Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-26 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Гнатишин В.В., звернулася до суду з позовом до Устя-Зеленської сільської ради Монастириського району Тернопільської області (далі - Устя-Зеленська сільська рада), в якому просить визначити додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина на: земельну ділянку площею 0,32 га, розташовану на території Устя-Зеленської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288800:01:001:0693, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №026828; земельну ділянку площею 0,48 га, розташовану на території Устя-Зеленської сільської ради, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288800:01:001:0944, згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №045055. Ще за життя [PERSON] склала заповіт на ім`я позивача, яким заповіла їй усе своє майно. Нотаріальною конторою позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропущено нею з поважних причин, оскільки не знала про існування заповіту. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилися, у матеріалах справи наявне клопотання представника позивача про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити. Відповідач Устя-Зеленська сільська рада не забезпечили в судове засідання явку представника, у поданому відзиві на позов просять розгляд справи здійснювати у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнали повністю. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні підготовчого судового засідання відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 29.04.1962 року батьками позивача [PERSON] , [INFO] , вказано: [PERSON] та [PERSON] . При укладенні 21.10.1989 року шлюбу з [PERSON] позивач змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №045055 від 11.08.2004 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,48 га в межах згідно з планом, розташована на території Устя-Зеленської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288800:01:001:0944. Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №026828 від 11.08.2004 року [PERSON] належала земельна ділянка площею 0,32 га у межах згідно з планом, розташована на території Устя-Зеленської сільської ради, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6124288800:01:001:0693. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 14.06.2010 року, актовий запис №19. Зі змісту довідки №672, виданої 01.08.2019 року виконкомом Устя-Зеленської сільської ради, слідує, що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала одна за адресою: [ADDRESS] . Із змісту заповіту, посвідченого 11.04.2007 року секретарем Устя-Зеленської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за №32, вбачається, що [PERSON] все своє майно заповіла позивачу [PERSON] . Встановлено, що Монастириською державною нотаріальною конторою відмовлено позивачу [PERSON] у відкритті спадкової справи за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з пропуском шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зі змісту інформаційного листа Монастириської державної нотаріальної контори №160/01-16 від 13.03.2020 року слідує, що згідно даних спадкового реєстру після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкова справа не заведена. Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 26.06.2019 року в справі № 565/1145/17. Як з`ясовано судом, позивач пропустила встановлений чинним законодавством строк для прийняття спадщини, проте суд приймає до уваги посилання на поважність причин пропуску шестимісячного строку - необізнаність її як спадкоємця про наявність заповіту, складеного на її користь, оскільки спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON] не заведена, й відповідно не були здійснені повідомлення та виклик спадкоємця за заповітом. Таким чином, зважаючи на викладені обставини, беручи до уваги той факт, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, нею не подано заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк з поважних причин,позов слід задовольнити і визначити позивачу додатковий строк тривалістю три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У відповідності до ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи, суд вважає за необхідне повернути позивачу з держаного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при його поданні.

Outcome: approved