Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

[PERSON] 13.06.2016 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом, вказавши, що 17.05.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем по справі [PERSON], від якого сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Повідомила, що вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за сином [PERSON] до досягнення ним трирічного віку. Пояснила, що наразі вона перебуває у важкому матеріальному становищі, відповідач припинив надавати їй матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини, знаючи, що неповнолітній син потребує значних коштів, так як для дитини необхідно купувати одяг, взуття, а також їхній син хворіє на мікрогнатію нижньої щелепи, вторинну кардіопатію та крипторхізм, в результаті чого потребує хірургічного втручання та значних коштів на лікування та ліки. Зауважила, що відповідач є молодою працездатною особою, займається самостійним заробітком, від якого має нерегулярний мінливий дохід, тому вона змушена звернутися до суду із заявою про стягнення аліментів з відповідача на її користь. Просила стягнути з відповідача [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років. В судовому засіданні позивач [PERSON] зменшила позовні вимоги та просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи із дня предявлення цього позову і до досягнення сином [PERSON], [INFO], трьох років, посилаючись на викладені в позові обґрунтування, вказавши, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, так як є працездатною особою. Пояснила, що вона проживає разом із своїми батьками, однак останні не мають змоги їй допомагати, оскільки матір ніде не працює, а батько є інвалідом першої групи. Вказала, що їхній з відповідачем син із народження хворіє та дуже часто перебуває на лікуванні у дитячій лікарні в м.Вінниці, де знаходиться на обліку. Просила задоволити позов. Відповідач [PERSON] заявлені до нього позовні вимоги визнав частково, вказавши, що він згоден сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 150 грн., посилаючись на надані ним попередньо до суду письмові заперечення. Вказав, що 07.07.2016 року Жмеринським міськрайонним судом було винесено рішення про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісяця. Вказав, що не має змоги сплачувати аліментів на утримання дружини у заявленому розмірі, так як це суперечить закону та значно погіршить його матеріальне становище. Також вказав, що сам має вроджену ваду деформацію 3 та 4 пальців правої кисті руки, внаслідок чого його відмовляються приймати на роботу, однак медичною комісією ступінь втрати працездатності йому не встановлювалась та інвалідність не визначалась. На даний час ніде не працює, постійної роботи за станом здоровя та у звязку з кризовою ситуацією, яка склалася в країні знайти не може, тому існує за рахунок тимчасових заробітків, від яких має нерегулярний мінливий дохід, та він повинен купувати для себе продукти харчування, гігієни, одяг, сплачувати за комунальні послуги та інше. Зауважив, що позивач веде розгульний спосіб життя, неодноразово залишала сина [PERSON] на своїх батьків та зникала у невідомому напрямку на декілька місяців. Погодився, що дійсно син [PERSON] має хворобливий стан здоров'я, але кардіопатії у дитини вже немає, з віком вже переросла, тому у Вінницькій дитячій обласній лікарні навіть дозволили оперувати дитину з приводу крипторхізму, а на лікування вказаних хвороб позивач не витрачає кошти, так як вони не лікуються, а необхідне хірургічне втручання, та при потребі він завжди матеріально допомагає позивачці з придбанням ліків та не буде відмовлятися від матеріальної підтримки при проведенні [PERSON] операції. Наголосив, що у позивача є батьки, з якими вона проживає та які матеріально підтримують свою дочку, що просив взяти до уваги. Пояснив, що на облік у центрі зайнятості не ставав та допомогу по безробіттю не отримує, його батьки не мають статусу непрацездатних осіб. Посилаючись на те, що він ніде офіційно не працює, постійного доходу у нього не має, просив частково задоволити заявлені до нього позовні вимоги в розмірі 150 грн. Вивчивши доводи позовної заяви, заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши представлені докази суд доходить наступного. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.80, ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У відповідності до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Так, в судовому засіданні з пояснень сторін встановлено, що вони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], до досягнення трирічного віку яким заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання позивача, що додатково підтверджується копією свідоцтва про народження І-АМ №304915 (а.с.6). Також відповідачем визнано, що дана дитина проживає окремо від нього, мешкаючи разом з позивачем за адресою: с.Носківці Жмеринського району Вінницької області, вул. Соборна, 43, та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Носковецької сільської ради Жмеринського району від 09.06.2016 року за №630 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії І-АМ №147661 (а.с.5) між позивачем [PERSON] та [PERSON] 17.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Жмеринці реєстраційної служби Жмеринського міськрайонного управління юстиції у Вінницькій області було зареєстровано шлюб. З копії виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 09.06.2016 року (а.с.8) вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], на утримання якого заявлено вимогу про стягнення аліментів, хворіє з народження мікрогнатією нижньої щелепи, вторинною кардіопатією та крипторхізм (не опущене праве яєчко в мішечку); неодноразово звертались за медичною допомогою в Носківецьку амбулаторію загальної практики сімейної медицини та були проконсультовані у лікаря хірурга по даній патології, в результаті чого було рекомендоване хірургічне лікування. З копії довідки виконавчого комітету Сербинівської сільської ради №340 від 01.07.2016 року (а.с.20) вбачається, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований та проживає [INFO] та до складу його сімї входять: дружина [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які за вказаною адресою не зареєстровані та не проживають; житловий будинок та земельна ділянка за відповідачем не рахується та майнового і земельного паю не має. Згідно копії довідки Жмеринського міськрайонного центру зайнятості від 06.07.2016 року (а.с.21) відповідач [PERSON] не перебуває на обліку в Жмеринському міськрайонному центрі зайнятості. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані та представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оспорюються та не суперечать один одному. Оскільки право позивача на її належне утримання з боку відповідача порушено, що фактично підтверджується частковим визнанням ним позову, воно підлягає судовому захисту в межах заявлених позовних вимог. Разом з тим, суд вважає, що як заявлений позивачем, так і визнаний відповідачем розмір аліментів на утримання дружини у розмірі 400 грн. та 150 грн. відповідно не відповідають принципам розумності та справедливості, оскільки позивачем необгрунтовано наведено посилання на потребу значних коштів на лікування дитини, що не охоплюється предметом заявлених вимог стягнення аліментів на утримання дружини, оскільки передбачає інший предмет вимог щодо стягнення додаткових витрат на дитину за відповідної потреби. Натомість неможливість надання утримання дружині відповідачем понад 150 грн. на місяць за доводами останнього також не є очевидною, оскільки ним не доведено належними та допустимими доказами власну обмежену непрацездатність, що наразі не виключає можливості отримання ним більшого власного доходу, з якого, окрім надання утримання неповнолітньому сину, він також спроможний надавати часткове утримання дружині, надто з огляду на відсутність інших утриманців. Тому в даному конкретному випадку суд визначає необхідним до стягнення розмір аліментів на утримання дружини у розмірі 300 грн. щомісяця, до досягнення малолітнім сином трирічного віку, що забезпечуватиме з боку відповідача, як батька дитини, належне утримання позивача, як матері його дитини, а також не обмежуватиме прав відповідача, перебуваючи у межах прожиткового мінімуму працездатних осіб за відповідної можливості отримання відповідачем додаткового доходу. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Так пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача в дохід держави підлягає стягненню 551,20 грн. судового збору, від попередньої оплати якого в даній категорії справ звільнено позивача, з розрахунку його початкової ставки щодо заявлених вимог майнового характеру на час подачі позову до суду. Враховуючи викладене,

Outcome: approved