Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON], [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні, стягнення грошових коштів, визнання права власності в якому зазначили, що вони є власниками 3/5 часток житлового будинку по [ADDRESS] на підставі договору дарування. Відповідачі є власниками 2/5 часток спірного житлового будинку на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.01.2014 року і не користуються належною їм часткою будинку, оскільки проживають за іншою адресою та не беруть участі в його утриманні. Виділити в натурі належну відповідачам частку неможливо. Відповідачі не є членами їх сім'ї, тому спільне проживання в будинку неможливе. На частку кожного з відповідачів припадає по 7,4 кв. м. житлової площі, що за ст. 47 ЖК України не відповідає нормі. Просили припинити право власності [PERSON], [PERSON] на 2/5 частки житлового будинку з належним до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Стягнути з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] вартість 2/5 часток житлового будинку з належним до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Визнати за [PERSON], [PERSON] право власності на 2/5 частки житлового будинку з належним до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні [PERSON] та представник [PERSON] позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності. У письмових запереченнях та в судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав та пояснив суду, що він проживає в с. Долинське і не має можливості їздити в місто і доглядати будинок. Грошові кошти в рахунок належних йому та [PERSON] часток в спірному будинку вони отримали від позивачів в оговореній сумі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Стаття 365 ЦК України передбачає, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Згідно договору дарування від 07.09.2001 року [PERSON] та [PERSON] власниками в рівних частках кожний 3/5 частин житлового будинку по [ADDRESS]. Згідно відмітки Комунального підприємства з технічної інвентаризації на підставі цього договору за [PERSON] та за [PERSON] зареєстровано по 3/10 частки цього домоволодіння за кожним (а.с.11). [PERSON], [PERSON], [PERSON] за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 04.04.1986 року належить 1/5 частини житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.14). Після смерті [PERSON] спадщину прийняв [PERSON] і за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.01.2014 року до нього перейшло право власності на 4/15 частини житлового будинку по [ADDRESS] (а.с.12). Це право зареєстровано за ним у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.13). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] належить по 3/10 частки спірного домоволодіння, [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/15 частка. Відповідно до технічного паспорту на житловий будинок по [ADDRESS] Запорізької області він складається з трьох житлових кімнат площею 17.5 кв. м., 8,1 кв. м., 11,4 кв. м., загальною житловою площею 37 кв. м. Суд вважає, що частки відповідачів є незначними, оскільки виходячи із загальної жилої площі спірного будинку на частку [PERSON] припадає 12,3 кв. м., а на частку [PERSON] - 2,47 кв. м.. Згідно поверхового плану спірного будинку житлові кімнати площею 2,47 кв. м. та 12,3 кв. м. у ньому відсутні (а.с.41), а виділення у власність або користування відповідачів кімнат більшою площею, ніж припадає на їх частку порушить права інших співвласників будинку, оскільки це буде суперечити статті 41 Конституції України, яка передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не завдаючи при цьому шкоди правам інших осіб і не порушуючи їхніх інтересів. Суд вважає, що за таких обставин виділити частки [PERSON] та [PERSON] або поділити майно між співвласниками неможливо. Судом також встановлено, що спільне володіння та користування майном є неможливим, оскільки, відсутні житлові кімнати які за площею співпадають з ідеальними частками співвласників. Крім того, співвласники домоволодіння не є членами однієї сім'ї (а.с.40-43). Сторони визначили вартість спірного нерухомого майна в сумі 50480 грн., тому ця обставина за ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Згідно пояснень сторін та наданої розписки (а.с.33), судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] отримали грошові кошти в сумі 50480 грн. від [PERSON] та [PERSON] в рахунок вартості їх частки в домоволодінні по [ADDRESS]. Суд вважає, що за даних обставин відсутня необхідність внесення позивачами вартості частки відповідачів на депозитний рахунок суду, оскільки за сенсом ч.2 ст. 265 ЦК України вони вносяться з метою забезпечення прав відповідачів на отримання цих грошових коштів після припинення їх права на частку, що фактично виконано сторонами в добровільному порядку до прийняття рішенням по справі. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі забезпечені житлом у [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу від 24.04.2002 року, де на даний час вони і проживають. Відповідачі спірним будинком не користуються, з позовною заявою про вселення до суду не звертались, що свідчить про відсутність перешкод у користуванні будинком і їх небажання проживати в ньому. Суд вважає, що за таких обставин припинення права власності не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів. Зважаючи на те, що частка відповідачів у спільній власності є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном неможливе, припинення права на частку не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачів та членам їх сім'ї, інші співвласники оплатили відповідачам ринкову вартість їх частки та враховуючи інші фактичні обставини справи, суд вважає за можливе у відповідності зі ст. 365 ЦК припинити право відповідачів на частку в спільній власності на спірне домоволодіння. Підстави для стягнення з [PERSON], [PERSON] на користь [PERSON], [PERSON] вартості 2/5 часток житлового будинку з належним до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташована за адресою: [ADDRESS] відсутні, оскільки судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] отримали грошові кошти в загальній сумі 50480 грн. від [PERSON] та [PERSON] в рахунок вартості їх частки в спірному домоволодінні. Згідно ч. 2 ст. 357 ЦК України, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна. Виходячи з сенсу розписки від 19.05.2014 року кожен з позивачів у рівних частках понесли витрати по оплаті вартості частки відповідачам [PERSON] та [PERSON], тому за ними слід визнати право власності на набуту частину домоволодіння у рівних частках, а саме по 1/5 частці.

Outcome: partial