Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що є власником житлового будинку за адресою: м. Первомайськ Миколаївської області, вул. А. Чернецького, 92, відповідно до договору дарування від 22.08.2017 р. У вказаному будинку зареєстрований та проживає колишній член сімї власника [PERSON], до якого позивач не має ніякого відношення. Добровільно виселитись відповідач не бажає. Тому позивач просить позов задовольнити В судове засідання позивач не з'явився; подав заяву з клопотанням слухати справу у його відсутності; проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 1\~ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. [PERSON] є власником житлового будинку з господарчими будівлями та побутовими спорудами за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Андрія Чернецького, 92, на підставі договору дарування від 23.08.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1114. \~ \~ \~ \~Відповідно до відмітки в паспорті громадянина України ОН 732445 [PERSON], який виданий Ірпінським МВ ГУ УМВС України в Київській області 30.12.1997 року, та листа Виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області № 6591/03.1-26 від 18.09.2017 р., [PERSON] зареєстрований за\~адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Стаття 41 Конституції України\~передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України\~передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно зі\~ст. 321 ЦК України, право приватної власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. На підставі\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Права власника жилого будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно\~ст. 9 ЖК України,\~\~ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Частиною 8 ст. 8 ЦПК України передбачено, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 98 ЖК УРСР наймач жилого приміщення та члени його сім'ї,\~ які проживають разом\~ з\~ ним,\~ можуть\~ за\~ взаємною\~ згодою\~ дозволити\~ тимчасове проживання в жилому приміщенні, що є в їх користуванні, інших осіб без стягнення\~ плати\~ за\~ користування\~ приміщенням\~ (тимчасових жильців); тимчасові жильці на вимогу\~ наймача\~ або\~ членів\~ сім'ї,\~ які проживають разом з ним,\~ зобов'язані негайно звільнити приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно зі ст. 99 ЖК УРСР піднаймачі і тимчасові жильці самостійного права\~ на\~ займане жиле приміщення не набувають незалежно від тривалості проживання; у разі\~ припинення\~ дії\~ договору\~ найму\~ жилого\~\~ приміщення одночасно припиняється і дія договору піднайму;\~ піднаймач і члени його сім'ї, а також тимчасові жильці зобов'язані негайно звільнити займане\~ жиле\~ приміщення; у\~ разі\~ відмовлення\~ вони\~ підлягають виселенню в судовому порядку, а з будинків, що загрожують обвалом, -\~ в адміністративному порядку; виселення провадиться без надання іншого жилого приміщення. Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом; виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що правових підстав для проживання відповідача [PERSON] у житловому будинку за адресою: Миколаївська область, м. Первомайськ, вул. Андрія Чернецького, 92, немає. Відповідач у справі не є членом сім'ї позивача, на підставі ст. 98 ЖК УРСР є тимчасовим мешканцем, яка відповідно до ч. 3 вказаної статті на вимогу власника зобов'язана негайно звільнити приміщення, а в разі відмови підлягає виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Відповідач на вимогу власника квартири позивача у справі в добровільному порядку житловий будинок не звільняє, а тому підлягає виселенню в судовому порядку. За таких обставин, право позивача підлягає судовому захисту. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved