Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

[PERSON] 16 серпня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку площею 0,36 га в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 18 жовтня 2016 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 0,36 га, яка розташована за адресою: вул. Берегова №46 (колишня назва ХХ зїзду) в смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області. За життя 03.04.2009 року [PERSON] був складений заповіт, згідно якого вона все своє майно заповів позивачу. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за заповітом та позбавлена можливості прийняти спадщину в нотаріальному порядку, про що свідчить постанова Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Позивач має намір успадкувати належне йому майно, оскільки являється спадкоємцем за заповітом, в звязку з чим за захистом та визнанням своїх законних прав та інтересів звернулася до суду з позовом та визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 0,36 га, яка розташована за адресою: вул. Берегова №46 (колишня назва ХХ зїзду) в смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області. В судове засідання представник позивача не зявився, однак надав суду заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача Краснокутської селищної ради Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав суду заяву про слухання справи у відсутність представника та при прийнятті рішення покладалася на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ВЛ №560531, виданого Краснокутськуим районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON] померла 16 жовтня 2016 року. Після її смерті відкрилася спадщина на майно, що складається з земельної ділянки площею 0,36 га, яка розташована за адресою: вул. Берегова №46 (колишня назва ХХ зїзду) в смт. Краснокутськ, Краснокутського району, Харківської області, про що свідчить договір дарування житлового будинку та земельної ділянки від 17 березня 2001 року, з якого вбачається, що гр.[PERSON] подарувала, гр. [PERSON] прийняла в дар житловий будинок з надвірними будівлями будівлями та земельну ділянку розміром 0,36 га, що знаходяться у смт. Краснокутськ, Харківської області по вул. ХХ зїзду №46. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до вимог ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадщину мають особи, зазначені в заповіті. 03 квітня 2009 року за реєстром № 361, приватним нотаріусом Краснокутського районного нотаріального округу [PERSON] зареєстровано заповіт, згідно якого [PERSON] все своє майно, де б воно не було та з чого не складалося і взагалі все те, що буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON]. Чоловік спадкодавці [PERSON] та син спадкодавці [PERSON] померли, про що свідчать свідоцтва про смерть серії ІІ ВЛ №416408 та серії І ВЛ №563939. Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Позивач з метою прийняття спадщини в нотаріальному порядку звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку, про що свідчить постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.07.2017 №882/02-31. Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до розяснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будьякі фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача [PERSON] має законне право на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved