Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Рівненського міського суду з позовом до Рівненської міської ради, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, житлово-комунальне підприємство «Покровське», про встановлення порядку користування земельною ділянкою та виділення земельної ділянки, в якому просять суд визначити порядок користування земельною ділянкою орієнтовною площею 392,8 кв.м., що знаходиться за адресою [ADDRESS], та виділити їм у користування частину цієї земельної ділянки відповідно до запропонованого експертом варіанту розподілу. Позивач [PERSON], діючи від свого імені та як представник позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], подав суду письмову заяву, в якій позов про становлення порядку користування земельною ділянкою підтримав та просить суд визначити порядок користування земельною ділянко за адресою [ADDRESS], згідно варіанту № 1 порядку користування земельною ділянкою висновку експертного дослідження № 171211/2 від 12 грудня 2017 року, проведеного експертом ПП «Експерт-Рівне-Консалт» [PERSON] Розгляд справи просить суд провести у його відсутності. Представник Рівненської міської ради Поліщук І.С. подала суду письмову заяву, в якій зазначила про те, що позов про встановлення порядку користування земельною ділянкою вважає обґрунтованим та не має заперечень щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS] відповідно до запропонованого варіанту № 1 висновку експертного дослідження № 171211/2 від 12 грудня 2017 року. Також просить суд розгляд справи провести у її відсутність. Як слідує з листа № 852 від 08 грудня 2017 року, житлово-комунальне підприємство «Покровське», як третя особа, не заперечує проти встановлення порядку користування земельною ділянкою за адресою [ADDRESS], як не заперечує і проти приватизації позивачами цієї земельної ділянки. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] є обґрунтованим та доведеним, а тому підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що позивачам [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної часткової власності, по 1/4 кожному, належить квартира [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 23 березня 2005 року, виданим управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради. Належна позивачам квартира [ADDRESS], а також квартира № 3 цього ж будинку, яка належить до державного житлового фонду та перебуває у віданні Рівненської міської ради, розташовані на земельній ділянці площею 0,0400 га. Згідно довідки відділу у м.Рівному міськрайонного управління у Рівненському районі та м.Рівному Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області від 27 грудня 2017 року, земельна ділянка площею 0,0400 га, яка знаходиться у [ADDRESS] та пропонується до відведення у власність позивачам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), згідно з даними Державного земельного кадастру обліковується землями запасу Рівненської міської ради. Дана земельна ділянка розташована на землях під житловою забудовою (малоповерхова забудова). Відповідно до вимог статті 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Статтею 89 ЗК України встановлено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. Зокрема, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Порядок користування земельною ділянкою площею 0,0400 га, яка знаходиться у [ADDRESS], запропонований висновком експертного дослідження № 171211/2 від 12 грудня 2017 року, проведеного експертом ПП «Експерт-Рівне-Консалт» [PERSON], у повній мірі відповідає вимогам земельного законодавства, а тому приймається судом до уваги при вирішенні спору. Відповідно до вимог частин першої, другої та четвертої статті 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши надані сторонами письмові докази та враховуючи встановлені на їх підставі обставини і факти, суд прийшов до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, а тому суд вважає, що наявні законні та достатні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Outcome: approved