Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до\~суду з\~позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: Виконавчий комітет Старобільської міської ради Луганської області, про визнання осіб втратившими право користування житлом. В обґрунтування\~позову посилаються\~на те,\~що [PERSON] 27.08.2021 р. придбала у відповідачів [PERSON] та [PERSON] 35/100 часток квартири [ADDRESS] . Власником іншої 65/100 частини вказаної квартири є позивачка за цим позовом [PERSON] . Після продажу своєї 35/100 частки квартири, відповідачі в супереч домовленостей з позивачами, не знімаються з реєстраційного обліку місця проживання за вказаною адресою. Реєстрація відповідачів в будинку створює власникам перешкоди в користуванні житловою площею, зокрема необхідність проведення оплати за комунальні послуги з урахуванням реєстрації відповідачів. На підставі чого позивачі звернулися до суду з даним позовом. В судове\~засідання позивачі [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~представник позивачів\~ [PERSON] не з`явилися, у позові вказали про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 3 зворот). Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися своєчасно та належним чином (а.с. 26, 29). Третя особа - Виконавчий комітет Старобільської міської ради Луганської області до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі її представника, не заперечує проти заявлених вимог (а.с. 27). За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін, без фіксації технічними засобами, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до копії договору купівлі продажу частки квартири від 27.08.2021 р., посвідченого приватним нотаріусом Старобільського районного нотаріального округу Луганської області (а.с. 7-8), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.08.2021 (а.с. 9) позивачу [PERSON] належить 35/100 часток квартири [ADDRESS] . Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 05.07.1994 р., копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.1996 р., копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] (а.с. 12-15) позивачу [PERSON] належить 65/100 частини вказаної квартири. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 16.09.2021 р. (а.с. 16) у квартирі [ADDRESS] зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Своєю бездіяльністю, а саме не бажанням виписатись з будинку відповідачі [PERSON] та [PERSON] перешкоджають позивачам володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм будинком, порушуючи вимоги ст. ст.\~319,\~383 ЦК України, оскільки реєстрація (прописка) відповідачів у належному позивачам будинку позбавляє їх права у повній мірі користуватися належним їм будинком. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до вимог\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно абз. 2 ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Постановою Верховного Суду України від 16.01.2012р. встановлено, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Приймаючи до уваги наведене, суд вважає позов законним та обґрунтованим, а тому задовольняє його. Судовий збір сплачений позивачами при подачі позову до суду, вони не порушують питання про стягнення з відповідачів судового збору, а суд сам не може вийти за межі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved