Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 червня 2017 року Мукачівським міськрайонний судом Закарпатської області прийнято рішення, яким збільшено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], з 400 до 1600 гривень щомісячно. Раніше [PERSON] виконував рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07.12.2011 року, з його заробітної плати регулярно утримувалися аліменти на утримання доньки. Однак, після збільшення розміру аліментів, у звязку із наявними проблемами зі здоровям, в нього не залишається коштів на елементарні побутові проблеми. На даний час він хворіє, захворювання є хронічним та невиліковним, йому доведеться все життя витрачати кошти на лікування. На даний час він працює і отримує заробітну плату в розмірі 3200 гривень, відповідачем не надано жодної інформації щодо витрат на дитину, ніяких підтверджень незадовільного стану здоровя дитини не надано. В звязку з цим позивач просить зменшити встановлений рішенням суду розмір аліментів та стягувати з нього на користь відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 750 гривень щомісячно. В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав заявлені вимоги і просив їх задовольнити. Пояснив, що позивач не відмовляється сплачувати аліменти на утримання дитини, однак їх розмір є необґрунтованим. Після прийняття рішення про збільшення розміру аліментів було встановлено, що такий розмір не є необхідним для дитини, він нічим не підтверджений. Після збільшення розміру аліментів у позивача погіршився стан здоровя, зменшився розмір його заробітної плати. Відповідач в судовому засіданні повністю заперечила проти задоволення позову та пояснила, що позивач ухиляється він виконання рішення про стягнення аліментів. Встановлений судом розмір аліментів в сумі 1600 грн. є справедливим, фактично це складає тільки ? частину від необхідного для утримання дитини. Позивач ніде не працює офіційно, отримує нерегулярний дохід, він має можливість сплачувати аліменти. Хвороба, про яку зазначає представник позивача, не потребує значних витрат на лікування, така хвороба виникає через неправильний спосіб життя куріння та вживання алкоголю. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 07.12.2011 року з позивача [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 400 гривень щомісячно. В подальшому, відповідач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 30.06.2017 року вимоги [PERSON] були задоволені, розмір аліментів було збільшено, вирішено стягувати з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1600 гривень щомісячно. Таким чином, питання щодо визначення розміру аліментів вирішено в судовому порядку 30.06.2017 року, таке рішення ніким не оскаржено і набуло законної сили, що визнається сторонами в судовому засіданні. Статтею 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішення суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. Відповідно, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Частиною 3 статті 10, частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Згідно зі ст.. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Так, позивач на підтвердження своїх доводів зазначив, що він хворіє і в звязку з цим не має можливості сплачувати аліменти. На підтвердження цього позивачем надано довідку від 30.08.2017 року, згідно якої він дійсно перебуває на обліку в сімейного лікаря. Надаючи оцінку даному доказу суд вважає, що ним жодним чином не підтверджується факт погіршення стану здоровя позивача після прийняття судом рішення про збільшення розміру аліментів. Дана довідка не містить інформації, з якого саме часу позивач перебуває на обліку в лікаря і що його стан здоровя погіршився за останні два місяці. Про наявність інших обставин, які б давали підстави зменшити розмір аліментів, а саме погіршення матеріального становища, сімейного стану або ж покращення матеріального становища, сімейного стану чи стан здоров'я одержувача аліментів, позивач та його представник не вказують, на підтвердження цього жодного доказу не надають. Доводи представника позивача про те, що встановлений рішенням суду розмір аліментів не є необхідним для утримання дитини, що відповідачем не підтверджено витрати на дитину, що не надано доказів незадовільного стану дитини, суд до уваги не приймає, оскільки дані обставини приймалися до уваги судом при вирішенні питання щодо збільшення розміру аліментів, вони не вказують на якісь зміни після прийнятого судом рішення. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем та його представником не доведено в судовому засіданні наявність підстав, передбачених ст. 192 СК України для зменшення розміру аліментів, а тому позовні вимоги є необґрунтованими і не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed