Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

[PERSON] 6 лютого 2014 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Ленінської районної у м. Дніпропетровську ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 8 квітня 2014 року позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та позовні вимоги стягнення аліментів було роз'єднано в самостійні провадження. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходилася у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 19 квітня 2006 року, вона та відповідач є батьками малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. У матеріальному забезпеченні дитини відповідач участь не приймає. У своїх вимогах просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позов. У своїй заяві до суду просила справу розглянути за її відсутності, ухваливши заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим слухати справу за відсутності відповідача. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду представник третьої особи справу просила розглянути за її відсутності, ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано, про що Ленінським відділом РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області 19 квітня 2006 року в Книзі реєстрації розірвань шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 190 (а.с. 4). Від сумісного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). На теперішній час позивач [PERSON] проживає разом зі своєю донькою, займається її вихованням та утриманням (а.с. 6, 7, 8, 12). Відповідач на утримання доньки матеріальну допомогу не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Донька сторін [PERSON] малолітня, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття [PERSON]. За таких обставин суд вважає доведеними обставини позову, а тому можливим їх задоволення. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки з дня подання позову, тобто з 6 лютого 2014 року. На підставі п. 7 ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 243 гривень 60 коп - п.п. « 1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: approved