overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

[PERSON] 21 серпня 2019 року пред`явила до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 червня 2011 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що їхнє подружнє життя не склалося через зловживання відповідачем алкогольними напоями, який у нетверезому стані поводив себе неадекватно, що відбувалося на очах малолітньої дитини. Крім цього вона довідалася, що відповідач зраджував подружній вірності, через що вона змушена була переїхати проживати до своїх батьків. Під час розгляду справи по суті позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві та не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. Вислухавши пояснення позивачки, показання свідка, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 10 червня 2011 року, від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 4, 5). Свідок [PERSON] показала, що її дочка [PERSON] після одруження проживала у [PERSON] , але через зловживання ним алкогольними напоями, дочка разом із неповнолітньою дитиною у серпні 2017 року переїхала проживати до неї в будинок у с. Заріччя. Тобто, сторони у серпні 2017 року припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із задоволенням позову повністю необхідно із відповідача у користь позивачки стягнути судові витрати в сумі 768,40 грн., пов`язані зі сплатою судового збору, що підтверджені квитанцією (а. с. 1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

[PERSON] 21 січня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини посилаючись, що вони з відповідачем від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку щомісячно до повноліття дитини. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали і просили задовольнити, про підстави та обставини якого пояснили так, як це викладено в заяві. Представник відповідача за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідач добровільно сплачує аліменти, приймає участь в додаткових витратах на утримання доньки, в підтвердження чого надала копії квитанцій, оригінали відсутні. Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її матеріальному утриманні. Батько відповідач [PERSON] з сім'єю не проживає, приймає участь в вихованні та матеріальному утриманні дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають підстави для висновку про те, що допомога, яку надає відповідач [PERSON] на утримання доньки не в достатній мірі забезпечує її повноцінний розвиток, тому необхідно стягнути з нього аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку до її повноліття. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

[PERSON] 21 травня 2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка прохає суд стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] з [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до повноліття дитини,посилаючись на те, що вони з відповідачем знаходяться в шлюбі з 09 листопада 1996 року, від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 СК України обов'язку утримувати доньку. Останнім часом не надає кошти на її утримання, витрачає гроші на свої потреби, інтересами сім'ї не цікавиться, що ставить родину в скрутне матеріальне становище. У судове засідання позивачка не з'явилася, зазначила в позовній заяві, що прохає розглянути справу за її відсутності. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони по справі перебувають у шлюбі зареєстрованому 09 листопада 1996 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Першотравенської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій сумі (ч.1,3 ст.181 СК України). При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із копії свідоцтва про народження [PERSON] ([NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського управління юстиції в Дніпропетровській області) видно, що відповідач є її батьком. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, починаючи з 21 травня 2014 року до повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

[PERSON] 21 травня 2015 року звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, посилаючись на те, що з 02 червня 2014 року [PERSON], який є її батьком, виїхав з дому в напрямку міста [PERSON], з того часу вона його не бачила, за її заявою він значиться у розшуку. Розшукові заходи не мають позитивного результату. Оскільки її батько є власником квартири в м. Олександрія, всі особові рахунки відкриті на його імя, вона позбавлена можливості вирішувати будь які питання із житлом та оформити та отримувати субсидію. В судовому засіданні заявниця на своїх вимогах наполягає, посилаючись на викладені обставини. Заінтересована особа [PERSON] мати [PERSON], в судове засідання зявилася, будучи належним чином повідомленою про дату розгляду справи в суді, просить суд задовольнити заяву, оскільки її син до 02 червня 2014 року проживав біля неї, він дійсно відсутній за місцем проживання та за місцем реєстрації в м. Олександрія. Пошуки сина не дали позитивного результату. Згодом подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення заявниці та заінтересованої особи, показання свідків та дослідивши докази у сукупності з іншими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. За змістом ст. 43 ЦК України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Судом встановлено, що 28 листопада 1952 року народився [PERSON]. Батьком заявниці - [PERSON] в свідоцтві про її народження вказано [PERSON]. Згодом, 17 липня 2015 року заявниця зареєструвала шлюб із [PERSON] та після реєстрації шлюбу прізвище подружжя вказано [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Суд приймає до уваги довідку від 20 серпня 2015 року № 23/16630 згідно якої [PERSON], [INFO] розшукується Олександрійським МВ УМВС як безвісті зникла особа (кримінальне провадження № 12014120070001126 від 04.06.2014 року за ч. 1 ст. 115 КК України, розшукова справа № 1-558 від 13 червня 2014 року). Місцезнаходження розшукуваного до цього часу не встановлено. Розшукові заходи продовжуються. Свідки [PERSON] та [PERSON] показали суду, що добре знають заявницю та її батька, оскільки спілкуються з ними, мають добрі стосунки, з червня 2014 року [PERSON] не зявляється в багатоповерховому будинку, де має квартиру. Викладене свідками підтверджується поясненнями [PERSON], що свідчить про достовірність показань свідків. Суд вважає доведеним, що місцезнаходження [PERSON] не відоме, відомості про його місцеперебування відсутні, розшукові заходи зниклого продовжуються. Викладені обставини є підставою для суду визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Для заявниці це має юридичне значення, оскільки повязане з реалізацією її права отримувати субсидію за місцем свого проживання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

[PERSON] 21 травня 2018 року звернувсь в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 04 грудня 1982 року вони уклали шлюб, зареєстрований у Старокостянтинівському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницької області, актовий запис №242. Від проживання у шлюбі є двоє дітей, які на даний час повнолітні. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Позивач звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити, з вищенаведених підстав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоча була повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила, тому суд, за згодою представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.112 СК України: суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні 04 грудня 1982 року сторони уклали шлюб, зареєстрований у Старокостянтинівському районному відділі реєстрації актів цивільного стану Хмельницької області, актовий запис №242. Від проживання у шлюбі неповнолітніх дітей не має. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, примирення між ними та збереження сімї не можливе. Дані обставини підтверджуються даними свідоцтва про шлюб сторін Серії 1-БВ №376906 від 04.12.1982р. За таких обставин та відповідно до положень ст.ст. 104, 105, 110 112 СК України, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~[PERSON] 21 травня 2018 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], мотивуючи позов відсутністю взаєморозуміння між ним та дружиною, внаслідок чого виникали сварки, в звязку з чим спільне сімейне життя в них не складається та проживають окремо. Позивач в судове засідання не зявився, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи проводиться за відсутності сторін, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд дійшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 серпня 2001 року між сторонами відділом реєстрації актів громадянського стану Роменського міського управління юстиції Сумської області зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження І-БП № 052581, актовий запис № 222 (а.с. 7). В силу ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені, можливості зберегти сімю немає. Відповідачка позов визнала повністю, що свідчить про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд, враховуючи положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідачка до початку розгляду справи по суті подала заяву про визнання позовних вимог, то з неї на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, а інші 50 відсотків повертаються позивачу з державного бюджету. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

[PERSON] 21 червня 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони миають сина [PERSON], [INFO] Сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин з березня 2014 року. Спільного господарства вони не ведуть. Позивачка в судовому засіданні наполягала на задоволенні позову, посилаючись на обставини, що зазначені у ньому. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст. 76 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Вислухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 28 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Донецьку, про що зроблено відповідний актовий запис за №627. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд, дослідивши докази у справі, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, а саме те, що сторони фактично не підтримують шлюбні стосунки, спільного господарства не ведуть, дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стало неможливим, суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачені ним при предявленні позову судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

[PERSON] 21 червня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 листопада 2003 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що з відповідачем вона не проживає подружнім життям більше пяти років, після тяжкого захворювання їхньої дочки, відповідач повідомив, що не має наміру проживати з нею подружнім життям і виховувати хвору дитину та з цього часу вони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, у звязку із чим звернення до суду з позовом є свідомим, обдуманим кроком, спрямованим на припинення шлюбу, тому зважаючи на тривалий час проживання окремо, вважає, що їхні відносини, як подружжя припинені остаточно, без будь-якої можливості в подальшому їх поновити, а будь-які заходи, спрямовані на відновлення шлюбу будуть марними. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Вислухавши пояснення позивача, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із свідоцтв про одруження та народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2003 року від якого мають одну неповнолітню дитину (а. с. 3, 4). У серпні 2012 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Ураховуючи наведене, необхідно із [PERSON] у користь [PERSON] стягнути судові витрати в сумі 640,00 грн., повязані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

[PERSON] 22.01.2014 року звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що сумісне подружнє життя з відповідачем не склалося з причини відсутності взаєморозуміння, у зв'язку з чим сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач надала заяву, згідно якої позов визнала, просить справу розглянути у свою відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе постановити рішення у справі про задоволення позову. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.03.1991 року, від шлюбу мають доньку- [PERSON], [INFO]. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що примирення неможливе, оскільки сімейно-шлюбні відносини припинені, відновлювати їх він не має наміру. Відповідач заперечень суду не надала. При таких обставинах суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

[PERSON] 22.01.2014 року звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений 06.03.1993 року між нею та [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що фактично сім'я розпалася у січня 2014 року, супружних відносин не підтримують, проживають порізно, причина розпаду сім'ї - зловживання відповідачем спиртними напоями, відсутність взаєморозуміння та поваги, у зв'язку із чим виникають сварки та скандали. Вважає неможливим подальше збереження шлюбу. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про визнання позову. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, в порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з урахуванням письмових заяв сторін і визнання відповідачем позову, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.03.1993 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований шлюб Петровською сільською радою Красногвардійського району Республіки Крим, актовий запис № 16 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Сторони сімейні та подружні відносини не підтримують з січня 2014 року, спільне господарство не ведуть, загального бюджету не мають. Встановлені обставини визнані сторонами, тому доведенню не підлягають. Задовольняючи вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позивач скористувався даним правом та звернувся до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує його інтереси, чи інтереси інших осіб. Суд визнає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б моральним принципам, вимогам ст. 24 СК щодо добровільності шлюбу та заборони примушення до шлюбу, у зв'язку з чим, шлюб підлягає розірванню. На підставі ст.ст.24, ст.104 ч. 2, ст.105 ч. 3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved