Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

[PERSON] в лютому 2016 року заявила позов про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання [PERSON] та її малолітньої дочки [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позов мотивований тим, що відповідачі тривалий час, без поважних на те причин, не проживають за місцем реєстрації, участі в утриманні житла не приймають, що створює позивачу, як власнику житла, перешкоди в користуванні власністю. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягала, пославшись на доводи та підстави викладені в позовній заяві. [PERSON] в суд не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася за останнім відомим місцем проживання, про причини неявки не повідомила. Начальник служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації надіслав заяву про розгляд справи без участі представника служби, просив постановити рішення з урахуванням інтересів дітей. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, приходить до висновку про можливість постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Квартира [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу від 05.05.2006 року, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чучукало В.Л. за реєстровим №409, належить [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) на праві власності. З довідки балансоутримувача будинку від 13.05.2015р. (ф.3), вбачається, що у вказаній квартирі, разом з власницею, зареєстрована сестра власниці [PERSON] (з 24.10.2006р.) та дочка останньої [PERSON], [INFO] (з 26.11.2013р.). Позивачем стверджується, що сестра разом з дочкою в 2009 році виселилась з квартири за місцем реєстрації та вселилась в щойно придбану квартиру [ADDRESS], де вони до цього часу і проживають. Вказана квартира за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дійсно зареєстрована за [PERSON] Позивач неодноразово надсилала на адресу відповідачів письмові вимоги про зняття з реєстраційного обліку місця проживання. Проте, такі звернення за поясненнями позивача [PERSON] були проігноровані. Ст.156 ЖК України визначено право члена сім'ї власника користуватись жилим приміщенням власника, проте, як вбачається зі змісту цієї норми, тільки у разі проживання в ньому. Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, в тому числі і шляхом припинення правовідношення (ст. 16 ЦК України). Наявність реєстрації в квартирі особи, яка в ній не проживає, очевидно тягне для позивача та членів його сім'ї додаткові витрати з оплати комунальних послуг, з обслуговування прибудинкової території, тощо, тобто створює перешкоди власнику в користуванні квартирою. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що відповідачів слід визнати такими, що втратили право користування житловими приміщеннями квартири [ADDRESS]. Отже, позов підлягає задоволенню. За такого рішення суду, судові витрати у справі, понесені позивачем, відповідно до ст.88 ЦПК України, мають бути компенсовані їй відповідачем. На підставі наведених в рішенні норм закону,

Outcome: approved