Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про стягнення боргу за договором позики 3 % річних та проценти за користування грошима. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 05.09.2018 надав позику відповідачу в розмірі 3 (трьох тисяч) доларів США строком на один місяць, тобто до 05.10.2018. Відповідно до умов розписки відповідач повинен повернути позивачу гроші в сумі 5 тисяч доларів США. Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь кошти в розмірі 5078,00 доларів США 10 центів США та судові витрати в розмірі 2372,20 грн (судовий збір в розмірі 1372,20 грн та інші судові витрати в розмірі 1000,00 грн). В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розлянути справу без його участі та позивача і задовольнити позовні вимоги в повному обсязі на підставі наданих суду доказів. Оскільки відповідач була повідомлена про місце, день та час судового засідання належним чином в порядку, передбаченому статтями 128, 130 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, в судове засідання не з`явилася без поважних причин, відзив на позов не надала, суд відповідно до ст.ст.280-281 ЦПК України за згодою представника позивача постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив у справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 05.09.2018 позивач надав позику відповідачу в розмірі 3000 тисяч доларів США строком на один місяць, тобто до 05.10.2018, відповідно до умов розписки відповідач повинен повернути позивачу гроші в сумі 5000 доларів США (а.с. 26). Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 07.09. 2016 р. (справа № 6- 1412цс16); від 30.01.2018 р. (справа № 361/7109/15-ц); від 15.03.2018 р. (справа № 381/306/17). Частиною 1, 2 статті 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідач умов договору та вимог закону не дотримувався, внаслідок чого згідно з розрахунком, наданим позивачем, утворилася така заборгованість: 5078,10 доларів США, яка складається з 3 % річних (5000,00 x 3% : 100% : 365 х 182 = 74,80 доларів США, де сума боргу х 3% : 100% : 365 днів х кількість днів прос рочки повернення боргу). Проценти за позикою, нараховані відповідно до облікової ставки НБУ за період з 05 жовтня 2018 року до 05 квітня 2019 року включно, становлять 3,297 доларів США. Загальна сума боргу, яка підлягає стягненню за рішенням суду з відповідача, становить 5078,10 доларів США. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки та відшкодування збитків. Згідно з ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання договірних зобов`язань або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Отже, судом встановлено, що відповідач порушив умови договору позики, укладеного між ним та позивачем, розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 5078,10 доларів США, відзив на позов із запереченнями проти позову та доказів на їх підтвердження відповідач не надав, тому позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Представник заявника нарахував судові витрати в розмірі 2372 грн 20 коп. з яких: 1000 грн компенсація за відрив від звичайних занять та 1372,20 грн сплата судового збору. Однак на підтвердження витрат, пов`язаних з компенсацією за відрив від звичайних занять, представник заявника не надав суду жодних доказів. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені квитанцією № 0.0.1316815604.1 від 05.04.2019 судові витрати на сплату судового збору в розмірі 1372,20 грн, а в іншій частині стягнення судових витрат слід відмовити. На підставі викладеного та ст.ст. 526, 527, 530, 549, 611, 612, 623, 625, 1054 ЦК України,

Outcome: approved