Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

[PERSON] , [INFO] року звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] . [INFO] , посилаючись на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося, рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30.10.2017 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу відповідач матеріальної допомоги, необхідної для утримання сина, не надає, в житті, вихованні та розвитку дитини ніякої участі не приймає. Відповідач працездатний, отримує дохід, може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. В зв`язку з вищезазначеним позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 5000 грн., починаючи з дати подання позовної заяви до повноліття дитини. До початку розгляду справи по суті позивач зменшила розмір позовних вимог та просила стягувати аліменти на утримання неповнолітньої сина - [PERSON] [INFO] , в розмірі 3000 грн. щомісячно. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги у розмірі 3000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході розгляду справи судом встановлено, що з 18.09.2010 року сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 30.10.2017 року розірвано. Рішення набрало законної сили 10.11.2017 року. Від шлюбу позивач та відповідач мають спільного сина - [PERSON] . [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з положеннями ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на території України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Оцінивши надані докази в сукупності та з урахуванням того, що відповідач визнав позовні вимоги щодо стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 3000 грн., суд приходить до висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів в розмірі 3000 грн. щомісячно, не будуть порушувати права дитини та батька, а тому підлягають задоволенню. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved