Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради, Попільнянського району, Житомирської області (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Відділ у Попільнянському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, в якому вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON], останнє місце проживання якої було [ADDRESS]. Спадщину позивачка прийняла, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР. Позивачка є спадкоємцем першої черги. До складу спадкового майна, що залишилось після померлої матері, ввійшло право на земельну частку (пай) реформованого КСП «Ірпінь» на території Ходорківської сільської ради Попільнянського району Житомирської області. Земельна ділянка має площу 7,32 га, яка на схемі розподілу знаходиться за [NUMBER]. В зв'язку з необхідністю оформити свої спадкові права на право на земельну частку (пай) позивачка звернулась до нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину, проте отримала відмову через те, що у неї відсутній сертифікат про право на земельну частку (пай), виданий на ім'я померлої мами. Позивачка щоб отримати сертифікат про право на земельну частку (пай) звернулась до відділу Держгеокадастру у Попільнянському районні, проте їй було роз'яснено, що видача документів на померлих громадян не проводиться, так як відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Позивачка просить визнати за нею, право на земельну частку (пай) члена Колективного сільськогосподарського підприємства «Ірпінь», село Ходорків, на території Ходорківської сільської ради, Попільнянського району, Житомирської області, розміром 7,91 в умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник Попільнянської селищної ради, Попільнянського району, Житомирської області, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Представник третьої особи Відділу у Попільнянському районні Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив провести судовий розгляд справи за відсутності представника відділу, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 12 липня 1996 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Кіровська, Луганської області, [PERSON] померла [INFO], про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 429. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 28 серпня 1954 року Ходорківським сільським бюро ЗАГС Корнинського району Житомирської області, [PERSON], [INFO], її матір'ю вказана [PERSON], про що в книзі записів актів громадянського стану про народження зроблено відповідний запис за № 11. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 19 червня 1972 року Ходорківським ЗАГС Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] одружилась 19 червня 1972 року з [PERSON], після чого змінила своє прізвище на «[PERSON]», про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис за № 15. Відповідно до довідки № 168 від 18 серпня 2017 року виданої Попільнянської селищної ради Житомирської області, земельна ділянка пай реформованого господарства КСП «Ірпінь» с. Ходорків на схемі розподілу знаходиться за [NUMBER] площею 7,32 га і належала померлій [PERSON]. Довідкою № 122/02-21 від 17 травня 2018 року Попільнянської селищної ради Житомирської області передбачено, що [PERSON], [INFO], отримала спадщину після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року. Як вбачається з Розпорядження голови районної державної адміністрації № 334 від 10 грудня 1996 року «Про затвердження розрахунку вартості земельної частки (паю) та її розміру в умовних кадастрових гектарах по КСП «Відродження» виданого Попільнянською РДА Житомирської області, затверджено: - кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай) - 100 чоловік; - вартість земельної частки (паю) - 33 052 гривні 00 копійок; - розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах - 7,91 га. Відповідно до повідомлення Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області № 02/31 від 05.06.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно матері у зв'язку з відсутністю підтверджуючих документів у [PERSON], яка померла [INFO], на право на земельну частку (пай) члена КСП «Ірпінь». Згідно повідомлення № 9-6-0.31-424/116-18 від 07.05.2018 року відділу у Попільнянському районні Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, сертифікат на право на земельну частку (пай) на території Ходорківської сільської ради Попільняського району Житомирської області реформованого КСП «Відродження» на [PERSON] не видавався. В зв'язку з смертю [PERSON], яка померла [INFO], сертифікат на право на земельну частку (пай) не можливо видати, так як правоздатність особи припиняється в момент її смерті, згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України. Відповідно до статті 131 Земельного Кодексу України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно п. «а» ч. 3 статті 152 Земельного Кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до частини 3 Указу Президента України № 666/94 від 10.11.1994 року «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», право на земельну частку (пай) є об'єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному вираженні. Частиною 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно абзацу 2 п.1 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 року рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку. Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі - продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Статтями 1216, 1218 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, цивільні права та обов'язки спадкодавця, у тому числі право власності на річ, можуть переходити у спадщину. Відповідно до частини 5 статті 1268 Цивільного Кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Згідно частини 1 статті 1297 Цивільного Кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Частиною першою статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 529 ЦК (1963 рік) чинного на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Частиною 1 статті 549 ЦК (1963 рік) передбачено, що вважається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для визнання за позивачем [PERSON] права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved