Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

[PERSON] в лютому 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право користування житлом, - квартирою [ADDRESS], посилаючись на те, що [PERSON]Є є його сином, з яким він разом зареєстрований за вказаною адресою. Однак вісім років тому [PERSON] залишив вказане житло та більше там не з'являвся. Де зараз перебуває [PERSON] йому не відомо. Натомість він вимушений сам оплачувати за всі житлово-комунальні послуги. Оскільки відповідач відсутній за місцем реєстрації понад шість місяців [PERSON], на підставі ст.ст. 71, 72 ЖК УРСР, просив суд задовольнити його позовні вимоги. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задоволити. Позивач додатково пояснив, що [PERSON] це його син, який після одруження поїхав на заробітки, куди йому не відомо, останній раз вони спілкувались телефоном п'ять років тому, де зараз знаходиться його син він не знає, перешкод в проживанні він сину не чинить, особистих речей [PERSON] в квартирі немає. Всі комунальні послуги сплачує лише він, доходи в нього невеликі, оскільки отримує лише пенсію. Реєстрація відповідача у квартирі перешкоджає оформленню ним субсидії, а у зв'язку із ростом цін на житлово-комунальні послуги він не може оплачувати їх самостійно. Справу розглянуто за відсутності відповідача [PERSON], повідомленого про час та місце розгляду справи в порядку визначеному ЦПК України шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, стосовно якого суд не має відомостей про причину неявки, та відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно довідки ДП «Черкаський консервний комбінат» (а.с. 38), за адресою [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] та його син [PERSON] [INFO]. За інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 37), а також відповідно до листа КП «ЧОО БТІ» від 15.03.2017р. № 142 (а.с. 34) відомості про приватизацію житла за адресою [ADDRESS] відсутні. Допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт відсутності [PERSON] за місцем реєстрації більше шести місяців. При цьому пояснили, що [PERSON] залишив житло добровільно більше восьми років тому, його особисті речі в даній кватирі відсутні, ні про які конфлікти чи скандали з цього приводу їм не відомо. Окрім цього до суду звернулись з письмовими заявами мешканці будинку № [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON], які підтвердили факт не проживання [PERSON] за адресою [ADDRESS] протягом останніх восьми років (а.с. 39-41). Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК УРСР). За таких обставин суд, оцінивши докази надані позивачем, приходить до висновку що [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] протягом останніх восьми років, тобто більше шести місяців. Відомості про поважність причин такого тривалого не проживання за місцем реєстрації у суда відсутні, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідач не надав суду будь-яких заперечень проти позову та доказів, якими б могли підтверджуватися такі заперечення. Судові витрати підлягають розподілу згідно вимог ст. 88 ЦПК України, однак позивач просив не стягувати понесені ним судові витрати із [PERSON] На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР,

Outcome: approved