Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернувся до Макарівського районного суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), треті особи: Вільнянська сільської ради Макарівського району Київської області, Реєстраційна служба Макарівського РУЮ Київської області, в якому, враховуючи уточнення до позовної заяви, просив визнати за ним в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що [INFO] померла його бабуся - [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, зокрема на зазначений будинок. Він та відповідач [PERSON] є спадкоємицями за заповітом та спадщину прийняли своєчасно. Відповідно до Договору про поділ спадкового майна, укладеного між ним та [PERSON], зареєстровано в Макарівській районній державній нотаріальній конторі 07.12.2013 року, він успадкував земельну ділянку площею 4,0201 га, що розташована на території Вільнянської сільської ради, земельну ділянку площею 0,1030 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS]. На даній земельній ділянці розташований згаданий вище житловий будинок з господарськими спорудами, на який він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом у зв'язку з тими обставинами, що спадкодавець за життя належним чином не оформила правовстановлюючі документи на дане домоволодіння. Позивач в судове засідання не прибув, в своїй письмовій заяві просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач також надіслала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позов визнала. Треті особи в своїх листах просили слухати справу у відсутності їх представників. Дослідивши письмові матеріали справи та матеріали спадкової справи №117 за 2013 рік до майна померлої [INFO] [PERSON], заведеної Макарівською районною державною нотаріальною конторою, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини та прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. [INFO] померла гр. [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане 01.01.2013 року виконавчим комітетом Вільнянської сільської ради Макарівського району київської області. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема і на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS]. Згідно заповіту, посвідченого 26.06.2008 року секретарем виконкому Вільнянської сільської ради Макарівського району Троцюк Г.Є., зареєстрованого в реєстрі за №69, який за даними сільської ради на день смерті заповідача не змінений та не скасований, [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON], [INFO], який є позивачем у справі, та [PERSON], [INFO], яка є відповідачем у справі, в рівних долях. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №117 за 2013 рік до майна померлої [PERSON], спадщину після смерті останньої [PERSON] та [PERSON] прийняли своєчасно та відповідно до укладеного 07.12.2013 року між ними Договору про поділ спадкового майна, зареєстрованого в реєстрі за №2-1879, [PERSON] отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошові вклади, що зберігаються у ТВБВ №10026/0786 ПАТ «Державний Ощадний банк України», а [PERSON] отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 4,0201 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Вільнянської сільської ради Макарівського району, та земельну ділянку площею 0,1030 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, що розташована по [ADDRESS], на якій розташований згаданий вище спадковий будинок. Проте, державний нотаріус Макарівської районної державної нотаріальної контори своїм листом №2943/02-31 від 10.12.2013 року відмовив позивачу у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS], оскільки правовстановлюючий документ на зазначене домоволодіння спадкодавець за життя належним чином не оформив. Те, що згаданий житловий будинок належав померлій [PERSON] підтверджується особовим записом №0025-1 в погосподарській книзі №1 за 2011-2015 роки Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області та знаходиться на земельній ділянці площею 0,1030 га, цільове призначення якої - будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, яка належала померлій на праві власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №356861 від 02.11.2010 р., та на яку позивач отримав відповідне Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за №2-1884. Відповідно до технічного паспорту, виданого КП КОР «Північне бюро технічної інвентаризації» - кваліфікаційний сертифікат АЕ №001508, до складу домоволодіння за вказаною вище адресою входить: житловий будинок загальною площею 50,1 кв.м., житловою площею 28,6 кв.м. - під літерою «А», погріб з шийкою «В», веранда «а», сарай «Б», убиральня «Г», сарай «Д», ганок до «а», доріжка І, ворота №1, огорожа №2, хвіртка №3, вартістю 123859 грн. Вирішуючи спір, суд виходить також з наступного. Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права та охоронювані законом інтереси інших осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити.

Outcome: approved