Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] 27.03.2014 року звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище позовом до Управління освіти молоді та спорту Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача дошкільний навчальний заклад «Капітошка» с.Шишківці Сокирянського району Чернівецької області, про поновлення на роботі. Посилалася на те, що вона наказом відділу освіти Сокирянської РДА №29-К від 11.01.2013 року з 14.01.2013 року була переведена з посади вчителя української мови та літератури ЗОШ І-ІІІ ст. с.Шишківці на посаду виконуючої обов'язки завідуючої ДНЗ «Капітошка» с.Шишківці за її згодою (ст.32 КзпПУ). 05.02.2013 року відповідно до розпорядження голови Сокирянської РДА від 26.11.2012 року №722-р, відділ освіти Сокирянської РДА ліквідовано шляхом злиття з відділом сім'ї, молоді та спорту та утворенням при цьому Управління освіти, молоді та спорту Сокирянської РДА. 11.05.2013 року її було остаточно призначено на посаду завідуючої ДНЗ «Капітошка» с.Шишківці. З 01.10.2013 року по 11.11.2013 року вона перебувала у щорічній відпустці за відпрацьований період 2013 року тривалістю 42 календарних дні, з 11.11.2013 року по 21.11.2013 року вона перебувала у додатковій відпустці тривалістю 10 днів, оскільки являється матір'ю дітей віком до 15-ти років, до роботи приступила 22.11.2013 року. Після її виходу на роботу, 09.12.2013 року з боку Управління освіти, молоді та спорту Сокирянської РДА за її основним місцем роботи було проведено перевірку, яку проводили начальник відділу освіти Рябко Г.І., завідуюча районним методкабінетом Танас М.Ф., головний спеціаліст відділу освіти Пастушок О.І. та головний спеціаліст відділу освіти молоді та спорту [PERSON] При цьому, вказувала, що про проведення перевірки її особисто не було повідомлено. Під час проведення перевірки її було зобов'язано надати книгу наказів та план роботи на 2013 рік. З приводу останнього вона повідомила, що план у неї є в наявності на магнітному носії, але за браком часу та технічної можливості роздрукувати його текст вона не змогла. Відразу після закінчення проведення перевірки, начальник Управління Рябко Г.І. стала вимагати від неї подати заяву за власною згодою про перевід з посади завідуючої на посаду вихователя, інакше її звільнять за службовою невідповідністю. Вчиняючи на неї моральний тиск щодо її некомпетентності на займаній посаді, вона змушена була написати заяву про перевід на посаду вихователя, інакше підпадала під загрозу звільнення у разі незгоди з таким переведенням. 09.12.2013 року начальником Управління Рябко Г.І. було видано наказ №668-к про її переведення з посади завідуючої дошкільного навчального закладу «Капітошка» с.Шишківці на посаду вихователя даної установи за її згодою (ст.32 КЗпП України). З урахуванням викладених обставин, вважає її переведення на посаду вихователя незаконним та здійсненим під примусом, що є неприпустимим. При цьому, звернула увагу на наступне: Примушування її до переведення з посади відбувалось за 3 дні до її відпустки у зв'язку із вагітністю та пологами, яка була їй надана 12.12.2013 року. Будучи на 30 тижні вагітності, керівництво при цьому наважилось застосувати адміністративний вплив у вигляді морального тиску та погроз подальшого звільнення у разі відмови перевестись добровільно на інше місце роботи. За наслідками написання заяви про перевід на інше місце роботи нею 24.12.2013 року було направлено на ім'я начальника Управління Рябко Г.І. заяву про відкликання своєї заяви про перевід та заяву про видачу їй наказу про її перевід та трудової книжки, однак вищевказані заяви керівником залишились без розгляду. 08.01.2014 року вона також зверталась в прокуратуру Сокирянського району з приводу її незаконного переведення на інше місце роботи, однак її звернення прокуратурою району було перенаправлене для розгляду до територіальної державної інспекції з питань праці у Чернівецькій області, яка у своїй відповіді від 21.01.2014 року №024-М02/08-33 відносно погроз та тиску на неї, на які вона посилалась у своєму зверненні, дала відповідь, що це питання не є предметом їхнього розгляду, а тому їй було запропоновано звернутись до правоохоронних органів або до суду. Не надавши їй трудової книжки та наказу про звільнення на ознайомлення, власником порушено п.2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року №58. Крім цього, зазначала, що по-перше, переведення є гарантією права на працю при звільненні з підстав, визначених у п.1, 2 і 6 ст.40 КЗпП; по-друге, є підставою припинення трудового договору (п.5 і 6 ст.36 КЗпП): по-третє, є заходом виховного впливу з метою забезпечення дотримання трудової дисципліни (ст.145, 147 КЗпП): по-четверте, є засобом охорони праці при переведенні на легшу роботу (ст.170, 178 КЗпП): по-п' яте, є перерозподілом персоналу в організації. Зважаючи на такі гарантії, вважає, що відповідач мав би її у першу чергу хоча б попередити про те, що має намір її перевести на інше місце роботи, однак цього не сталось. Відповідно до ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Такої згоди вона не давала. Враховуючи те, що з 12.12.2013 року вона перебувала у відпустці у зв'язку із вагітністю та пологами, а 21.02.2014 року народила дитину, вона не мала можливості вчасно звернутись за захистом своїх трудових прав, а тому вважає, що визначений ст.233 КЗпП України строк нею пропущено з поважних причин. Просила поновити, передбачений ч.1 ст.233 КзпПУ, строк для звернення до суду з даним позовом та поновити її на роботі на посаді завідуючої дошкільного навчального закладу «Капітошка» с.Шишківці Сокирянського району Чернівецької області з 09.12.2013 року. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному об'ємі та просили їх задовольнити з наведених у позовній заяві підстав. Представник відповідача Кучерявий О.П. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та просив у їх задоволенні відмовити з підстав, зазначених ним у письмових запереченнях на позов. При цьому, зазначив, що заяву про переведення на іншу посаду позивачка написала виключно добровільно, будь-який тиск на неї працівниками відповідача не чинився. Вважає, що переведення позивачки на іншу посаду відбулось на законних підставах та з дотриманням чинного трудового законодавства. Справа слухалась у відсутність представника третьої особи - ДНЗ «Капітошка» Банарь Н.Ю., яка подала до суду письмову заяву, в якій позов [PERSON] не підтримала та просила розглянути справу без їх участі. Позивачка [PERSON], будучи допитаною в судовому засіданні в якості свідка, підтвердила обставини, викладені нею у позовній заяві. При цьому, суду пояснила, що після проведеної перевірки, начальник Управління Рябко Г.І. в усному порядку висловилася про її некомпетентність у роботі, оскільки перевіряючим не було надано плану роботи закладу на 2013 рік, який вона на той час не встигла роздрукувати з магнітного носія. Після цього, Рябко Г.І., вчиняючи тиск на неї, зокрема погрожуючи їй звільненням з роботи, в присутності працівників Управління Танас М.Ф., Пастушка О.І. та [PERSON], змусила її написати заяву про переведення на іншу посаду. Наміру переводитися на іншу посаду у неї на той час не було. 10 та 11.12.2013 року вона пропрацювала на посаді вихователя, а з 12.12.2013 року вийшла у відпустку у зв'язку із вагітністю та пологами. З наказом про переведення на посаду вихователя її в той день не було ознайомлено і його копію вона не отримувала. Про наявність вказаного наказу їй стало відомо в кінці січня 2014 року від в.о.завідуючої ДНЗ «Капітошка» Банарь Н.Ю., через яку начальник Управління Рябко Г.І. передала наказ. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з позивачкою [PERSON] він перебуває у зареєстрованому шлюбі. В ДНЗ «Капітошка» с.Шишківці він працював підсобним працівником, на даний час знаходиться у декретній відпустці. 09.12.2013 року, після повернення додому з роботи, його дружина [PERSON], яка на той час була вагітною, перебувала у схвильованому стані та протягом ночі не спала. Зі слів дружини йому стали відомі обставини проведеної перевірки працівниками відповідача, після закінчення якої дружині погрожували звільненням та здійснювали на неї психологічний тиск, під дією якого вона написала заяву про її переведення на іншу посаду. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він працює головним спеціалістом Управління освіти молоді та спорту Сокирянської РДА Чернівецької області. Відповідно до наказу начальника Управління №365/о від 18.10.2013 року він в складі робочої комісії, до якої також входили начальник Управління Рябко Г.І., завідуюча районним методкабінетом Танас М.Ф. та головний спеціаліст Управління Пастушок О.І., 09.12.2013 року прибули в ДНЗ «Капітошка» для здійснення перевірки стану контролю та керівництва адміністрації вказаного закладу. Під час перевірки комісією були виявлені певні порушення в роботі, зокрема не було плану роботи ДНЗ на 2013 рік, а також встановлені деякі порушення ведення педради. У зв'язку з цим, начальник Управління Рябко Г.І. повідомила позивачку про можливе притягнення її до дисциплінарної відповідальності, після чого [PERSON], не бажаючи понести дисциплінарну відповідальність, запропонувала перевести її на іншу посаду. Заяву про переведення позивачка писала в приміщенні групи, в той час, коли всі члени комісії знаходилися в кабінеті завідуючої ДНЗ, а тому будь-який тиск на неї не здійснювався. Після цього, питання про притягнення позивачки до дисциплінарної відповідальності вже не вирішувалося. Заслухавши пояснення учасників процесу та показання свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу відділу освіти Сокирянської районної державної адміністрації Чернівецької області №29-к від 11.01.2013 року позивачку [PERSON] переведено з 14.01.2013 року з посади вчителя української мови та літератури ЗОШ І-ІІІст. с.Шишківці, на посаду виконуючої обов'язки завідуючої дошкільного навчального закладу «Капітошка» с.Шишківці за її згодою (ст.32 КзпП України) (а.с.5, 63). 05.02.2013 року відповідно до розпорядження голови Сокирянської РДА Чернівецької області від 26.11.2012 року №722-р відділ освіти Сокирянської РДА Чернівецької області ліквідовано шляхом злиття з відділом сім'ї, молоді та спорту та утворенням Управління освіти, молоді та спорту Сокирянської РДА Чернівецької області. Дію трудового договору з [PERSON] продовжено відповідно до ч.3 ст.36 КЗпП України (а.с.64). Наказом №668-к від 09.12.2013 року позивачку [PERSON] переведено з посади завідуючої дошкільного навчального закладу «Капітошка» с.Шишківці, на посаду вихователя даного ДНЗ з 09.12.2013 року за її згодою (ст.32 КЗпП України), який було продубльовано наказом в.о.завідуючої ДНЗ «Капітошка» Банарь Н.Ю. №63-к від 09.12.2013 року, внесеного до книги наказів вказаного закладу (а.с.7,70). Підставою для переведення стала особиста письмова заява [PERSON] від 09.12.2013 року (а.с.35). Як вбачається із табеля обліку робочого часу за грудень 2013 року, позивачка [PERSON] приступила до виконання обов'язків вихователя ДНЗ «Капітошка» с.Шишківці, відпрацював на вказаній посаді два робочі дні - 10 та 11.12.2013 року (а.с.72-73). Вказану обставину в судовому засіданні також підтвердила і позивачка [PERSON] Крім цього, як встановлено судом, написанню позивачкою [PERSON] заяви про переведення від 09.12.2013 року передувало проведення відповідачем комісійної перевірки стану контролю та керівництва адміністрації ДНЗ «Капітошка», за результатами якої були виявлені порушення, зокрема відсутність плану роботи ДНЗ на 2013 рік та порушення при проведенні педради, у зв'язку з чим позивачці було повідомлено про можливість застосування до неї дисциплінарної відповідальності, в тому числі і у вигляді звільнення з роботи. Вказані обставини в судовому засіданні підтвердили як представники сторін, так і допитані в суді в якості свідків [PERSON] та позивачка [PERSON] Відповідно до роз'яснень п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику розгляду судами трудових спорів», подача працівником заяви з метою уникнення відповідальності за винні дії не може розцінюватись як примус до цього. Таким чином, написання позивачкою [PERSON] заяви про переведення у зв'язку із загрозою настання для неї негативних наслідків через допущені при виконані трудових обов'язків порушення не дає підстав вважати, що позивачка діяла під психологічним тиском. При цьому, суд вважає, що розуміння позивачкою [PERSON] значення вчинення нею таких дій та відповідних наслідків знайшло своє підтвердження у показаннях свідка [PERSON], який пояснював, що заяву про переведення позивачка писала в приміщенні групи, в той час, коли всі члени комісії знаходилися в кабінеті завідуючої ДНЗ, та показаннях свідка [PERSON], який пояснював, що позивачка, повернувшись після роботи додому, повідомила, що на підставі написаної нею заяви вона переведена на іншу посаду. Таким чином, позивачкою [PERSON] не надано суду належних доказів на підтвердження її доводів з приводу чинення на неї працівниками відповідача психологічного тиску при написанні заяви про переведення на іншу посаду. Показання в цій частині допитаної в якості свідка позивачки [PERSON] та свідка [PERSON] суд оцінює критично та не бере їх до уваги, оскільки вказані свідки, будучи близькими родичами, є зацікавленими у позитивному вирішенні справи на користь позивачки. Оскільки судом встановлено, що позивачка [PERSON] 10 та 11.12.2013 року приступила до виконання обов'язків вихователя ДНЗ «Капітошка» с.Шишківці, суд вважає, що адресована відповідачу заява позивачки від 26.12.2013 року про відкликання її заяви від 09.12.2013 року не має юридичного значення та її подання після видачі наказу про переведення не спричинило жодних юридичних наслідків. Відповідно до вимог ст.32 КЗпП України та роз'яснень п.31 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.1992 року (з наступними змінами і доповненнями) «Про практику розгляду судами трудових спорів», переведення на іншу роботу допускається тільки за згодою працівника. Разом з тим, діюче законодавство про працю не містить визначеного порядку та форми отримання згоди від працівника на переведення, а тому суд приходить до висновку, що така згода працівника виражається саме у прохальній формі відповідної заяви працівника, адресованої роботодавцю. Виходячи з наведеного, суд вважає необгрунтованими доводи позивачки [PERSON] про те, що вона нібито не давала своєї згоди на переведення. При цьому, позивачкою не доведено факту позбавлення її можливості не писати таку заяву, у разі відсутності у неї бажання на її написання. Суд вважає безпідставними також доводи позивачки та її представника в частині неправильності вчиненого запису у трудовій книжці, оскільки вказані обставини не мають значення для вирішення заявлених позовних вимог, так як являються предметом іншого спору, який судом не розглядається. Інші доводи позивачки [PERSON] та її представника [PERSON] на підтвердження заявлених позовних вимог не спростовують висновків суду щодо законності переведення позивачки на іншу посаду. Крім того, оспорюючи законність свого переведення на іншу посаду, позивачка [PERSON] не заявляла відповідних позовних вимог щодо виданих наказів, на підставі яких відбулося їїпереведення. Оскільки представником відповідача не доведено факт ознайомлення позивачки та отримання нею копії наказу №668-к від 09.12.2013 року у передбачені законом порядок та строки, а також враховуючи встановлені судом обставини про ознайомлення позивачки з вказаним наказом лише 17.01.2013 року та перебування останньої у відпустці у зв'язку із вагітністю та пологами, суд вважає, що подавши 27.03.2014 року позов до суду, [PERSON] не пропустила, передбачений ст.233 КЗпП України, строк звернення до суду. Таким чином, враховуючи в сукупності наведені вище обставини, суд приходить до висновку, що переведення позивачки [PERSON] на іншу посаду на підставі ст.32 КЗпП України здійснено відповідачем з дотриманням встановленого законом порядку, а відповідно будь-які трудові права позивачки [PERSON] при переведенні не порушені. За таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову [PERSON] в повному об'ємі. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed