Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом, з урахуванням уточнень, про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, в якому просили стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 5000 грн., на [PERSON] моральну шкоду в розмірі 8000 грн. та на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 8000 грн. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначали про те, що [PERSON] 16.09.2013 року о 07-40 год., керуючи автомобілем Рено держномер [NUMBER] по пр. 50 річчя СРСР в районі будинку 2/2 м. Харкова, виконуючи маневр лівого повороту перед зміною напрямку руху, не впевнився в безпеці, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 2112 держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим заподіяв матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.10.1, 16.13 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Зазначені обставини та провину позивача підтверджено постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року, відповідно до якої відповідача [PERSON] було визнано винним у ДТП, що відбулося 16.09.2013 року о 07 годині 40 хвилин по пр. 50 річчя СРСР в районі будинку 2/2 в м. Харкові. При цьому разом з водієм [PERSON] в автомобілі ВАЗ 2112 держномер [NUMBER], в момент ДТП перебувало ще два пасажира, а саме пасажир [PERSON] та [PERSON], які внаслідок ДТП отримали тілесні ушкодження та були госпіталізовані до КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК». Таким чином неправомірними діями відповідача позивачам [PERSON] та [PERSON], було завдана моральна шкода внаслідок заподіяння тілесних ушкоджень, що спричинили душевні страждання. Внаслідок ДТП були налякані, так як відчули сильний удар і боялись за своє життя. Вищезазначені події спричинили для відповідачів стан стійкої емоціональної напруги, з'явились головні болі, відчуття тривоги, внаслідок чого було порушено нормальний ритм життя. Необхідні були додаткові зусилля для організації свого життя. Також в обґрунтування своєї позиції позивач [PERSON] посилався на те, що в наслідок ДТП він сильно злякався, так як відчув сильний удар і боявся за своє життя. В нього з'явився страх керування автомобілем. Також він сильно хвилювався, так як було пошкоджено автомобіль ВАЗ 2112, що перебував під його керуванням, так як він належить іншій особі, а саме гр. [PERSON] Зазначений автомобіль було надано позивачу в належному технічному стані, а після ДТП він взагалі не підлягає відновленню. Такі обставини змусили його нервувати та сильно хвилюватись, що спричиняло душевні страждання, так як він мусив повідомити власнику автомобіля, що його майно, автомобіль ВАЗ 2112, знищено і у нього фактично більше немає автомобіля. Вищезазначені події спричинили стан стійкої емоціональної напруги, з'явились головні болі, відчуття тривоги, внаслідок чого було порушено нормальний ритм життя. В судовому засідання представник позивачів [PERSON] не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з»явилася, надала заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій заперечувала проти позову, посилаючись на безпідставність позовних вимог. Представник третьої особи Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» в судове засідання не з»явився. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 16.09.2013 року о 07-40 год., відповідач [PERSON], керуючи автомобілем Рено держномер [NUMBER] по пр. 50 річчя СРСР в районі будинку 2/2, виконуючи маневр лівого повороту перед зміною напрямку руху, не впевнився в безпеці, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ВАЗ 2112 держномер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], в результаті якого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим заподіяв матеріальні збитки. Своїми діями [PERSON] порушив п.п.10.1, 16.13 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2013 року відповідача [PERSON] було визнано винним у даній ДТП. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Згідно до медичної картки стаціонарного хворого КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» на ім'я, [PERSON], госпіталізованої 16.09.2013року та талону до супровідного листка [PERSON] було доставлено після ДТП в якості пасажира заднього сидіння з пр. 50-річчя СРСР, 2, зупинка «Будмен», яке відбулося о 07 годині 30 хвилин 16.09.2013року. Як вбачається з медичної картки стаціонарного хворого та консультативного висновку № 2760 від 16.09.2013 року КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» [PERSON] отримала тілесні пошкодженню у вигляді: «забій м'яких тканин тім'яно - потиличної області зліва. Забою м'яких тканин передньої поверхні правої гомілки. Забій грудної клітини». Відповідно до медичної картки стаціонарного хворого КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» на ім'я, [PERSON], госпіталізованого 16.09.2013року та талону до супровідного листка [PERSON] було доставлено після ДТП в якості пасажира з пр. 50-річчя СРСР, 2, зупинка «Будмен», яке відбулося о 07 годині 30 хвилин 16.09.2013року. Згідно до медичної картки стаціонарного хворого та консультативного висновку № 2759 від 16.04.2013 року КЗОЗ «ОКЛ ЦЕМД та МК» [PERSON] отримав тілесні пошкодженню у вигляді: «забій м'яких тканин тім'яно - потиличної області справа, забій садина в надбрівної області зліва.» Як вбачається з відповіді КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району» за № 11від 27.03.2014 року, [PERSON] згідно до амбулаторної карти 83/46 дійсно звертався за медичною допомогою 17.09.2013 року з діагнозом забій м'яких тканин тім'яно - потиличної області справа, забій садина в надбрівної області зліва. Астено-невротичний синдром, а також 30.09.2013 де також встановлено діагноз астено-невротичний синдром. Згідно до відповіді КЗОЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги сел. Васищеве Харківського району» за № 10 від 27.03.2014 року, [PERSON] згідно до амбулаторної карти 80/01 дійсно звертався за медичною допомогою 17.09.2013 року з діагнозом: вегето-сосудіста дистонія за гіпертонічним типом. Астено-невротичний синдром. 28.09.2013 року, при повторному звернені, хворого скарги залишились, діагноз той самий, рекомендовано продовжити лікування. Згідно зі ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з нотаріально посвідчених довіреностей від 08.05.2001року і від 23.05.2011року [PERSON] керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ держномер [NUMBER], що належить гр. [PERSON] Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року за № 4, зокрема п.3., під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно до зазначеного Пленуму у п.9. зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Таким чином суд вважає, що позивачі [PERSON] та [PERSON] зазнали моральних страждань, у зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями, та те, що сам факт ДТП спричинив позивачам стрес, що підтверджено письмовими доказами, в наслідок чого було порушено нормальний ритм життя та необхідні були додаткові зусилля для організації життя. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню в сумі 8000 грн. на користь [PERSON] та в сумі 6000 грн. на користь [PERSON], так як цю суму суд визнає достатньою для відшкодування завданої позивачам моральної шкоди. Також суд вважає, що позивач [PERSON] також зазнав моральних страждань, як внаслідок самого факту ДТП так і внаслідок моральних страждань, які позивач зазнав, як відповідальна особа, за майно, яке належало третій особі, зазначені обставини спричинили позивачу стрес, що підтверджено письмовими доказами, в наслідок чого було порушено нормальний ритм життя та необхідні були додаткові зусилля для організації життя. Враховуючи викладене, суд вважає що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню на користь [PERSON] в сумі 3000 грн., так як цю суму суд визнає достатньою для відшкодування завданої позивачеві моральної шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: partial