Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

[PERSON] 08 червня 2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки, розташованої на території Зарічненської сільської ради та майнового паю, який перебуває в майні СТОВ « Колос» села Зарічне Тульчинського району Вінницької області. Він являється сином померлої і відноситься до спадкоємців за законом пешої черги. Іншими спадкоємцями за законом першої черги являються [PERSON] - син померлої, а його брат та [PERSON] - чоловік померлої, а його батько. Відповідно до вимог Цивільного кодексу України він для прийняття спадщини повинен був в строк до шести місяців подати в державну нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини. Шестимісячний строк подачі заяви закінчився 02 липня 2008 року. Але в зв'язку з тим, що він вважав, що спадщину буде приймати його батько - відповідач [PERSON] і що він через це не має права на спадкування, то такої заяви він не подавав. В даний час з листа Тульчинської державної нотаріальної контори йому стало відомо, що заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори подав інший відповідач по справі - його брат [PERSON]. За таких обставин вважає, що право на оформлення його спадкових прав в нього виникло тільки в даний час після отримання інформації про відмову його батька від спадщини. Вважає, що його права на спадкове майно є рівними з правами відповідачів по справі. За таких обставин вважає, що строк подачі заяви для прийняття спадщини ним пропущено з поважних причин і в нього є всі підстави для того, щоб просити суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], померлої [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив, посилаючись на те, що позивачу було відомо про те, що він подає заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті їх матері [PERSON] і що згідно усної домовленості останній мав подати заяву про відмову від прийняття спадщини. Батько [PERSON] таку заяву в державну нотаріальну контору подав. А тому вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини і просить в позові відмовити. Відповідач [PERSON] позов визнав і просить суд його задовольнити, щоб його сини могли поділити земельну ділянку, яка залишилась після смерті його дружини між собою. Він спадщину після смерті дружини [PERSON] не приймав. Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних обставин. Згідно копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла [INFO] ( а.с.5). Згідно довідки виконкому Зарічненської сільської ради Тульчинського району № 282 від 21.05.2015 року після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки розташованої на території Зарічненської сільської ради Тульчинського району Вінницької області площею 3,3939 га в межах згідно з планом та майнового паю визначеного в розмірі 1767 грн., який перебуває в СТОВ «Колос» с.Зарічне Тульчинського району Вінницької області. [PERSON] - позивач по справі є її сином, що підтверджується копією свідоцтва про його народження ( а.с.4 ). Відповідно до ст. 1261 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері [PERSON]. Як видно із вищевказаної довідки виконкому Зарічненської сільської ради, крім позивача, спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є відповідачі [PERSON], який прийняв спадщину, звернувшись з заявою в Тульчинську державну нотаріальну контору про прийняття спадщини, що підтверджується копією даної заяви та [PERSON], який спадщину не прийняв. Згідно з ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином [PERSON] до 02 липня 2008 року мав подати заяву до Тульчинської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини, чого останній не зробив. Відповідно до частини 2 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд України в постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вказав, що «вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач [PERSON] не вказав жодної поважної причини, які б викликали труднощі для звернення з заявою про прийняття спадщини в установлений законом шестимісячний строк. Позивачу було відомо про час відкриття спадщини, він в цей період часу не хворів, знаходився по місцю відкриття спадщини. А доводи проте, що він не звертався з заявою про прийняття спадщини, так як думав, що спадщину після смерті матері буде приймати батько, суд не вважає поважною причиною, яка б слугувала для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. Враховуючи те, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин і відповідач [PERSON], який прийняв спадщину заперечує про визначення позивачу додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини, тому суд вважає необхідним в позові відмовити. Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з позивача на користь відповідача [PERSON] понесені ним документально підтверджені судові витрати за надання правової допомоги в розмірі 300 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved