overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 31 січня 2019 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що дружина останнього [PERSON] померла [INFO] в м. Кадіївка/минула назва м. Стаханов/ Луганської області на тимчасово окупованій території, причина смерті - гострий інфаркт головного мозку. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з видачею документу невстановленої форми на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є чоловіком громадянки України [PERSON], [INFO], якабула зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №480 від 10 грудня 2018 року, виданого «Державною установою «Стахановська міська багатопрофільна лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 10), [PERSON] померла [INFO] у неврологічному відділенні лікарні в м. Стаханові, причина смерті - гострий інфаркт головного мозку. Факт смерті [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР (а.с. 11), свідоцтвом про поховання (а.с. 16), договором-замовленням на проведення поховання (а.с. 14-15), що видані на тимчасово окупованій території, а також фотокартками з місця поховання (а.с. 17). Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми (а.с. 12). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-31 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 31 січня 2019 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що дружина останнього [PERSON] померла [INFO] в м. Кадіївка/минула назва м. Стаханов/ Луганської області на тимчасово окупованій території, причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба серця. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з видачею документу невстановленої форми на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] Заявник у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є чоловіком громадянки України [PERSON], [INFO], якабула зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Відповідно до довідки про причину смерті №180, виданої удержавній установі так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 10), [PERSON] померла [INFO], причина смерті - хронічна недостатність кровообігу, дифузний кардіосклероз, ішемічна хвороба серця, гіпертонічна хвороба серця. Факт смерті [PERSON] в м. Стаханові також підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом запису актів цивільного стану Стахановського міського управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР (а.с. 11), свідоцтвом про поховання (а.с. 13), договором-замовленням на проведення поховання (а.с. 14-16), що видані на тимчасово окупованій території . Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми (а.с. 12). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] 22 листопада 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що останні є власниками будинку [ADDRESS] В цьому будинку зареєстрований колишній чоловік [PERSON] - [PERSON], який з дня реєстрації жодного дня в ньому не проживав, тому з посиланням на вимоги ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України та ст.ст. 150,156 ЖК України просить визнати останнього таким, що втратив користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] у судовому засіданні підтримав свої вимоги, інші позивачі не з'явилися, надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, свої вимоги підтримують. Відповідач, якого суд неодноразово викликав судовою повісткою і яка повернута до суду за закінченням терміну зберігання, також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з'явився. Тому суд з огляду на позицію позивача, вважає за необхідним розглянути справу за його відсутності заочно. Розглянувши матеріали справи, вислухавши показання позивача, свідка, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. Відповідно до ст. 391 ЦК України, п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року із змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач був чоловіком [PERSON] У зв'язку з недобудованим будинком по [ADDRESS], який належить останнім на праві власності, його було зареєстровано в будинку позивачів. Але жодного дня він у їх будинку не проживав. Згідно свідоцтва про право власності на житло від 25 серпня 2002 року (а.с. 18) позивачі є власниками [ADDRESS] Аналізуючи показання позивача, свідка, довідку про склад сім'ї (а.с.25), акт про встановлення фактичного місця проживання (а.с.29), копію свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.30), суд приходить до наступних висновків. Відповідача після укладення шлюбу з [PERSON], 18 липня 2007 року було зареєстровано в будинку позивачів за адресою: [ADDRESS] у якому він не проживав і не проживає без поважних причин. Шлюб між ними розірвано 29 липня 2010 року. Оскільки відповідач, який перестав бути членом сім'ї власників будинку, без поважних причин не проживає в будинку позивачів більше року, його за правилами ст.405 ЦК України необхідно визнати таким, що втратив право користування цим жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

[PERSON] в інтересах: [PERSON], [PERSON] звернувся до суду з позовом до Уманської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Просив визнати за [PERSON] ? частини та [PERSON] ? частини як спадкоємцям за законом право власності в порядку спадкування на житловий будинок по [ADDRESS] після смерті матері, посилаючись при цьому на те, після смерті [PERSON], яка померла [INFO], відкрилась спадщина на житловий будинок по [ADDRESS] по ? частині кожній дочці померлої - [PERSON] та [PERSON] вони звернулись до державного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте постановою нотаріуса їм було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явились, проте їх інтереси за довіреністю представляв [PERSON], який у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Представник відповідача Уманської міської ради Саморуха В.О. в судовому засіданні позов визнав, підтвердивши обставини, зазначені у судовому засіданні. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що рішенням Уманської міської ради № 400 від 06.08.1971 р. [PERSON] було виділено земельну ділянку під індивідуальне будівництво по [ADDRESS], загальною площею 500 кв.м, яка працює на заводі «Мегомметр», а проживає [ADDRESS]. Дозволом № 121 від 06.10.1974 р. відділ комунального господарства надав дозвіл [PERSON] на будівництво житлового будинку по [ADDRESS]. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2013 р. Після її смерті відкрилась спадщина, яка включає в тому числі і право на житловий будинок по [ADDRESS], який належав померлій [PERSON] Єдиними спадкоємця після смерті [PERSON] є її дочки - позивачі [PERSON] та [PERSON] Нотаріус відмовила їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний вище житловий будинок, у зв'язку з відсутністю необхідних документів для оформлення спадщини. Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки позивачі [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину після смерті своєї матері [PERSON], однак оформити право власності на житловий будинок не можуть через відсутність правовстановлюючих документів на нього, тому необхідно визнати за ними право власності на вищезазначений житловий будинок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в Берегівський районний суд з позовом до виконавчого комітету Шомської сільської ради про визнання права власності на земельні ділянки, вказавши, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом та законом на земельні ділянки, після померлої [INFO] [PERSON] . Згідно заповіту, остання заповіла земельні ділянки площею 1,2246 га, 0,58 га та 0,3354 га, які знаходяться на території Шомської сілької ради [PERSON] та [PERSON] , однак остання згідно заяви відмовилася від права спадкування на користь [PERSON]. Заповіт складений 17.01.1989 року у виконкомі Деренковецької сільської ради не змінено і не скасовано. Рішення суду необхідно позивачу для реєстрації права власності на земельні ділянки, оскільки їй було відмовлено в цьому з тих підстав, що відсутній правовстановлюючий документ на земельні ділянки. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явилися, однак останній подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Представник відповідачавиконавчого комітету Шомської сільської ради в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти позовних вимог [PERSON]. Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно обставини, на які позивач посилався, як на підставу своїх вимог, оцінивши докази на ствердження цих обставин в їх сукупності, суд вважає позов задовольнити, виходячи з наступного. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Відповідно Закону, за відсутності будь-якого застереження, факт визнаний сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, вважається встановленим. Тобто, визнання позову відповідачем, згідно ст.82 ЦПК України, є обов`язковим для суду, оскільки обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. В судовому засіданні встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд приймає визнання позову відповідачем у справі і з цих підстав задовольняє позов [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в Заліщицький районний суд Тернопільської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. У своїй заяві та в судовому засіданні заявник просить встановити факт, що він проживав разом із померлою [PERSON] однією сім`єю на момент її смерті [INFO] разом в будинковолодінні [ADDRESS] . В обгрунтування заявлених вимог представник заявника посилається на те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме: 1/3 частину будинковолодіння [ADDRESS] , яке їй належало як члену колгоспного двору на 01.07.1990 року. Для видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON] заявник звернувся до державного нотаріуса, однак листом державного нотаріуса Заліщицького районного нотаріального округу заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , оскільки він пропустив строк для її прийняття. Даний факт заявнику необхідно встановити для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . У судовому засіданні заявник [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали заявлені вимоги у повному обсязі та просять встановити факт проживання заявника разом із померлою [PERSON] однією сім`єю на момент її смерті [INFO] в будинковолодінні [ADDRESS] . Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні з заявою згідний та просить її задоволити. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, заінтересованої особи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] на момент смерті [INFO] в одному будинку за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою № 407 від 04.09.2020 року, виданою виконкомом Угриньківської сільської ради Заліщицького району Тернопільської області. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2016 року. Крім того, факт проживання заявника в [ADDRESS] стверджується показами свідків [PERSON] , [PERSON] , які пояснили, що заявник дійсно постійно проживав із [PERSON] в [ADDRESS] без реєстрації. А, тому, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені в судовому засіданні докази вказують на те, що [PERSON] проживав разом із померлою [PERSON] однією сім`єю на момент її смерті [INFO] у будинковолодінні [ADDRESS] . Виходячи з наведеного, суд вважає, що заяву [PERSON] в інтересах [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов вмотивований тим, що 26 листопада 2005 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб у виконавчому комітеті Великораковецької сільської ради, актовий запис № 43. Від даного шлюбу народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя між ними не склалося, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини. Проживають окремо більше року та не ведуть спільного господарства. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. В позовній заяві позивач просить суд шлюб, який укладений між нею та відповідачем 26.11.2005 у виконавчому комітеті Великораковецької сільської ради Іршавського району Закарпатської області, актовий запис № 43 розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву у якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила такі задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав суду заяву у якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час і місце судового розгляду, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] в інтересах [PERSON] підлягає до задоволення, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, який був зареєстрований 26 листопада 2005 у виконавчому комітеті Великораковецької сільської ради, за актовим записом № 43 (а.с. 6). Від даного шлюбу народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-9). Відповідно до ст. ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою «чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання». Враховуючи вищевикладене, а також те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач заперечень проти його розірвання не надав, а тому суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

[PERSON], в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Білинської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. В своїй позовній заяві посилається на те, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина за законом на належне їй майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS]. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті матері, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену земельну ділянку йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. Просить визнати за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], який він успадкував за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. На попереднє судове засідання позивач не з'явився, подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та просить суд слухати справу у його відсутність. Представник відповідача на попереднє судове засідання не з'явився, подав суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просить суд слухати справу у його відсутність. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 346 ЦК України смерть власника є однією з підстав припинення права власності. Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], [INFO] померла [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті. З технічного паспорта, будинкової книги вбачається, що [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS]. Судом встановлено, що [PERSON] являється сином [PERSON], що стверджується рішенням Нововолинського міського суду Волинської області про встановлення факту родинних відносин від 30.09.2008 року, а отже належить до першої черги спадкоємців за законом. З довідки приватного нотаріуса Володимир-Волинського районного нотаріального округу Велемчаниці А.І. вбачається, що через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на будинковолодіння, видача свідоцтва про право на спадщину є неможливою. Визнання позову відповідачем будь-чиїх прав та інтересів не порушує. За таких обставин вимоги позивача є обґрунтованими та підставними. Судові витрати по справі суд покладає на позивача. Враховуючи викладене, на підставі ст. ст. 386, 392, 1217,1218, 1225, 1258, 1268 ЦК України,

Outcome: approved