Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

[PERSON] 25 вересня 2014 року звернувся з вказаним позовом до суду, мотивуючи його тим, що в жовтні 2010 року до нього звернулася [PERSON] з метою отримання у нього грошових коштів у позику. Так як з відповідачкою він перебував у дружніх відносинах, то надав останній необхідні їй грошові кошти. Таким чином, за умовами договору позики від 18 жовтня 2010 року він передав [PERSON] 8 000 грн. на умовах повернення у строк до 1 січня 2011 року. На підтвердження отримання коштів, відповідачка особисто написала розписку. За період з грудня 2010 року по 8 січня 2013 року відповідачка частково повернула йому кошти, а саме: 30 грудня 2010 року - 500 грн., 16 серпня 2011 року - 650 грн. та 8 січня 2013 року - 800 грн. Залишок несплаченого боргу, згідно договору позики від 18 жовтня 2010 року, складає 6 050 грн. Відповідачка в строк, вказаний в розписці зобов'язання фактично не виконала, а тому відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України, він має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Загальний розмір заборгованості за договором позики від 18 жовтня 2010 року, станом на 23 вересня 2014 року, становить 7863 грн. 69 коп., з яких: 6050 грн. - сума основного боргу та 1 813 грн. - відсотки. В добровільному порядку відповідачка не виконує взяті на себе зобов'язання, звернення до неї з метою досудового врегулювання існуючого питання виявились безрезультатним. Просив стягнути з відповідачки на його користь борг за договором позики в сумі 7863 грн. 69 коп. та витрати по сплаті ним судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. В судове засідання позивач не прибув, однак подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги задовольнити, не заперечував, щодо ухвалення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання на повторний виклик не з`явилася, хоча про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчать розписки про отримання нею судових повісток. Заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивач, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним у момент передачі грошей, або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов. може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За загальним правилом, договір позики підтверджується наданням боргового документа позичальника або іншим, підписаним позикодавцем документом, який засвідчує передачу йому певної грошої суми. Борговим документом за договором позики можуть бути розписки, квитанції, будь-які інші письмові документи, що підтверджують одержання боржником грошей, речей, зокрема їх кількість, рід та якість, а також волевиявлення боржника повернути отримані у борг гроші, речі (на визначену дату чи визначений моментом витребування). Борговий документ можна вважати письмовою формою договору позики лише тоді, коли на ньому є відповідний напис кредитора або коли кредитор надасть боржникові контрозписку про отримання розписки останнього, які визнаються відповідно офертою і відповіддю на оферту. Позивач в обгрунтування своїх вимог надав суду розписку від 18 жовтня 2010 року, згідно якої, [PERSON] позичила у [PERSON] гроші в сумі 8 000 грн., які зобов'язувалася повернути до 1 січня 2011 року. Дану розписку суд розцінює, як борговий документ, а тому позовні вимоги в частині стягнення суми боргу підлягають задоволенню в повному обсязі. Також підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення відсотків за користування грошовими коштами, виходячи з того, що за змістом ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Складеним позивачем розрахунком, на підставі облікової ставки Національного банку України за період жовтень 2010 року - вересня 2014 року, підтверджується сума процентів - 1813 грн. 69 коп. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує на користь позивача витрати пов`язані зі сплатою ним при пред`явленні позову 243 грн. 60 коп судового збору.

Outcome: approved