Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє адвокат [PERSON], звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим приміщенням квартирою за №50 по вул. Руська, буд. 18 в м. Тернополі. В обґрунтування вимог позивач вказує, що вона є наймачем та проживає у квартирі за №50 по вул.Руська,18 в м.Тернополі, згідно ордера про вселення за №369 серії МК, виданого на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів від 23 грудня 1983 року. У даній квартирі, крім неї, також зареєстровані її донька [PERSON] та онуки [PERSON], [PERSON] Відповідачі з 2014 року фактично не проживають у квартирі, оскільки виїхали на постійне місце проживання за кордон. Оплату комунальних послуг та всі інші витрати на утримання житла несе вона. Посилаючись на наведене, просить визнати відповідачів\~такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про день та час слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Попередньо не повідомили суд про причини своєї неявки. Відзив та заперечення на позов не подавали. На підставі вимог ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлено, що \~[PERSON] є квартиронаймачем квартири за № 50 по вул. Руська (колишня Леніна), 18 в м.Тернополі, що стверджується ордером № 369 серії МК, виданого виконавчим комітетом Тернопільської міської ради народних депутатів 24 грудня 1983 року на підставі рішення виконкому Тернопільської міської ради народних депутатів від 23 грудня 1983 року № 968. З ордера про вселення за № 369 від 24 грудня 1983 року встановлено, що останній виданий на імя [PERSON], сімя якої складається із трьох чоловік, у тому числі доньок- Медвідь [PERSON] та [PERSON]. З довідок за № 1419 від 17 червня 2015 року та за № 7794 від 30 листопада 2017 року, виданих приватним малим підприємством «ВАЛ» встановлено, що у квартирі за № 50 по вул. Руська, 18 в м. Тернополі зареєстровані позивачка, [PERSON] (дочка), [PERSON] (дочка), [PERSON] (онук), [PERSON] (онук), [PERSON] (онучка), [PERSON] (онучка). Як вбачається із акту складеного комісією ПМП «ВАЛ» в складі: заступника директора ПМП «ВАЛ» [PERSON], інженера ПМП «ВАЛ» [PERSON], паспортиста [PERSON] від 14 березня 2017 року, [PERSON], [PERSON], [PERSON] зареєстровані, але з червня 2015 року не проживають в [INFO]. Відповідачі в судове засідання не зявились та будь-яких доказів на спростування тверджень позивача суду не подали. Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~В силу вимог ст.ст.12, 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно з вимогами ст.ст. 71,72 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача та членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Відповідно до вимог ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до розяснень, викладених у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» за № 2 від 12.04.1985 року у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Наймачеві або членові його сім'ї, який був відсутнім понад встановлений законом строк без поважних причин, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення тощо). Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідачі добровільно без поважних причин не проживають у спірній квартирі більше шести місяців, не цікавляться житловим приміщенням, не приймають будь-якої участі в його утримані та не сплачують комунальних платежів. Із скаргами до відповідних органів щодо усунення перешкод у користуванні житлом не зверталися. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою за № 50 в будинку № 18 по вул. Руська в м. Тернополі. Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачі у судове засідання не зявилися та не представили суду будь-яких доказів про поважність причин відсутності у вказаному житлі та спростовування доводів позивача.

Outcome: approved