Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON] сільської ради про визнання за ними права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, а саме на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Очеретувате, вул. Центральна, 8 після смерті [PERSON], померлої 27 вересня 2015 року. В обґрунтування позовних вимог вказали, що 27 вересня 2015 року померла їхня рідна мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Очеретувате, вул. Центральна, 8. Позивачі є спадкоємцями після смерті [PERSON] за законом першої черги, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку, подавши нотаріусу за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Очеретувате, вул. Центральна, 8 після смерті [PERSON], померлої 27 вересня 2015 року, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії. На теперішній час позивачі не мають можливості оформити спадкові права на житловий будинок в нотаріальному поряду, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок, в звязку з чим змушені були звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачі не зявилися, до суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Оскільки особи, які беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 27 вересня 2015 року померла [PERSON] рідна мати позивачів, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 338581 від 28 вересня 2015 року, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 6692. [PERSON], яка померла 27 вересня 2015 року є рідною матірю [PERSON], [PERSON] позивачів по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження серії VI-УР № 336176 від 04 грудня 1965 року, актовий запис № 33 та серії І-ЖС № 351761 від 16 березня 1973 року, актовий запис № 532, які змінили свої прізвища після укладення шлюбу на «Фурсова» та «Бербатова» з «Сіденко», відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 271058 від 03 червня 1983 року, актовий запис № 510 та свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 056190 від 22 серпня 2008 року, актовий запис № 480. Відповідно до витягу з книги погосподарського обліку № 1 [PERSON] сільської ради, домоволодіння [PERSON] розташоване за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Очеретувате, вул. Центральна, 8, рік побудови 1900 року, згідно довідки, виданої Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Токмацького району Запорізької області № 175 від 24.05.2017 року. Зазначеними обставинами підтверджується той факт, що спірний будинок був прийнятий в експлуатацію, адже він був придатний до проживання та в подальшому зареєстрований в сільській раді. У 1956 році питання набуття права власності регулювались Указом Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва. Отже, за вказаними Указом та постановою, підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов'язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації та отриманням відповідного правовстановлюючого документу.Таким чином, спадкодавець [PERSON] правомірно набула право власності на спірний будинок. Відповідно до листа Токмацької районної державної нотаріальної контори Запорізької області від 14.08.2017 року № 816/01-16 заведена спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла 27 вересня 2015 року. Згідно матеріалів спадкової справи № 38/2016, [PERSON] та [PERSON] 15 лютого 2016 року подали заяви про прийняття спадщини за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтями 1261, 1262 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Враховуючи, що позивачі є спадкоємцями за законом після померлої [PERSON], мають право спадкувати майно, яке залишилось після її смерті. Після звернення до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, розташований за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Очеретувате, вул. Центральна, 8 після смерті [PERSON], померлої 27 вересня 2015 року, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, в звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірний будинок, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.11.2016 року № 1174/02-31. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що за наявності умов для одержання у нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні спадщини такі справи розглядаються за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Сам факт не здійснення державної реєстрації права власності, не може вважатися відсутністю прав на відповідне майно, якщо воно правомірно отримано у власність. В даному випадку, суд вважає, що оскільки житловий будинок за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с. Очеретувате, вул. Центральна, 8 набутий померлою правомірно, то позивачі мають право отримати його у власність в порядку спадкування. Згідно Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015\~року № 10 питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»), в звязку з відсутністю клопотання позивачів щодо стягнення з відповідача сплаченого судового збору, судом дане питання не вирішується. На підставі ст.ст. 328, 1216, 1258, 1261 ЦК України,

Outcome: approved