Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

[PERSON] 4 грудня 2019 року пред`явила до [PERSON] позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з моменту пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У обґрунтування свого позову [PERSON] посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, однак з вересня 2019 року вони спільно не проживають і на даний час вона звернулася із заявою про розірвання шлюбу. Під час перебування у шлюбі в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з нею, позивачкою, та знаходиться повністю на її утриманні і вона самостійно протягом тривалого часу власними силами намагається матеріально його забезпечити, доглядати та його виховувати, а також виконувати всі обов`язки, покладені на неї законом та необхідні для належного утримання дитини. Відповідач, який проживає окремо від неї та дитини, ухиляється від виконання свого обов`язку щодо її утримання, протягом 2019 року неодноразово виїжджав за кордон на заробітки, однак про розмір зароблених коштів їй нічого не відомо так як коштів від нього не отримувала. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України просила визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно. На підставі ухвали судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, яку постановлено розглядати у порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. Під час розгляду справи по суті позивачка [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав з підстав, наведених позивачкою, про що подав письмову заяву. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. [PERSON] та [PERSON] з 28 вересня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі і під час перебування у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] , який проживає із позивачкою та повністю перебуває на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, позивачка просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі і тому є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., ураховуючи її вимогу. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років становить з 1 січня 2020 року - 1779 грн., з липня 2020 року - 1859 грн., а з грудня 2020 року - 1921 грн. Урахувавши наведені обставини, суд дійшов висновку про присудження аліментів на дитину у розмірі 2000 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», і її позов задоволено повністю, судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. слід стягнути з відповідача в дохід держави. Відповідачу роз`яснено наслідки визнання позову. Отже, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved