Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

[PERSON] Вячеславівна звернулася до Придніпровського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказує, що між нею та відповідачем [PERSON] в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції Черкаської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 925. Від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Вказує, що в останній час відповідач участі в утриманні та вихованні їх дочки не бере, хоча є працевлаштованим та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дочки. Вона самостійно не в змозі забезпечити належний рівень життя дитини, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Також вказує, що їх донька часто хворіє та потребує щорічного санаторно-курортного лікування. Крім того, вона займається сучасними танцями, навчається в музичній школі, бере участь у різних конкурсах, які проходять в різних містах України, в звязку з чим потребує додаткових витрат. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. А тому, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дочкою повноліття. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дочки [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дочкою повноліття. Проти стягнення аліментів в більшому розмірі, а саме в розмірі 1/3 частини його заробітку, як просить позивачка, заперечував. Просив врахувати, що він і так постійно піклувався про стан здоровя, фізичний, духовний, моральний і соціальний розвиток їх дочки, майже кожний рік придбавав путівки для оздоровлення дитини на морі та в дитячих оздоровчих таборах, брав участь в утриманні дочки, здійснюючи переказ коштів на картку дочки по 3000-4000 грн. щомісячно. Також просив врахувати, що на даний час згідно довідки КЗ «Черкаська міська дитяча лікарня ЧМР» від 09.03.2018 року № 543 їх дочка жодного разу не перебувала на стаціонарному лікуванні та значно зменшилися випадки амбулаторного лікування, тому підставі для стягнення з нього аліментів в тому розмірі, який просить стягнути позивачка, немає. Суд, заслухавши пояснення позивачки [PERSON], її представника [PERSON], пояснення відповідача [PERSON], дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). В судовому засіданні встановлено, що 20.07.2002 року між [PERSON] та [PERSON] Вячеславівною в Черкаському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області зареєстровано шлюб, актовий запис № 925. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що стверджується свідоцтвом про народження дитини серія I-СР № 116408 від 08.01.2003 року. Також в судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Батько дитини також бере участь в її утриманні здійснюючи перекази грошових коштів на картку дочки починаючи з серпня 2017 року по 3000-4000 грн. щомісячно. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач [PERSON], який є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. Суд, вважає, що аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача (що становитиме орієнтовно 5000 грн.) будуть достатніми та забезпечать гармонійний розвиток дитини [PERSON], участь в утриманні якої і так бере відповідач. Підстав для стягнення аліментів в більшому розмірі суд не вбачає. Крім того, позивачка не позбавлена права стягнути з відповідача додаткові витрати на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою), якщо вона такі понесе, звернувшись до суду з окремим позовом в порядку ст. 185 СК України. А тому, враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані сторонами докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 14.03.2018 року і до досягнення дочкою повноліття. Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial