Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

[PERSON] 02 вересня 2014 року звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення страхового відшкодування у сумі 5 827,45 грн. та пені за несвоєчасну виплату грошових коштів у сумі 238,82 грн. (а. с. 3), в обґрунтування якого посилалась на те, що 27 лютого 2014 року за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені. За згодою сторін, з огляду на відсутність травмованих, було вирішено не викликати співробітників ДАІ, оскільки авто цивільна відповідальність власників обох автомобілів була застрахована, та було оформлено євро протокол. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] - винуватиці ДТП, застрахована відповідачем, проте розмір збитків, завданих власником та водієм автомобіля [NUMBER], [NUMBER], внаслідок пошкодження автомобіля відповідачем не було відшкодовано позивачу, що послугувало причиною звернення до суду з даним позовом. Позивач надала заяву про розгляд даної цивільної справи без її участі, в заяві вказала, що позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засіданні для участі в розгляді даної цивільної справи свого представника не направив, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а. с. 15), про причини неявки свого представника суду не повідомив, у зв'язку з чим, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 27 лютого 2014 року за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої автомобіль [NUMBER], був пошкоджений, що послугувало причиною для звернення потерпілої сторони - [PERSON], з повідомленням про ДПТ до ПАТ «УСК «Гарант-Авто», якою застрахована цивільно-правова відповідальність [PERSON] - власниці автотранспортного засобу «Toyota Rav 4», д/н [NUMBER] (а. с. 8, 9, 10). З матеріалів справи вбачається, що власником автомобіля [NUMBER] є [PERSON], прізвище якої було змінено на «[PERSON]» внаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] (а. с. 5, 7). Відповідно до ремонтної калькуляції № 17668_Н від 27 березня 2014 року розмір відновлювального ремонту «Daewoo Sens», д/н [NUMBER] становить 5 827,45 грн. (а. с. 12-13). Судом також встановлено, що 04 квітня 2014 року [PERSON] звернулась на адресу відповідача з заявою про виплату страхового відшкодування (а. с. 11). Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про страхування» страхувальник зобов'язаний: повідомити страховика про настання страхового випадку в строк, передбачений умовами страхування. Пунктом 3 ч.1 ст.20 Закону України «Про страхування» передбачено, що страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про страхування» при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт настання страхового випадку, а відмова відповідача здійснити страхове відшкодування суперечить чинному законодавству України, у зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити вимоги позивача та стягнути з відповідача на користь позивача розмір страхового відшкодування у сумі 5 827,45 грн. та пеню за несвоєчасне сплату страхового відшкодування у сумі 238,82 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, на підставі ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір», приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved