Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 07.06.2018 року звернувся до суду з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Урожай» про розірвання договору оренди землі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.03.2005 року між СТОВ «Урожай» та [PERSON] було укладено договір оренди землі №81, за яким остання передала товариству в оренду земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 5,01 га., яка знаходиться на території Молдовської сільської ради Голованіського району Кіровоградської області, строком на 10 років з дня набрання чинності цим договором. Державну реєстрацію договору оренди землі №81 було проведено 17.07.2006 року. 05 травня 2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Урожай» та [PERSON] була укладена додаткова угода до договору оренди землі №81, за якою було внесено зміни до договору оренди землі та збільшено строк дії договору оренди землі на 10 років, тобто до 05 травня 2021 року. Додаткова угода до договору оренди землі №81 була зареєстрована 05.05.2011 року. Позивач зазначає, що [INFO] року [PERSON] померла, після чого [PERSON] 16.04.2018 року прийняла спадщину та набула право на вказану земельну ділянку. Представник позивача зазначає, що 07.05.2018 року позивач через свого представника [PERSON] звернулася до відповідача з вимогою про розірвання договору оренди землі №81 від 01.03.2005 року, повідомивши про намір здійснювати обробіток землі самостійно з проханням не здійснювати польові роботи після збирання врожаю. Однак відповідач в усній формі відмовив позивачу в розірванні вказаного договору, тоді як пунктом 40 договору оренди землі №81 від 01.03.2005 року визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. У звязку з наведеним, враховуючи уточнення, представник позивача просить розірвати договір оренди землі укладений 01 березня 2005 року між [PERSON] та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Урожай», зареєстрований у Голованівському відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» 17.07.2006 року за №166, про що у книзі вчинено запис за №4; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 08.06.2018 року в даній справі відкрито провадження, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання. 05 вересня 2018 року проведено підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник відповідача 03.07.2018 року подав до суду відзив на позов, в якому вважає позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначив, що [PERSON] дійсно уклала 01.03.2005 року договір оренди землі з відповідачем та враховуючи додаткову угоду укладену між ними 05.05.2011 року строк оренди землі було визначено до 05.05.2021 року. Відповідач належним чином виконує умови договору та виплачує орендну плату. Представник відповідача зазначає, що позивач не навів достатніх підстав для розірвання договору оренди землі, а лише зміна власника землі не призводить до автоматичного припинення договору оренди землі. Право позивача в розумінні ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) не порушено. Просить відмовити в задоволенні позову (а.с. 34, 35). Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позові, вказав, що позивач не повідомляв відповідача про намір продовжити договір оренди землі, укладений 01.03.2005 року [PERSON] та відповідачем. Позивач через свого представника [PERSON] звернулася до відповідача з вимогою про розірвання договору оренди землі №81 від 01.03.2005 року, повідомивши про намір здійснювати обробіток землі самостійно з проханням не здійснювати польові роботи після збирання врожаю. Однак відповідач відмовив позивачу в розірванні вказаного договору, тоді як пунктом 40 договору оренди землі визначено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Крім цього, [PERSON] повторно на адресу відповідача 07.06.2018 року надсилала заяву про дострокове розірвання договору оренди землі №81 від 01.03.2005 року, укладеного між відповідачем та [PERSON], на який відповідач 14.06.2018 року надав відповідь про те, що товариство не погоджується підписувати угоду про розірвання договору, оскільки планує продовжувати свою господарську діяльність у с. Молдовка, строк дії договору закінчується 15.05.2021 року. Позивач мав законне сподівання на реалізацію передбаченого договором права на дострокове розірвання договору оренди землі. Просить задовольнити позов повністю. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з підстав зазначених у відзиві, суду пояснив, що [PERSON] дійсно уклала 01.03.2005 року договір оренди землі з відповідачем та враховуючи додаткову угоду між ними строк оренди землі було визначено до 05.05.2021 року. Відповідач належним чином виконує умови договору та виплачує орендну плату. Позивач не навів достатніх підстав для розірвання договору оренди землі, а лише зміна власника землі не призводить до автоматичного припинення договору оренди землі. Просить відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 01 березня 2005 року між відповідачем та [PERSON] було укладено договір оренди землі №81, який зареєстрований у Голованівському відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства «Центр ДЗК» 17.07.2006 року за №166, про що у книзі вчинено запис за №4, за умовами якого, [PERSON] передала відповідачу в оренду земельну ділянку загальною площею 5,01 га., яка належить їй на підставі Державного акту, серії [NUMBER] на строк 10 років, зі сплатою орендної плати в розмірі 671 грн. в рік (а.с. 9-13). 05 травня 2011 року між відповідачем та [PERSON] було укладено додаткову угоду до договору оренди землі №81 від 01 березня 2005 року, яка зареєстрована у відділі Держкомзему у Голованівському районі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 05.05.2011 року за №352148564000068, за умовами якої, було визначено дію договору оренди землі №81 на строк 10 років з моменту державної реєстрації додаткової угоди (а.с. 14). Відповідно до п. 40. договору оренди землі №81 перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря є підставою для зміни умов або розірвання договору. Отже, договором передбачено можливість його розірвання в разі зміни власника земельної ділянки. Згідно з копією Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 16.04.2018 року приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В.В. та зареєстрованого в реєстрі за №520, позивач набула право власності на земельну ділянку [NUMBER] за кадастровим номером [NUMBER], площею 5,0131 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Молдовської сільської ради Голованіського району Кіровоградської області, яка залишилась після смерті [PERSON] та належала останній на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що також підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №120745959 від 16.04.2018 року (а.с. 15, 17). Надані відповідачем довідка від 03.07.2018 року №40 та копії відомостей видачі орендної плати продукцією/послугами за 2015-2017 роки, підтверджують факт належного виконання відповідачем умов договору оренди землі, укладеного з [PERSON] (а.с. 36-68). Як вбачається з копії заяви позивача від 07.05.2018 року, зареєстрованої відповідачем 07.05.2018 року за вх. №67, позивач повідомила відповідача про свій намір самостійно здійснювати обробіток земельної ділянки площею 5,01 га. за кадастровим номером [NUMBER], та просила не здійснювати польові роботи після збирання врожаю (а.с.19). Згідно копії заяви представника позивача [PERSON] від 06.06.2018 року, зареєстрованої відповідачем 07.06.2018 року за вх. №37, [PERSON] запропонувала відповідачу достроково розірвати договір оренди землі №81, укладений між [PERSON] та відповідачем 01.03.2005 року на підставі п. 40 цього договору (а.с. 90, 91). Відповідач відмовився підписувати угоду про розірвання договору оренди землі №81, укладеного між [PERSON] та відповідачем 01.03.2005 року, оскільки планує продовжувати свою господарську діяльність у с. Молдовка Голованівського району Кіровоградської області, а строк договору закінчується 15.05.2021 року, що підтверджується листом відповідача від 14.06.2018 року (а.с. 92). Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 148-1 ЗК України, до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди, суперфіцію, емфітевзису, земельного сервітуту щодо такої земельної ділянки. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 781 ЦК України договір найму припиняється у разі смерті фізичної особи - наймача, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Оскільки право власності на орендовану земельну ділянку перейшло від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), враховуючи вищезгадані правові норми та умови договору, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про розірвання договору оренди. Укладаючи спірний правочин сторони дійшли згоди щодо усіх його істотних умов, зокрема, пунктом 40 передбачена можливість розірвання цього договору у разі переходу права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, при цьому, цей пункт договору узгоджується із положеннями ЦК України та ст. 32 Закону України «Про оренду землі». Тобто, новий власник, який набув право власності на орендовану земельну ділянку після смерті орендодавця має право в односторонньому порядку розірвати договір оренди з підстав, визначених договором. Після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку, яка є предметом договору оренди землі від 01 березня 2005 року, перейшло до спадкоємця [PERSON], яка стала її новим власником та вимагає розірвання даного правочину, що передбачено чинним законодавством та умовами договору, в той час відповідач відмовив у розірванні договору, на чому також наполягав при розгляді справи в суді, подавши зазначений відзив. Посилання представника відповідача на те, що позивач в супереч ч. 3 ст. 148-1 ЗК України належним чином і у передбачені строки не повідомила орендаря про зміну власника земельної ділянки, не є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог, оскільки даною нормою визначений прядок повідомлення орендаря про перехід права власності на земельні ділянки до нового власника. Недотримання позивачем положень ч. 3 ст. 148-1 ЗК не впливає на дані правовідносини та не виключає її право на розірвання договору оренди землі, яким таке право передбачено. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з наданої квитанції від 01.06.2018 року, позивач за подання даного позову до суду, сплатила судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. (а.с. 20), виходячи з розміру, встановленого підпунктом 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, що підлягає відшкодуванню відповідачем. Підстави для допущення до негайного виконання судового рішення та для скасування заходів забезпечення позову відсутні у зв'язку з відсутністю таких заходів. На підставі викладеного,

Outcome: approved