Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-11 00:00:00

[PERSON] 20.01.2021 року звернувся до Франківського районного суду м.Львова з позовом до [PERSON] про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно заявлених позовних вимог просив визнати поважною причину пропуску ним 6-місячного строку для прийняття спадщини та надати йому додатковий 3-місячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Короткий зміст заяв по суті справи. Заявлені позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] , над якою здійснював опікунство протягом 8 років та після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді частки в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Мати за життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила, а відтак спадкування після її смерті повинне відбуватись за правилами спадкування за законом. Окрім нього, [PERSON] , спадкоємцем померлої [PERSON] є відповідач - [PERSON] , яка проживала з нею однією сім`єю більше п`яти років до дня смерті. Маючи намір прийняти спадщину після померлої матері, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, однак у прийнятті заяви було відмовлено у зв`язку з пропущенням строку. Встановлений законодавством 6-місячний строк для прийняття спадщини, який закінчився 05.01.2021 року, пропустив з поважних причин, оскільки в кінці 6-місячного строку захворів. А тому з метою захисту своїх порушених спадкових прав звернувся до суду з відповідним позовом, який просить задовольнити. 07.04.2021 року на адресу суду надійшли заперечення відповідача [PERSON] на позовну заяву (незважаючи на назву вказаної заяви по суті як «заперечення» за своїм змістом та суттю така є відзивом на позов). Згідно поданих заперечень відповідач просила відмовити у наданні позивачу [PERSON] додаткового строку для прийняття спадщини. Мотивуючи подані заперечення щодо заявлених позовних вимог відповідач зазначила про те, що починаючи із серпня 2011 року проживала однією сім`єю із [PERSON] спочатку за адресою: [ADDRESS] , в подальшому переїхала за адресою: [ADDRESS] . Зазначену позивачем у позовній заяві обставину хворобу, вважає недостатньо аргументованою та обгрунтованою. Вважає, що позивач міг звернутись із такою заявою раніше, проте не зробив цього. На думку сторони відповідача, позивачем [PERSON] не підтверджено документально причини неподання ним заяви про відкриття спадщини до моменту його хвороби. Відповідач просила суд, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно відомостей наданої копії медичної картки амбулаторного хворого [PERSON] , відповідач зазначила про те, що записи починаються з 11 грудня 2020 року про те, що у хворого були скарги на болі в попереку та обмеження рухів в цій ділянці. Крім того, наявний запис про погіршення його стану після підйому тяжкості з першого числа 2021 року, що на думку відповідача, свідчить про те, що позивач госпіталізований не був та міг пересуватись, а хвороба не була тривала. Оскільки на час звернення до нотаріальної контори стан здоров`я позивача не змінився, на лікуванні він не перебував, а тому відповідач вважає, що відсутні підстави для висновку, що хвороба позивача була об`єктивною та непереборною перешкодою, з якою закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. А відтак у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні та істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщинни. 26 травня 2021 року позивачем [PERSON] через канцелярію суду в порядку ст.179 ЦПК України подано відповідь на відзив, згідно якого зазначив, що поданий відповідачем відзив на позов є необгрунтованим, оскільки містить лише роздруковану судову практику і кілька речень, які стосуються справи. Відстоюючи обгрунтованість заявлених позовних вимог та наполягаючи на поважності причин пропуску встановленого законом 6-місячного строку для прийняття спадщини, зазначив про наступне. По-перше, не знав, не передбачав та не міг передбачити, що в запланований ним час звернення до нотаріуса для подачі заяви про прийняття спадщини захворіє. По-друге, в стаціонарному відділенні знаходяться пацієнти під час доопераційного та післяопераційного періоду, а йому в цей час не планувалась операція. По-третє, лише гостра та несамовита біль в спині була підставою для лікаря рекомендувати йому постільний режим і він змушений був рекомендацію лікаря виконати. По-четверте, саме його хворобливий стан був причиною пропуску 6-місячного строку для прийняття спадщини. По-п`яте, він змушений був дотримуватись постільного режиму, щоб вилікуватись. Вважає, що відповідач у поданому відзиві, безпідставно взявши на себе функції лікаря, при зазначенні стану здоров`я позивача зазначила про те, що останній навіть у хворобливому стані міг звернутись до нотаріуса, оскільки не перебував на стаціонарному лікуванні. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 22.02.2021 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у вказаній цивільній справі, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 16.03.2021 року о 10.00 год. Підготовче судове засідання 16.03.2021 року відкладено до 16.04.2021 року. В подальшому підготовче судове засідання відкладено до 07.05.2021 року. 07.05.2021 року підготовче судове засідання відкладено до 20.05.2021 року. Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 20.05.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 14 червня 2021 року о 10.00 год.\~\~\~ Судове засідання 14.05.2021 року відкладено до 12.07.2021 року. 12.07.2021 року в судове засідання позивач не з`явився, подавши клопотання про розгляд справи без його участі, позов до [PERSON] (колишньої дружини, шлюб розірвано на підставі рішення Франківського районного суду м.Львова від 28.01.2021 року) підтримує та просить такий задовольнити. 12.07.2021 року представник відповідача адвокат Підгайна М.В. в судове засідання не з`явилася, проте 09.07.2021 року направила на електронну адресу суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у відсутності сторони відповідача, та зазначає, що позовні вимоги не визнає та заперечують проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 06.07.2020 року, яка долучена до матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про народження останнього серії [NUMBER] . Рішенням Франківського районного суду м.Львова від 21.06.2012 року [PERSON] , [INFO] , визнано недієздатною. Поряд з цим рішенням Франківського районного суду м.Львова від 16.10.2012 року, враховуючи подання органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації м.Львова про доцільність призначення опікуна [PERSON] від 17.08.2012 року за №35-3968, [PERSON] , [INFO] , призначено опікуном над недієздатною [PERSON] , [INFO] . Після смерті [PERSON] в порядку вимог\~ст. 1220 ЦК України, відкрилась спадщина на все належне їй на момент смерті майно, в тому числі на частку в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Згідно долученого до матеріалів справи договору купівлі-продажу квартири від 27.01.2016 року судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної власності померлій [PERSON] та відповідачу [PERSON] . Частка кожного із співвласників становить Ѕ . Купівлю частки квартири в інтересах недієздатної [PERSON] було здійснено її законним представником опікуном згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 16 жовтня 2012 року на підставі Розпорядження Франківської районної адміністрації Львівської міської ради №316 від 17 липня 2014 року «Про внесення змін до Розпорядження районної адміністрації від 08 липня 2014 року №302» [PERSON] [PERSON] за життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті не зробила, а відтак спадкування після її смерті здійснюється за правилами спадкування за законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є єдиними спадкоємцями за законом померлої [PERSON] . З копії паспорта громадянина України [PERSON] вбачається, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є подружжям ( у заяві від 12.07.2021 року позивач зазначає, що шлюб розірвано). Відповідач [PERSON] своїм законодавчо передбаченим правом на оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] скористалась, звернувшись в межах 6-місячного строку для прийняття спадщини до нотаріуса із відповідною письмовою заявою. Натомість позивач [PERSON] , бажаючи реалізувати свої спадкові права, звернувся 13.01.2021 року до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідії Миколаївни із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Однак, листом за №12/02-14 від 13 січня 2021 року за підписом приватного нотаріуса повідомлено позивача [PERSON] про пропуск, передбаченого положеннями ст.1270 ЦК України, 6-місячного строку для прийняття спадщини. Крім того, роз`яснено право на звернення до суд у відповідності до ч.3 ст.1272 ЦК України із позовом до суду про визначення додаткового йому строку для прийняття спадщини, пропущеного з поважної причини (за її наявності). Як вбачається з копії медичної карти амбулаторного хворого, [PERSON] 04.01.2021 року звернувся до лікаря зі скаргами на ниючі болі в попереково-крижовому відділі, обмеження рухів в цій ділянці. Зазначено, що погіршення стану відбулося різко з 03.01.2021 року після підняття тяжкого. У зв`язку з наведеним та з метою захисту своїх порушених спадкових прав позивач звернувся до суду в порядку ч.3 ст.1272 ЦК України з відповідним позовом. Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви, з яких виходить суд при ухваленні рішення. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Реалізація права на спадкування відбувається шляхом прийняття прав та обов`язків, які входять до складу спадкового майна, або відмови від їх прийняття. Прийняття і не прийняття спадщини може здійснюватися особою шляхом активних дій (подання заяви про прийняття спадщини) і пасивної поведінки (пропущення строку, встановленого законом для прийняття спадщини). Частинами першою, третьою\~статті 1268 ЦК України\~визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша, друга\~статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно із частиною першою\~статті 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої\~статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Аналіз положень статті 1270\~ЦК України свідчить про те, що положеннями такої закріплено строк, наданий особам для здійснення свого права на спадкування. Вказаний строк має важливе юридичне значення для реалізації особою суб`єктивного права на спадкування, оскільки його пропущення має наслідком неприйняття спадщини. Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій вважаються труднощі, що не залежать від волі спадкоємця, виникли поза його бажанням. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через власну пасивну поведінку, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає. Крім того, постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Оцінюючи мотивованість та обґрунтованість заявленого позивачем [PERSON] позову на предмет його відповідності вищенаведеним положенням чинного законодавства в сфері спадкових відносин та обставинам справи, а також їх підтвердження належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами суд виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи позивач, звертаючись до суду із вимогою про надання додаткового строку тривалість 3 місяці для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини після померлої матері, мотивує пропуск такого поважною причиною - хворобою в останній дні закінчення визначеного законом 6-місячного строку. Згідно відомостей долученої позивачем до матеріалів справи копії медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] встановлено, що в такій наявні записи починаються з 11.12.2020 року, зокрема про те, що у хворого були скарги на болі в попереку та обмеження рухів в цій ділянці. Крім того, наявний запис, датований 04.01.2021 року, про погіршення його стану після підйому тяжкості. Оцінюючи вказані медичні документи, суд надає таким віри, оскільки відомості, відображені у медичні картці, стороною відповідача не оспорюються та не спростовані у встановленому ЦПК України порядку. Крім того, стороною відповідача не заявлено жодних клопотання про витребування відповідних доказів на їх спростування. Поряд з цим сторона відповідача, заперечуючи проти обгрунтованості заявлених позовних вимог, зазначає про те, що вказані у медичні картці позивача [PERSON] записи щодо наявності у нього відповідного захворювання не можуть розцінюватись, як саме поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини. Тобто, на думку сторони відповідача, такі причини не пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення відповідних дій швидше, аніж в останній дні спливу 6-місячного строку. З вказаними висновками сторони відповідача суд не погоджується виходячи з наступного. Законодавець, закріплюючи в ч.1 ст.1270 ЦК України, загальний 6-місячний строк для прийняття спадщини, який починається з часу відкриття спадщини (день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою), поряд з цим не обмежує потенційного спадкоємця щодо звернення з відповідною заявою до нотаріуса у будь-який час до спливу зазначеного строку (може звернутись, як в перший день зазначеного строку, так і в останній день, коли зазначений строк спливає) та не встановлює йому відповідних заборон. Фактично лише обмежує спадкоємця 6-місячним строком, саме в межах якого, спадкоємець має право на реалізацію своїх спадкових прав. А тому покликання сторони відповідача в цій частині суд вважає хибними. Крім того, факт перебування позивача [PERSON] \~на амбулаторному,\~ане на стаціонарному лікуванні та його негоспіталізація до лікарні, на думку суду, не може бути розцінено як такий стан, що дає змогу звернутись до нотаріуса із заявою. Навпаки з урахуванням наданих лікарем відповідних рекомендацій та зважаючи на стан позивача останній мав змогу лікуватись з чітким дотриманням вимог лікаря вдома, без госпіталізації. Суд вважає правдивими та такими, що не суперечать обставинам справи, покликання сторони позивача про те, що не знав та не міг припускати про те, що в останні дні спливу 6-місячного строку для прийняття спадщини матиме проблеми зі здоров`ям, які перешкоджатимуть йому звернутись до нотаріуса із заявою. Зважаючи на вищенаведене та враховуючи надані стороною позивача відповідні письмові докази (медичні документи), належність, достовірність, допустимість та достатність яких не спростовано стороною відповідача, суд приходить до висновку, що гостра раптова хвороба (проблеми із спиною) позивача, якою він обґрунтовував поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини та яка сталася за декілька днів до закінчення шестимісячного строку, дійсно, на думку суду, унеможливило його своєчасне звернення до нотаріуса. Фактично спадкоємець звернувся із заявою про прийняття спадщини відразу після одужання, пропустивши всього вісім днів. Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 23.11.2020 року у справі № 315/714/19. За таких обставин суд вважає, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважної причини внаслідок наведених вище обставин, а тому позов слід задовольнити, визначивши позивачу додатковий строк для прийняття спадщини терміном три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно\~ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Як вбачається з квитанції №58 від 20.01.2021 року, яка наявна в матеріалах справи, позивачем [PERSON] при зверненні до суду із позовом було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., який у зв`язку із задоволенням позову підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved