Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вказаним позовом до Покровської міської ради Донецької області (далі відповідач), в якому просить визнати за ним право власності на квартиру, розташовану за адресою: Донецька область, місто Покровськ, мікрорайон Лазурний[ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 10.09.1993 він уклав договір купівлі-продажу на вказану квартиру, посвідчений ст.державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON] Вказаний договір купівлі-продажу був зданий та зареєстрований в КП «БТІ» м.Покровська (м.Красноармійська). У позивача в квітні 2017 року виникла необхідність продати цю квартиру, але через втрату оригіналу договору купівлі-продажу, про яку він дізнався в квітні 2017 року, він не зміг її реалізувати. Відсутність оригіналу договору унеможливлює звернення позивача до субєкта державної реєстрації із заявою про видачу свідоцтва про право власності на квартиру. 15.02.2018 позивач звернувся до Донецького обласного державного нотаріального архіву із заявою про видачу дублікату договору купівлі-продажу квартири, де отримав відповідь, за змістом якої видати дублікат вказаного документа не виявляється можливим, оскільки всі документи, прийняті на зберігання в Донецький обласний державний нотаріальний архів, залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м.Донецьку, доступ до яких відсутній. В судове засідання позивач не зявився, в позові зазначив про слухання справи без його участі. Представник позивача адвокат [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просить провести судове засідання за його відсутності. Представник Покровської міської ради Донецької області в судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи без участі представника міської ради, справу просить вирішити на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, в тому числі надані позивачем оригінали документів, копії яких додані ним до позову, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд при винесені рішення виходить з наступних підстав та мотивів. 10.09.1993 позивач на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого ст.державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], придбав квартиру за адресою: Донецька область, м.Покровськ (м.Красноармійськ), м-н Лазурний, 31/33, що підтверджується листом КП «БТІ» від 12.02.2018 №133/01-02, за змістом якого вказана квартира відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07.02.2002 №7/5, яке втратило чинність 01.01.2013, станом до 01.01.2013 зареєстрована за позивачем (а.с.32). За змістом Інформаційної довідки з Державного реєстру речових права на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна будь-які відомості у відповідних реєстрах відсутні (а.с.34). Довідкою Покровської міської ради від 15.02.2018 підтверджується, що позивач зареєстрований за адресою спірної квартири з 24.09.1993 по теперішній час (а.с.28). Довідкою КП «Покровськводоканал» від 09.02.2018 підтверджується, що позивач мешкає в спірній квартирі та користується послугами підприємства з 01.01.2008, на нього відкритий особовий рахунок 313321 (а.с.29). Довідкою КП «Покровськтепломережа» від 08.02.2018 №07-177 підтверджується, що за адресою спірної квартири особовий рахунок відкритий на імя позивача з 01.04.1996 № 10327 (30). Договір купівлі-продажу спірної квартири №2550 від 10.09.1993, посвідчений ст., державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], був втрачений позивачем, про що останній зробив оголошення в газеті із зазначенням вважати такий договір недійсним (а.с.14). Листом від 15.02.2018 №97/01-12 за підписом завідувача Донецьким обласним держаним нотаріальним архівом позивачу відмовлено у видачі дублікату договору купівлі-продажу квартири від 10.09.1993, оскільки всі документи залишились в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній (а.с.31). Розвязуючи спір, суд зазначає таке. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписами ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до ст.128 ЦК Української РСР, який був чинний на момент укладення договору купівлі-продажу спірної квартири від 10.09.1993 №2550 , право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Згідно зі ст.227 вказаного кодексу договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору. Договір купівлі-продажу жилого будинку підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Враховуючи викладені законодавчі приписи, зважаючи на наведені докази та встановлені на їх підставі обставини, суд дійшов висновку, що позивач є власником квартири, що розташована за адресою: Донецька область, місто Покровськ, мікрорайон Лазурний[ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.1993 №2550, посвідченого ст.державним нотаріусом Першої Красноармійської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в КП «БТІ» м.Покровська відповідно до Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції від 07.02.2002 №7/5. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Втрата відповідного правовстановлюючого документу (договору-купівлі-продажу) позбавляє позивача можливості володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в тому числі здійснити реєстрацію права власності на спірну квартиру за собою відповідно до вимог чинного законодавства. Відтак таке порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом задоволення позову про визнання права власності на квартиру.

Outcome: approved