Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-11 00:00:00

[PERSON] 25.12.2015 року звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання як матері дитини, у розмірі 700 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову й до досягнення дитиною трьох років. 11.02.2016 року позивач надала уточнену позовну заяву про стягнення аліментів на її користь як матері дитини на власне утримання в твердій грошовій сумі розміром 400 гривень щомісячно, з дня подання позову та до досягнення [PERSON] трьох років. В позовній заяві зазначено, 06.06.2011 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від цього шлюбу в сторін є спільні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. На теперішній час діти проживають разом з матір'ю та знаходиться на її повному забезпеченні. Відповідач не бере участі у вихованні дітей, не надає жодної матеріальної допомоги, проживає окремо від синів. Окрім того в позивача відсутня можливість працювати та отримувати постійний заробіток, так як вона доглядає за малолітніми дітьми, один з яких, а саме [PERSON] не досяг трирічного віку. На підставі цього [PERSON] просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на власне утримання в твердій грошовій сумі 400 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову та до досягнення [PERSON] трьох років. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, однак від неї на адресу суду надійшла заява про те, що вона підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить суд розглянути справу за її відсутності, у разі неявки відповідача проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення судового розгляду або проведення розгляду справи за його відсутності не надав. На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог судом достовірно встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: [INFO] в шлюбі народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що 27.12.2011 року зроблено відповідний актовий запис № 249, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 27.12.2011 року, виданог Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції в Одеській області. [INFO] в шлюбі народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що 18.02.2014 року зроблено відповідний актовий запис № 71, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 18.02.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в Одеській області Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 07.08.2015 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованого 04.06.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області. Згідно довідки № 11932 від 25.12.2015 року, виданої Виконавчим комітетом Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім'ї входять: син - [PERSON], 2011 року народження, син - [PERSON], 2014 року народження. Відповідно епікризу з медичної карти № 30332, наданого Кардіологічним відділенням Одеської обласної клінічної лікарні, [PERSON], 1991 року народження, знаходилась на стаціонарному лікуванні в КРО ОКБ з 15.12.2014 по 19.12.2014 рік, та має клінічний діагноз - вроджена вада серця. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В ч.2 ст. 91 Сімейного кодексу України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини відповідно до частин 2-4 ст. 84 СК України Відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з ч.4 ст. 84 Сімейного Кодексу України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дитини, розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та отримання позивачем державної допомоги по догляду за дитиною. На підставі досліджених письмових доказів суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В ст. 79 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанція звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищезазначене суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] судовий збір в розмірі 487,20 гривень в дохід держави.

Outcome: approved