Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

[PERSON] 21 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку направила до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину, який надійшов до суду 30 листопада 2020 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 грудня 2020 року позовну заяву прийнято до провадження суду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та призначено судовий розгляд на 04 січня 2021 року. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 січня 2021 року розгляд справи було відкладено і призначено до розгляду на 05 лютого 2021 року. Позивач у своєму позові посилалася на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 20 жовтня 2001 року, від якого вони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . 16 червня 2016 року відповідач покинув родину та на теперішній час проживає з іншою жінкою, з того часу не проживають, спільне господарство не ведуть. 28 жовтня 2020 року відповідач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Позивач звернулася до Ленінського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з аліментів з відповідача на утримання дітей. З червня 2020 року відповідач коштів на утримання дітей не надає, діти проживають з нею і перебувають на її утриманні. Старша донька з 01 жовтня 2020 року навчається на контрактній основі на факультеті управління в Суспільній Академії Наук у м. Варшава Республіки Польща, що потребує додаткових значних витрат. Крім цього, додаткових витрат потребує оплата за проживання у гуртожитку. Термін навчання [PERSON] становить з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2023 року, тому передбачувані витрати складають 7 736 доларів США 40 центів. Заробітна плата позивача становить 4 320 гривень на місяць, тому вона не має можливості оплачувати зазначені витрати з навчання доньки у Польщі. Позивач у своєму позові просила суд стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати, які були фактично сплачені у розмірі 39 298 гривень, та щомісячно стягувати передбачені додаткові витрати у розмірі 3 421 гривні щомісячно, починаючи з грудня 2020 року і до закінчення донькою навчання 30 липня 2013 року. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві, де зазначив, що з кінця травня 2020 року вони з позивачем припинили шлюбні відносини, спільний бюджет відсутній. Увесь час він проживає зі своїми батьками за місцем своєї реєстрації, позивач з дітьми залишилася проживати у будинку, де проживала їх родина. Спорів щодо утримання дітей та місця їх проживання між ними не було. Він добровільно надав матеріальну допомогу на утримання дітей. Судовим наказом Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2020 року з нього на користь позивача на утримання дітей стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу. З його заробітної плати утримується 50 % до повного погашення заборгованості, яка утворилася за час розгляду справи. Перед від`їздом до Польщі він особисто дав [PERSON] грошові кошти на особисті витрати, також грошові кошти дала доньці його мати. Позивач перешкоджає його спілкуванню з молодшою донькою. Ініціатором навчання старшої доньки у Польщі стала рідна сестра позивача [PERSON] , яка добровільно оплачувала витрати, пов`язані з навчанням. Доходи сторін не дають змоги оплачувати навчання доньки за кордоном. Твердження позивача про оплату нею витрат не має детального розрахунку та пояснень, чому і за яким курсом польські злоті перераховані нею у долари США, які у свою чергу перераховано за курсом у гривні. Заперечував щодо стягнення з нього 11 305 гривень за оплату договору посередникові. Крім того, зазначений договір було укладено особисто [PERSON] , акт виконаних робіт підписано нею, оплату послуг здійснено також донькою. Позивачем не надано доказів, що витрати у загальному розмірі 8 667 польських злотих понесені особисто нею, а докази, надані нею, складені іноземною мовою та не мають офіційного перекладу державною мовою, тому вони не можуть бути належними доказами. Вимоги про стягнення з нього 3 421 гривні щомісячно з грудня 2020 року по 30 липня 2023 року є передчасними і необґрунтованими. Порядок стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина чи доньки, які продовжують навчання, регламентовані іншими нормами права ніж ті, на які посилається позивач. Повноліття [PERSON] досягне лише 20 травня 2021 року, тому зазначені позовні вимоги заявлені передчасно. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с. 3). Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з позивачем (а.с. 24). 28 серпня 2020 року між [PERSON] , [INFO] , і ФОП [PERSON] було укладено договір № 29/20Д про надання послуг ВНЗ (а.с. 10-13). 17 вересня 2020 року [PERSON] , [INFO] , було сплачено ФОП [PERSON] 11 305 гривень згідно з умовами договору від 28 серпня 2020 року (а.с. 14). Відповідно до довідки про доходи № 11/1 від 10 листопада 2020 року, виданої УА ТОВ «Євромікс» ІІ, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01 травня 2020 року по 31 жовтня 2020 року становить 26 767 гривень 97 коп. (а.с. 23). 11 вересня 2020 року [PERSON] та [PERSON] підписали спонсорський лист, в якому зазначили, що їх донька [PERSON] , [INFO] , перебуває на їх фінансовому забезпеченні, і вони зобов`язуються покривати усі витрати на її проїзд, навчання та проживання на території Республіки Польща у період з 24 вересня 2020 року по 24 вересня 2021 року (а.с. 25). [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 39). На підставі ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно з абз. 1 п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року рекомендовано звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають, оскільки з аналізу ч. 1 ст. 185 СК України вбачається, що додатковими витратами можуть вважатися витрати на забезпечення особливих потреб дитини, що виходять за межі звичайних, побутових. А витрати на навчання не мають ознаки надзвичайності, вони мають відноситися до звичайних витрат на утримання дітей сторін, забезпечення яких тим з батьків, з яким вони не проживають, здійснюється за рахунок аліментних зобов`язань, які виконуються належним чином. Аналогічні за своїм змістом правові позиції викладені у постанові Верховного Суду від 18 січня 2018 року (справа № 369/959/16-ц, провадження № 61-645св17). За таких обставин, у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, судові витрати у справі слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed