Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

[PERSON] 01 грудня 2017 року звернулася в суд із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 лютого 2013 року, в якій зазначає, що під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час неповнолітні та проживають з нею. Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до відчуття втрати поваги та любові один до одного. З жовтня 2017 року проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Переконана, що збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, а тому просить позов задовольнити, терміну на примирення не надавати, спору щодо місця проживання дітей між нема не існує, прізвище змінювати на дошлюбне не бажає. Ухвалою Підволочиського районного суду від 29 січня 2018 року за клопотанням відповідача сторонам надано строк для примирення та збереження сімї терміном на два місяці. 30 березня 2018 року провадження у справі поновлено. Сторони, будучи повідомленими про дату і час судового розгляду, в судове засідання не зявилися, подали заяви з проханням справу слухати у їх відсутності. Позивач позов підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав, просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе прийняти рішення у підготовчому провадженні, задовольнивши позовні вимоги, з наступних підстав: Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №090878, виданого 07 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Підволочиського районного управління юстиції у Тернопільській області 07 лютого 2013 року, актовий запис №3, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Рожицька». Під час перебування у шлюбі в сторін народилися діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що стверджується їх свідоцтвами про народження відповідно серії І-ИД № 245485 від 06 грудня 2016 року, І-ИД № 180387 від 22 серпня 2013 року. Сімейні відносини між сторонами відсутні. Позивач і відповідач не мають бажання зберегти сімю та перебувати у шлюбі, наданий термін на примирення не надав позитивного результату. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються\~Конституцією України\~та\~Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із\~ст.51 Конституції України\~та\~ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.ч. 3 та 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст.ст.105,\~110,\~112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1\~ст.110 СК України\~). Згідно зі\~ст.112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Рожицька», та у своїй заяві зазначила про бажання його залишити. За вказаних суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved