Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

[PERSON] в липні 2018 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Вінницька міська рада про встановлення порядку користування земельною ділянкою. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач [PERSON] являється власником 21/100 часток будинковолодіння, розташованого у [ADDRESS] , згідно договору купівлі - продажу від 27.04.1990 року. Іншими співвласниками будинковолодіння являються відповідачі. Однак, один із співвласників будинковолодіння [PERSON] помер, спадкоємці правовстановлюючих документів на частку у будинковолодінні не оформили, тому здійснити приватизацію земельної ділянки або встановити порядок користування в позасудовому порядку неможливо. Рішенням Староміського районного осуду м. Вінниці від 03.06.1991 року, справа № 2-786-88 здійснювався поділ житлового будинку між співвласниками. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21.03.1955 року № 8/282 за колишніми землекористувачами будинковолодіння була зареєстрована земельна ділянка, площею 1612 кв.м. Крім того за рішення від 21.03.1955 року № 8/282, від 29.03.1984 року № 143, від 16.10.1996 року № 438 співвласникам будинку земельна ділянка надавалась додатково в тимчасове користування, однак, на встановлення порядку користування земельною ділянкою наданою в тимчасове користування позивач не претендує. Позивач зазначає, що вона має намір скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки необхідної для обслуговування її частки будинку, гарантоване ч. 2 ст. 1, п. «в», ч. 1 ст. 81, п. «а» ч. 3 ст. 116, с. 1, 2 ст. 118 ЗК «України». У зв`язку з вищенаведеними позивач звернулася до суду та просила встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою у [ADDRESS] площею 1612 кв.м. між співвласниками будинковолодіння, згідно з висновком судової земельно - технічної експертизи. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити. Просив встановити порядоку користування земельною ділянкою відповідно до висновку експерта № 611 за результатами проведення додаткової судової земельно - технічної експертизи від 18.03.2021 року. Відповідач [PERSON] згідно заяви просила справу розглянути у її відсутність, позов визнає. Відповідач [PERSON] згідно заяви просила справу розглядати без її участі, в задоволенні позову не заперечує. Інші відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судовому засіданні позов визнали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, Вінницька міська рада в судовому засіданні при вирішенні спору поклалась на розсуд суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] являється власником 21/100 часток будинковолодіння, розташованого у [ADDRESS] , згідно договору купівлі - продажу від 27.04.1990 року, що підтверджується реєстраційним посвідченням, виданим КП «ВООБТІ» від 09.04.2001 року Іншими співвласниками будинковолодіння являються відповідачі, що підтверджується договором купівлі - продажу від 22.11.1999 року, договором купівлі - продажу від 30.01.1997 року, договором купівлі - продажу від 06.07.1998 року, технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 13.06.2018 року. Однак, один із співвласників будинковолодіння [PERSON] помер, спадкоємці правовстановлюючих документів на частку у будинковолодінні не оформили, тому здійснити приватизацію земельної ділянки або встановити порядок користування в позасудовому порядку неможливо. Рішенням Староміського районного осуду м. Вінниці від 03.06.1991 року, справа № 2-786-88 здійснювався поділ житлового будинку між співвласниками. Відповідно до рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 21.03.1955 року № 8/282 за колишніми землекористувачами будинковолодіння була зареєстрована земельна ділянка, площею 1612 кв.м. Крім того за рішення від 21.03.1955 року № 8/282, від 29.03.1984 року № 143, від 16.10.1987 року № 438 співвласникам будинку земельна ділянка надавалась додатково в тимчасове користування, однак, на встановлення порядку користування земельною ділянкою наданою в тимчасове користування позивач не претендує. Межі земельної ділянки узгоджені із суміжними землевласниками та землекористувачами погоджені, про що свідчать акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 15.06.2018 року. Позивач зазначає, що вона має намір скористатись своїм правом на безоплатну приватизацію частини земельної ділянки необхідної для обслуговування її частки будинку, гарантоване ч. 2 ст. 1, п. «в», ч. 1 ст. 81, п. «а» ч. 3 ст. 116, с. 1, 2 ст. 118 ЗК «України». Згідно зі статтею 81 ЗК України від 25 жовтня 2001 року № 2768-III громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами, прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Згідно з частиною другою статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Частина четверта статті 120 ЗК України передбачає, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. При застосуванні положень статті 120 ЗК України,у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Зазначений правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року № 6-2цс15. У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Абзаци перший і другий цього пункту стосуються також випадків, коли належні особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходилася в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди. Згідно з пунктом 7 Перехідних положень ЗК України 2001 року громадяни, які одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Згідно висновку експерта № 504 за результатами проведення судової земельно - технічної експертизи від 03.09.2019 року, відповідно до п. 3.2 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна», затверджена наказом Держбуду України від 18.06.2007 року за № 55 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06.07.2007 року за № 774/14041, «Право кожного співвласника в спільній частковій власності визначається часткою, яка виражається в простих правильних дробах (1/2; 1/3; 3/5 тощо). При цьому вказані правовстановлювальних документах розміри часток співвласників на об`єкт нерухомого майна в сумі повинні становити одиницю». В сумі розміри часток усіх співвласників домоволодіння [ADDRESS] станом на час проведення досліджень становлять: + + + + + + + + + + + + = 1,06. У зв`язку з тим, що станом на час проведення дослідження частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] в сумі не становлять одиницю, надати варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, розташованою у [ADDRESS] , площею 1612 кв.м. між співвласниками будинковолодіння, згідно часток у будинковолодінні без врахування самочинної забудови неможливо. Відповідно до висновку експерта № 530 за результатами проведення судової земельно - технічної експертизи від 04.11.2020 року на розгляд суду пропонуються варіанти № 1, № 2, № 3, № 4 встановлення порядку користування земельною ділянкою, загальною площею 1612 кв.м., домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками, які описані в дослідницькій частині (таблиця № 1, 2, 3, 4) та графічно зображені на схемах в Додатках № 3, № 5, № 7, № 8 до даного висновку. Згідно висновку експерта № 587 за результатами проведення додаткової судової земельно - технічної експертизи від 21.01.2021 року на розгляд суду пропонується варіант № 1 встановлення порядку користування земельною ділянкою, загальною площею 1612 кв.м., домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками, який описаний в дослідницькій частині (таблиця № 1) та графічно зображений на схемі в Додатках № 1 до даного висновку. Відповідно до висновку експерта № 611 за результатами проведення додаткової судової земельно - технічної експертизи від 18.03.2021 року на розгляд суду пропонується варіант № 1 встановлення порядку користування земельною ділянкою, загальною площею 1612 кв.м., домоволодіння [ADDRESS] між співвласниками, який описаний в дослідницькій частині (таблиця № 1) та графічно зображений на схемі в Додатках № 1 до даного висновку. Згідно ст. 337 ЦК України якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією часткою земельної ділянки на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, що повністю знайшло своє відображення висновку експерта за результатами проведення судової земельно технічної експертизи від 18.03.2021 року № 611. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЗК України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. На даний час угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між сторонами не укладена. У відповідності до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пункту п.п. «е» п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебування ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних ділянок, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. В ході судового розгляду справи судом з метою мирного врегулювання спору досліджувались всі варіанти встановлення порядку користування земельною ділянкою, запропоновані висновком експерта. При цьому представник позивача та відповідачі просили встановити порядок користування відповідно до варіанту 1 експертизи, додатку 1 висновку експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз» № 61 від 18.03.2021 року.. За таких обставин суд вважає за доцільне встановити порядок користування земельною ділянкою, що розташована за адресою: [ADDRESS] , площею 1612 кв.м. між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно варіанту 1, додатку 1 висновку експерта Товариства з обмеженою відповідальністю «Подільський центр судових експертиз» № 61 від 18.03.2021 року. Володіння та порядок користування земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, в тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається, насамперед, їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, при застосуванні статті 88 ЗК України при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку у спільній власності на землю або жилий будинок слід брати до уваги цю угоду. Це правило стосується тих випадків, коли житловий будинок поділено в натурі. Суд може не визнати угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось зі співвласників, позбавляє його можливості незалежно користування своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками житлового будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved