Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

[INFO] померла баба позивача [PERSON]. До складу спадщини після її смерті входить, зокрема, право на земельну частку (пай) площею 3,41 умовних кадастрових гектара, яка перебувала у колективній власності КСП «Немія» с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем права на земельну частку (пай) за законом після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців, оскільки син спадкодавця, а його батько, помер до відкриття спадщини. Оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі позивач не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів з відповідним позовом [PERSON] звернувся до суду. Позивач у судове засідання не з'явився, у п. 3 позовної заяви, просив справу слухати у його відсутності (а.с. 5). Представник відповідача - сільський голова Лучинецької сільської ради у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнав і просив справу слухати у його відсутності (а.с. 25). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла [INFO] року в с. Лучинець Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 7). Довідкою виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 208 від 21 липня 2017 року (а.с. 14), довідкою із книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку № К-335/0-0.29-476/141-17 від 13 липня 2017 року (а.с. 15), випискою із списку громадян, членів колективного сільськогосподарського підприємства «Немія», що додається до державного акту на право колективної власності на землю ( а.с 16) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить право на земельну частку (пай) у колишньому КСП «Немія» с. Лучинець площею 3,41 умовних кадастрових гектара. Відповідно до норм ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року (діяв на момент смерті спадкодавця), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48551383 від 26 липня 2017 року (а.с. 18) стверджується, що по своїй смерті [PERSON] заповіту не залишала. При спадкоємстві за законом дружина та діти спадкодавця, відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року, є спадкоємцями першої черги за законом. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем, вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Свідоцтвом про своє народження (а.с. 9), свідоцтвом про смерть свого батька [PERSON] (а.с. 8), рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 вересня 2017 року про встановлення факту родинних відносин (а.с. 10-11), довідкою виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 208 від 21 липня 2017 року (а.с. 14) доводиться, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON], який має право спадкувати у першій черзі спадкоємців за законом. Відповідно до норм ст. 548, п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Довідкою виконавчого комітету Лучинецької сільської ради № 208 від 21 липня 2017 року (а.с. 14) доведено, що спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв [PERSON]. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 48551410 від 26 липня 2017 року(а.с. 19) слідує, що спадкові права після смерті [PERSON] ніхто не оформляв, спадкова справа не заводилась. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. З оголошення в газеті «33 канал» від 25 жовтня 2017 року (а.с. 12-13), слідує, що оригінал сертифіката на право на земельну частку (пай) на прізвище [PERSON] втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, він також не може (постанова державного нотаріуса № 262 від 26 липня 2017 року (а.с. 17). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовну вимогу і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування право на земельну частку (пай) як спадкоємця [PERSON] за законом у першій черзі спадкоємців.

Outcome: approved