Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

[PERSON], (далі заявник) звернувся до суду з вказаною заявою, в якій просив встановити факт того, що він станом на 24 серпня 1991 року постійно проживав на території України, а сааме: в с. Яблунівка Макарівського району Київської області по вул. Леніна 59, де проживає по даний час. Мотивує свою заяву тим, що встановлення вказаного факту йому необхідне для отримання паспорта громадянина україни, що не було зроблено у свій час через незнання законодавства. Вказав, що не має змоги отримати паспорт адже Макарівським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Київській області йому було відмовлено у видачі паспорта та рекомендовано звернутися до суду для встановлення вищевказаного факту. В судовому засіданні заявник свою заяву про встановлення факту, що має юридичне значення - підтримав. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслали лист про неможливість прибуття в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Заявник народився 16 жовтня 1961 року в с. Яблунівка Макарівського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про народження серії III БК №272488, виданим 09 червня 1979 року, Яблунівською сільською радою Макарівського району Київської області. Згідно трудової книжки серії БТ I №2494649 від 15 жовтня 1979 року, вбачається, що заявник навчався з 01.09.1981 по 14.04.1982 року навчався в Київському технічному училищі № 3, з 29.07.1982 по 21.07.1989 року працював на Київському заводі «Електронмаш», з 04.07.1991 року прийнятий на роботу в радгосп ім. Котовського в с. Яблунівка Макарівського району Київської області, де працював до 17.04.2000 року. Відповідно до довідки Яблунівської сільської ради від 15.09.2014 № 181 вбачається, що з 1989 року по даний час заявник проживає за адресою: [INFO]. За адресою вказаною в довідці разом з заявником також проживає його мати і сестра. Згідно відмітки про прописку у паспорті СССР вбачається, що заявник постійно проживав на території України. Відповідно до ч. 1 ст. З Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24.08.1991 року чи 13.11.1991. В даний час заявник бажає реалізувати своє право на отримання паспорта громадянина України, що не було зроблено у свій час через його некомпетентність. Проте, у видачі паспорта громадянина України Макарівським районним сектором Управління Державної Міграційної служби України в Київській області заявнику було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року. У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду. Відповідно до п.3 ч.2 ст.9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів; Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Враховуючи те, що заявник з дня свого народження і по даний час, постійно проживав, навчався та працював на території України, що підтверджується відповідними документами, проте з різних причин, не зміг у свій час отримати паспорт громадянина України, на даний час бажає його отримати, тому, суд вважає, що вимоги заявника повинні бути задоволені.

Outcome: approved