Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], вказуючи, що в зареєстрованому щлюбі позивач з відповідачем перебували з 22 червня 2007 року. Проте шлюб не склався і його було розірвано рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2011 року. Від даного шлюбу мають дочку - [PERSON]. Судовим наказом від 21 жовтня 2010 року з відповідача на утримання дитини було стягнуто аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Стверджує, що дочка росте і потребує більших витрат. Позивач знаходиться у скрутному матеріальному становищі, відповідач у визначеному розмірі аліменти не сплачує. А тому, їй одній матеріально важко утримувати дитину. Просить змінити призначений судовим наказом розмір аліментів і визначити їх в твердій грошовій сумі по 100 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В ході судового розгляду позивач та представник позивача заявлені вимоги змінили та просили, у зв'язку із тим, що до Сімейного Кодексу України від дати подання позову було внесено зміни, то просять стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 (одна тисяча) грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою сторін повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся вчасно та належним чином. Дослідивши заяву позивача, письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення та по справі можливе ухвалення заочного рішення. Судом встановлено, що 22 червня 2007 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Новоград-Волинським міським відділом РАЦС Житомирської області, актовий запис №179. Проте шлюб не склався і рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2011 року його було розірвано. Від спільного життя сторони мають дочку - [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно 30 листопада 2016 року Корецьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Рівненській області. Судовим наказом Корецького районного суду Рівненської області від 21 жовтня 2010 року з відповідача стягуються аліменти на утримання неповнолітню дочку 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що дочка сторін проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивачу важко одній утримувати дитину, оскільки вона ніде не працює. Тобто вона потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, який відповідно до довідки Чигиринського районного відділу ДВС №1302/14.22-29 від 26.06.2017 року - не сплачує. Стаття 180 Сімейного кодексу України регламентує порядок та обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства»,на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. А отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні ж розміру аліментів суд також у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами згідно ЗУ № 2037-VIII від 17.05.2017 року) мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. У зв'язку з тим, позивач на даний час ніде не працює, дитина росте та потребує більших витрат на придбання одягу, харчів, шкільного приладдя, а відповідач жодної матеріальної допомоги не надає, то виникла необхідність змінити розмір аліментів та стягувати їх в твердій грошовій сумі по 1000 грн. щомісячно, але 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття. На думку суду, оскільки відповідач на судові засідання не з'являється, жодних доказів своєї неспроможності сплачувати аліменти не надає, тому має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі. Крім того, такий розмір аліментів не є завищеним в нинішніх умовах проживання, є належним захистом прав неповнолітньої дочки сторін та не ставить платника аліментів у скрутне для нього становище. Тому позов підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved