Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

[PERSON] в квітні 2014 року звернулася в суд з даним позовом. В заяві послалася на те, що має в приватній власності житловий будинок [ADDRESS]. В якому зареєстровані її члени сімї син [PERSON] та онук [PERSON], які фактично з 17 квітня 2014 року не проживають за місцем реєстрації. В судовому засіданні представник позивача та представник позивача позовні вимоги підтримали. Суду пояснили, що відповідачі за місцем реєстрації не проживають, фактично проживають по [ADDRESS]. Та добровільно відмовляються знятися з реєстрації, комунальні послуги не сплачують повністю, з часу реєстрації в будинку не проживають, житлом забезпечені. Відповідач [PERSON], та представник відповідача позов не визнали. Суду пояснили, що в будинку зареєстрований як член сім'ї позивача та з його дозволу користується ним. Не проживає за місцем реєстрації оскільки з позивачем виникли не порозуміння, щодо ремонту будинку. Коштів достатніх не має, є інвалідом 3-ї групи на утриманні має дружину інваліда 2 групи та сина студента. З обліку не бажає знятися, тому що не має іншого місця реєстрації. Відповідач [PERSON], знаходиться за межами України, надіслав письмову заяву. Просить справу розглядати у його відсутність. Позовні вимоги не визнає. Оскільки брав участь в ремонті будинку та проживав за місцем реєстрації та проводив оплату, але позивач змусила його залишити місце реєстрації та проживання. Заслухавши показання сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, підтверджується наявними у справі доказами і не заперечується сторонами, що позивач [PERSON], на право приватної власності має житловий будинок [ADDRESS]. Що стверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно. (ас.13-18). Відповідачі [PERSON], та [PERSON], є членами сім'ї позивача та з його дозволу зареєстровані та проживають в його житловому будинку. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі за місцем реєстрації не проживають з квітня 2014 року. Оскільки між власником майна та його членами сім'ї виникли не порозуміння щодо утримання нерухомого майна. Зазначені обставини підтвердила в судовому засіданні допитана свідком донька позивача [PERSON], що відповідачі по справі є членами сім'ї позивача. Та власного житла останні не мають, а не проживають за місцем реєстрації оскільки позивач втручається в їх особисте життя. Позивач в позовній заяві посилається на ст.71ЖК України як на підставу про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Відповідно до ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житло протягом 6 місяців. Це правило стосується осіб, які проживають у будинках державного і комунального житлового фонду. Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла, втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причини понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивач не надала суду доказів щодо домовленістю між сторонами щодо користування житлом, чим не виконала вимоги ст.10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. У зв'язку наведеним вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенні за недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed