Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] та [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулися до суду з позовом до Вінницької міської ради про визнання права власності у порядку спадкування за законом та просили визнати право власності на 7/200 часток домоволодіння [ADDRESS] в м. Вінниці за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року його матері [PERSON]; визнати право власності на 7/200 часток домоволодіння [ADDRESS] в м. Вінниці за [PERSON], [INFO], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] року її матері [PERSON], мотивуючи свої позовні вимоги тим, що позбавлені можливості оформити спадщину іншим шляхом (у нотаріальному порядку) після смерті матері дітей, оскільки спадкове нерухоме майно не зареєстроване у встановленому законом порядку і видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину неможлива. У судовому засіданні [PERSON] як законний представник [PERSON], [PERSON] як законний представник [PERSON], представник [PERSON] підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Вінницької міської ради у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачі та представник позивача не заперечували проти такого порядку розгляду справи. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали цивільної справи, матеріали інвентаризаційної справи № 9907, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судом встановлено наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. [INFO] року в м. Вінниці помер [PERSON] (повторне Свідоцтво про смерть від 05.01.2012 року серії [NUMBER]). [INFO] року в м. Вінниці померла [PERSON] (Свідоцтво про смерть від 19.03.2007 року серії [NUMBER]). [PERSON], [INFO], була рідною дочкою [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження від 03.07.1975 року серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 20.06.2013 року у цивільній справі № 127/12007/13-ц, яке набуло законної сили (судовим рішенням встановлено факт, що має юридичне значення, про те, що [PERSON], яка померла [INFO] року в м. Вінниці, з 1998 року постійно проживала [ADDRESS] разом із своїм батьком [PERSON], який помер [INFO] року в м. Вінниці). [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми [PERSON] та [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.11.2005 року та Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.03.2007 року. Відносно [PERSON], [INFO], [PERSON] позбавлений батьківських прав. [PERSON] є опікуном малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується рішенням виконавчого комітету Вінницької міської ради від 16.07.2007 року № 1669 «Про призначення громадян опікунами». Як вбачається з повідомлення Другої вінницької державної нотаріальної контори № 1711/01-16 від 24.09.2014 року, спадкова справа до майна померлої у 2007 році [PERSON] не заводилася, із заявами про прийняття спадщини чи про відмову від спадщини ніхто не звертався. Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями першої черги за законом (відповідно до ст. 1261 ЦК України) після померлої [INFO] року [PERSON], які прийняли спадщину у рівних частках (по ?). [PERSON] на праві приватної власності належали 7/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] у м. Вінниці, що підтверджується рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25.12.2013 року та ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.04.2014 року у цивільній справі № 127/29222/13-ц, які набули законної сили. Так, відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 30 квітня 1987 року, посвідченого державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Курбатовою С.І. за реєстровим № 1-724 та зареєстрованого КП «ВООБТІ» 08 травня 1987 року за реєстровим № 985, [PERSON] та [PERSON] у рівних частках належали 17/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] у м. Вінниці. Однак, на підставі рішення виконавчого комітету Староміської районної ради народних депутатів від 11.11.1992 року № 247 «Про зміну часток в будинковолодіннях», [PERSON] та [PERSON] у рівних частках стало належати 7/50 часток житлового будинку по [ADDRESS] у м. Вінниці. Як вбачається з повідомлення КП «ВМБТІ» від 09.07.2013 року № 3366, правовстановлюючі документи після перерахунку часток не реєструвалися, а тому спадкоємець [PERSON] не зареєструвала свої спадкові права у встановленому законодавством порядку. З огляду на вказані обставини, державним нотаріусом Другої вінницької державної нотаріальної контори Сікорською Л.А. було надано Роз'яснення від 29.05.2014 року № 765/02-14, згідно якого видати [PERSON], який прийняв спадщину після смерті своєї матері [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого батька [PERSON], але не оформила своїх спадкових прав, свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, оскільки правовстановлюючий документ на 7/100 часток житлового будинку [ADDRESS] в місті Вінниці, не зареєстрований за [PERSON]; для вирішення даного питання необхідно звернутися до суду. Вказане роз'яснення за своєю правовою природою є відмовою у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину; відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно п. 1 Інформаційного листа Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки; відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину; статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно, проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину; виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК); якщо спадщина відкрилась у період чинності ЦК УРСР, застосовуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину. Таким чином, відповідно до вимог ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, нерухоме майно - 7/100 часток житлового будинку (будинковолодіння) [ADDRESS] в м. Вінниці - увійшло до складу спадщини. Як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи № 9907 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.06.2014 року, відомості щодо будь-яких обтяжень чи обмежень щодо 7/100 часток житлового будинку (будинковолодіння) [ADDRESS] Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивачів шляхом визнання права власності у порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом захистити цивільне право позивачів неможливо (на переконання суду, позивачами було вірно обрано спосіб захисту, оскільки дії нотаріуса є правовірними, а тому підстави для їх оскарженні відсутні), а отже позов підлягає задоволенню. Таким чином, позов підлягає задоволенню. За клопотанням позивачів судові витрати слід залишити за позивачами.

Outcome: approved