Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON] ) звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - відповідач-1, АТ «Українська залізниця»), Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» (далі - відповідач-2, Філія), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації (далі - третя особа, Дарницька РДА), в якому просить: визнати протиправною бездіяльність відповідачів щодо не розгляду по суті заяви позивача про надання клопотання про виключення квартири за адресою: [ADDRESS] з числа службових; зобов`язати відповідачів розглянути по суті заяву позивача про надання клопотання про виключення квартири за адресою: [ADDRESS] з числа службових та подати клопотання до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації протягом двох місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування позову позивач зазначає, що починаючи з березня 2017 року він та його представник неодноразово зверталися до відповідача-1 та відповідача-2 з вимогою розглянути по суті заяву позивача про надання клопотання про виключення квартири за адресою: [ADDRESS] з числа службових, проте по суті вказана заява розглянута не була. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.02.2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональної філії «Південно-Західна залізниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії передано на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.03.2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін у вищевказаній цивільній справі. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року закрито провадження у вищевказаній цивільній справі . Постановою Київського апеляційного суду від 09.12.2020 року ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 24.09.2020 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 13.01. 2021 року прийнято до свого провадження та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін у цивільній справі за позовом [PERSON] до Акціонерного товариства «Українська залізниця», Регіональної філії «Південно-Західна залізниця», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 18.02.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 18.02.2021 року відкладено судове засідання на 23.03.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2021 року відкладено судове засідання на 19.04.2021 року. Протокольною ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 19.04.2021 року відкладено судове засідання на 05.05.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, про день,час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві від 05.05.2021 року представник позивача просив розглядати справу за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача-1 в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину своєї неявки суду не повідомив. Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі та копія позовної заяви з додатками надсилались судом на адресу місця реєстрації відповідача. Копія ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав. Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від сторони відповідача-1 до суду не надходили. Строк для подання відзиву минув, відповідач своїм правом на подання відзиву або клопотання про продовження строків на надання відзиву не скористався. Представник відповідача-2 в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві від 05.05.2021 року просив розглядати справу за його відсутності, правом на подання відзиву не скористався. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з`явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений належним чином, у заяві від 27.01.2021 року просив розглядати справу за його відсутності. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що позивач з 1981 року по 1997 рік, а також з 2001 року по 2002 рік працював на станції Дарниця, що підтверджується копією трудової книжки, [NUMBER] . 20.11.1989 року позивач отримав виробничу травму, що підтверджується клопотанням начальника станції Дарниця від 19.08.2016 року вих. № 596. 05.06.1990 року позивач отримав службову квартиру за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується ордером № 07895 від 05.06.1990 року, виданим Виконавчим комітетом Дарницької районної Ради народних депутатів, та архівним витягом від 06.03.2017 року № 02.12/к-44/462, виданим Державним архівом м. Києва. 19.08.2016 року станція Дарниця, в особі начальника станції, подала клопотання Начальнику виробничого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень про виведення квартири [ADDRESS] з розряду службових квартир, яке розглянуто не було. На початку березня 2017 року позивач звернувся до Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» з заявою про надання клопотання про виключення квартири за адресою: [ADDRESS] з числа службових. У листі Регіональної філії «Південно-Західна залізниця » від 15.03.2017 року № НГК40/Б-164 позивача повідомлено, що вказане питання не належить до повноважень філії. 22.03.2017 року позивач звернувся до АТ «Українська залізниця» з аналогічним запитом та отримав відповідь про неможливість розглянути його заяву щодо виведення квартири з числа службових квартир, оскільки Кабінетом Міністрів України не прийнята постанова «Про затвердження Порядку розпорядження майном ПАТ «Українська залізниця», що підтверджується відповіддю Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 24.04.2017 року № ЦКМ-13/899. 22.11.2017 року Кабінетом Міністрів України затверджено постанову № 1054 «Про затвердження Порядку розпорядження майном ПАТ « Українська залізниця», проте заява позивача розглянута не була. 04.04.2019 року позивач звернувся до Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації зі зверненням щодо виключення квартири з числа службової площі. У листі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації від 10.04.2019 року № 10-3207/05 позивачу повідомлено, що для вирішення вказаного питання обов`язково потрібне клопотання організації, за якою обліковується квартира як службове житло. 01.05.2019 року позивач повторно звернувся до АТ «Українська залізниця» з аналогічним запитом та отримав відповідь, що вказане питання відноситься до компетенції правління АТ «Українська залізниця», проте позивачу необхідно звернутися до Регіональної філії «Південно-Західна залізниця », яка, у свою чергу, може надати пропозиції на розгляд правління товариства, що підтверджується листом АТ «Українська залізниця» від 04.06.2019 року № ЦЦУП -11/196. 14.06. 2019 року представник позивача звернувся з адвокатським запитом до АТ «Українська залізниця» та отримав відповідь, що формується пакет документів на розгляд правління АТ «Українська залізниця», що підтверджується копією адвокатського запиту від 14.06.2019 року № 35 та копією відповіді АТ «Українська залізниця» від 24.06.2019 року № НЗР-5/564. 21.08.2019 року представник позивача звернувся з адвокатським запитом з цього ж питання до АТ «Українська залізниця» та отримав відповідь, що питання буде розглянуто на правлінні АТ «Українська залізниця», що підтверджується копією адвокатського запиту від 21.08.2019 року № 45 та копією відповіді АТ «Українська залізниця» від 29.08.2019 року № ЦЦУП-9/1041. 19.12.2019 року представник позивача звернувся до АТ «Українська залізниця» з цього ж питання та отримав відповідь про те, що товариство розробляє внутрішній Порядок про виключення жилих приміщень з числа службових, а після чого Регіональна філія «Південно-Західна залізниця» зможе звернутися до органу місцевого самоврядування з таким клопотанням у разі наявності підстав, що підтверджується копією адвокатського запиту від 19.12.2019 року та копією відповіді АТ «Українська залізниця» від 27.12.2019 року № ЦЦУП-9/1308. Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується письмовими доказами у справі, будинок за адресою: [ADDRESS] , був переданий до комунальної власності територіальної громади міста Києва, що розміщенні у Дарницькому районі відповідно до рішення Київської міської ради від 02.12.2010 року № 284/5096. Відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 10.12.2010 року № 1112, будинок за адресою: [ADDRESS] віднесено до сфери управління Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації, а розпорядженням адміністрації від 30.01.2015 року № 33 закріплено на праві господарського відання за Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва», що підтверджується листом Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації від 15.04.2019 року № 101-3332/05. Станом на день розгляду справи заява позивача про надання клопотання про виключення квартири за адресою: [ADDRESS] з числа службових відповідачами по суті не розглянута. Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Нормативно-правовими актами, які визначають правовий статус службового житла, є Житловий кодекс УРСР (далі - ЖК УРСР) та Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37 (далі - Положення № 37). Згідно ч. 1 ст. 118 ЖК УРСР, службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. Як визначено у ч. 1 ст. 121 ЖК УРСР, порядок надання службових жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», не підлягають приватизації квартири, визнані у встановленому порядку службовими житловими приміщеннями. Згідно Положення № 37, підставами для виключення квартири з числа службових є: відсутність потреби у подальшому використанні житла у якості службового; виключення у встановленому порядку житла з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових проводиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Відповідно до ч. 1 ст. 123 ЖК України, порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Згідно п. 6 Положення «Про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37 (із змінами), жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальностісторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Аналізуючи викладене, враховуючи принцип розумності строків для розгляду заяв, звернень громадян суб`єктами владних повноважень, юридичними особами, встановивши, що є наявні порушення житлових прав позивача, за захистом яких спрямоване його звернення до суду, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Вимоги позивача до Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» не підлягають задоволенню, оскільки остання є відокремленим підрозділом АТ «Українська залізниця», не має статусу юридичної особи і діє на основі Положення, яким не визначено повноважень стосовно розгляду питань щодо виведення житла із розряду службових. Як визначено у ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Так, позивачем понесені в якості судових витрат витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 680 грн. 60 коп., що підтверджується квитанцією № 1035947008 від 30.01.2020 року Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене, з відповідача-1 на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1 680 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial