSON], [INFO] - померла [INFO] року (а.с.10). Згідно довідки форми №3 від 26.06.2013 року ЖЕД-204 (а.с.11, 13) - [PERSON] була зареєстрована в квартирі [ADDRESS] з 01.07.1997 року по день смерті; відповідачі [PERSON] і [PERSON] (співвласники) за адресою спірної квартири не зареєстровані. Згідно технічного паспорта на квартиру [NUMBER] на ім»я [PERSON] - квартира є 3-х кімнатною, загальною площею 78,0 кв. м (а.с.6-7). Згідно наданої копії рішення виконкому Першотравенської сільської ради Обухівського району Київської області №20 від 27.12.1995 року - [PERSON] (позивачка) була призначена піклувальницею над [PERSON], в зв»язку з хворобою останньої (а.с.12). Згідно наданої позивачкою копії договору дарування від 20.05.1995 року - [PERSON] подарувала [PERSON] (позивачці) будинок [ADDRESS] Як вбачається з матеріалів спадкової справи №9/2013 до майна померлої [INFO] року [PERSON] (а.с.105-125), [PERSON] (позивачка) звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою від 04.09.2013 року про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] - на підставі заповіту останньої на ? частину квартири [ADDRESS] (а.с.107); постановою від 22.10.2013 року позивачці нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки перевіркою було встановлено відсутність такого заповіту; спадкоємців після смерті [PERSON] не встановлено. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом (ч.1); право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації; право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду (ч.4). Ствердження позивачки [PERSON] про те, що [PERSON] до дня смерті знаходилась на утриманні та під опікою позивачки; після смерті [PERSON], оскільки позивачка постійно проживає в квартирі, вона (позивачка) відкрито, добросовісно і безперервно володіє квартирою, у тому числі ? частиною квартири, яка належала [PERSON], утримує цілу квартиру, здійснює належні комунальні платежі по квартирі, - підтверджуються також показаннями свідків [PERSON] (чоловіка позивачки), [PERSON], [PERSON], а також показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] (позивачки та відповідачки 2), які допитані в судовому засіданні в якості свідків за їхнім клопотанням - в порядку ст.184 ЦПК України; довідкою про відсутність заборгованості по квартирі [NUMBER] станом на липень 2013 року, наданими для огляду фотокартками тощо (а.с.14, 48). Будь-яких заперечень по суті справи відповідачем 3 - Київською міською радою, а також - 3 особою, судові не надано. За встановлених обставин, аналізуючи надані сторонами докази у їх сукупності, з урахуванням визнання позову відповідачами [PERSON] та [PERSON]; ураховуючи, що квартира [NUMBER] є неподільним нерухомим майном (ст.183 ЦК України), суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] доведені в судовому засіданні достатніми належними доказами, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved