Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), в особі представника, адвоката Богданчук О.В., звернувся до суду з позовом до Королівської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач), в якому вказав, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] - співмешканка, [PERSON] - племінник. За свого життя [PERSON] склав заповіт, яким зробив таке розпорядження: належну йому на праві особистої власності земельну ділянку розміром 4,8001 га, яка розташована: Королівська сільська рада, Макарівський район, Київська область, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №674557, кадастровий номер 3222783500:05:008:0027, цільове призначення земельної ділянки ведення особистого селянського господарства, заповів [PERSON] , [INFO] . [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] прийняв своєчасно, оскільки на день його смерті проживав разом з ним. Проте, приватний нотаріус Макарівського районного нотаріального округу відмоли позивачу у видачі відповідно свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, так як він був загублений, про що було зроблено відповідне оголошення у газеті «Макарівські вісті». Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 392, 1216-1218, 1223, 1268, 1297, 1225 ЦК України просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] [PERSON] , право власності на земельну ділянку розміром 4,8001 га, яка розташована: Королівська сільська рада, Макарівський район, Київська область, що належала померлому згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №674557, кадастровий номер 3222783500:05:008:0027, цільове призначення земельної ділянки ведення особистого селянського господарства. Крім того, просив всі судові витрати покласти на нього. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 03.12.2020 року позов [PERSON] , прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 11.01.2021 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. У підготовче судове засідання позивач та його представник не прибули, у позовній заяві позивач просив слухати справу у його відсутності. Відповідач в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав повністю, та просив слухати справу у відсутності його представника (а.с. 31). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] - співмешканка, [PERSON] , [INFO] , - племінник, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 29.05.2020 року (а.с. 9) та довідкою №149 від 08.07.2016 року Королівської сільської ради (а.с. 10). Згідно заповіту, посвідченого 23.11.2010 року Латушко К.М. , секретарем виконкому Великокарашинської сільської ради Макарівського району Київської області, зареєстрованого в реєстрі за № 45 (а.с. 11), [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому на праві особистої власності земельну ділянку розміром 4,8001 га, яка розташована: Королівська сільська рада, Макарівський район, Київська область, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №674557, кадастровий номер 3222783500:05:008:0027, цільове призначення земельної ділянки ведення особистого селянського господарства, заповів [PERSON] , [INFO] . На день смерті заповідача вказаний заповіт є чинним, що підтверджується Витягом №62451580 від 12.11.2020 року зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) - (а.с. 12). Згідно Витягу зі Спадкового реєстру №62451552 від 12.11.2020 року (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа до майна померлого [PERSON] не заводилась (а.с. 15). Таким чином, інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом судом не встановлено. Позивач, [PERSON] , як спадкоємець за вказаним вище заповітом, спадщину після смерті [INFO] [PERSON] , прийняв відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживав із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №149 від 08.07.2016 року Королівської сільської ради (а.с. 10). Проте позивачу було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, яка залишилась після смерті [INFO] [PERSON] , а саме на земельну ділянку розміром 4,8001 га з кадастровим номером 3222783500:05:008:0027, у зв`язку з відсутністю оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, що підтверджується відповідною постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №01-16/64 від 12.11.2020 року (а.с. 16), Те, що земельна ділянка площею 4,8001 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером 3222783500:05:008:0027, яка розташована на території Королівської сільської ради Макарівського району, належала [PERSON] , підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №674557, виготовленого на підставі розпорядження Макарівської РДА від 11.08.2008 року №3129, Акт зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 17.02.2009 року за №010933000022 (а.с. 13). Оригінал вказаного державного такту серії ЯЖ №674557 був загублений, про що є відповідне оголошення в газеті «Макарівські вісті» №42 від 30.10.2020 року (а.с. 14). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Статтею 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за заповітом майна померлого [INFO] [PERSON] , спадщину прийняв, інших спадкоємців, які прийняли спадщину судом не встановлено, до складу спадщини увійшла земельна ділянка, щодо якої нотаріус відмовив у видачі свідоцтв про право на спадщину. За клопотанням позивача судові витрати з відповідача не стягуються та покладаються на позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved