Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

[PERSON] 18.12.2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, за яким просив позбавити відповідача батьківських прав відносно нього та стягнути з відповідача на його користь аліменти у твердій грошові сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок щомісяця, починаючи з 18.12.2017 року до досягнення ним повноліття. В обґрунтування позову зазначив, що він, [PERSON], [INFO], на даний час є наполовину сиротою. [INFO] року померла його мати - [PERSON]. До моменту її смерті він проживав разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], та перебував повністю на її утриманні. На даний момент він зареєстрований у вказаній квартирі та, окрім нього, в даній квартирі мешкають його тітка [PERSON] та її донька [PERSON], [INFO], які матеріально йому не допомагають. Посилався на те, що відповідач, будучи його батьком, своїх батьківських обов'язків, зокрема, свого обов'язку виховувати та утримувати його до досягнення ним повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Вказував, що батько зовсім не цікавиться його життям, станом здоров'я і не дбає про його інтереси, не бере участі в його житті. Посилався на те, що навчається в 11 класі Одеського юридичного ліцею Одеської міської ради Одеської області та планує вступити у вищий навчальний заклад, його затрати на навчання є досить великими. Вказував, що має самостійний заробіток, підробляє тренуючи дітей, та отримує пенсію по втраті годувальника, проте даний коштів на самостійне життя не вистачає, батько жодним чином матеріально не допомагає. За вказаний обставин звернувся до суду з дійсним позовом. Згідно з автоматизованою системою документообігу суду при розподілі справ між суддями для розподілу вказана справа була розподілена на суддю Кравчук Т.С.. Ухвалою суду від 28.12.2017 року провадження у справі було відкрито. Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 12.04.2018 року №1093/0/15-18 про звільнення [PERSON] з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв'язку з поданням заяви про відставку, на підставі службової записки помічника судді Кравчук Т.С. - Антонецького С.Л., з метою дотримання розумних строків розгляду справи, недопущення порушень законних прав та інтересів громадян та законних інтересів сторін по справі, згідно розпорядження керівника апарату Приморського районного суду м. Одеси було здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи. Справа надійшла до провадження судді Домусчі Л.В.. Ухвалою суду від 30.05.2018 року її прийнято до провадження та ухвалено розглядати у порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 03.09.2018 року. Ухвалою суду від 03.09.2018 року по справі було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду на 20.11.2018 року. У судовому засідання 20.11.2018 року позивач позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити. Надав до суду висновок органу опіки та піклування ПРА ОМР №01-11/1961/1вих. та додатково пояснив, що вже давно живе без батька (десь з 2012 року), його мати померла у 2014 році та він жив з тіткою (сестрою мати). Зазначив, що до подання позову він подзвонив батьку та пояснив, що бажає навчатись, проте йому необхідна матеріальна допомога. Однак, з того час батько зник, змінював номери телефону та жодної матеріальної допомоги не надав. Лише за його проханням відповідач з'явився на опікунську раду та написав заяву з приводу того, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав, та знову пропав. Стверджував, що батько багато пив та був без роботи. Коли останнього разу бачились, то його запитання батько повідомив, що працює на будівництві. Позивач зазначив, що 01.09.2018 року він поступив до Одеського національного економічного університету на стаціонарне навчання та йому не вистачає коштів на життя, хоча він не має самостійний заробіток та вимушений підзаробляти на навчання. Відповідач у судове засідання 20.11.2018 року не з'явився, був сповіщений про час та місце розгляду справи належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив від відповідача до суду не надходив. При цьому 19.11.2018 року надав до суду заяву, згідно якої просив справу розглядати за його відсутності та не заперечував проти задоволення позовних вимог. У відповідності до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року народився позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 27.12.2000 року. Батьками позивача були записані: батько - [PERSON] та мати - [PERSON]. Мати позивача [INFO] року померла, про що відділом ДРАЦС у м.Одесі реєстраційної служби ОМУЮ [INFO] року зроблено актовий запис та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER]. Як встановлено судом, позивач весь час з 2012 року проживав разом з матір'ю, без батька. Згідно довідки (з місця проживання про склад сім'ї та реєстрації) від 11.12.2017 року, позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але фактично проживає у квартирі з двоюрідною сестрою за адресою: [ADDRESS]. Батько ж дитини - [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з позову та пояснень позивача, батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку позивача, не проявляє щодо нього батьківської турботи та уваги, не цікавиться його життям. Згідно п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007р. №3, позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. У матеріалах справи наявний висновок органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради за вих. №01-11/1961/1 від 03.10.2018 року, згідно якого визначено доцільним позбавити батьківських прав гр.. [PERSON] у відношенні його сина - [PERSON], [INFO]. Також у висновку зазначено, що батько надав заяву, згідно якої не заперечував проти позбавлення його батьківських прав, а факт невиконання батьком його батьківських обов'язків підтверджується заявами родичів та знайомих. При цьому, відповідач на засіданні ради опіки та піклування 27.09.2018 року був присутній та підтвердив, що вихованням та утриманням сина не займається. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Обов'язок виховувати, ростити дитину - найважливіший обов'язок матері та батька. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п.3 цієї ж статті, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. З урахуванням встановлених обставин справи, враховуючи висновок органу опіки та піклування Приморського районної адміністрації Одеської міської ради за вих. №01-11/1961/1 від 03.10.2018 року щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача,

Outcome: approved