Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] обласного бюро судово-медичної експертизи про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання, стягнення судового збору, мотивуючи вимоги тим , що 18.04.2017р. між позивачем [PERSON] та відповідачем ЛОБСМЕ було укладено договір відповідального зберігання, відповідно до умов якого позивач [PERSON] передала, згідно акту приймання-передачі, на відповідальне зберігання особисте майно, а саме: автошини зимові Нокиан 225/55/18 у кількості чотирьох штук, загальною вартістю 16000грн., а відповідач ЛОБСМЕ прийняв на зберігання зазначене майно. 17.10.2017р., 25.10.2017р. та 15.11.2017р. позивач [PERSON] звернулась до відповідача ЛОБСМЕ з вимогою повернення належного їй майна, однак позивачу [PERSON] було відмовлено. Оскільки умовами договору передбачено штраф у випадку неповернення належного майна, то позивач [PERSON] вважає, що на її користь з відповідача ЛОБСМЕ підлягає до стягнення штраф у розмірі 2320грн.. Тому, [PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом і просить суд стягнути з ЛОБСМЕ на користь [PERSON] відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору зберігання у розмірі 16000грн., штраф у розмірі 2320грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 640грн.. 16.01.2018р. представник відповідача [PERSON] обласного бюро судово-медичної експертизи надав письмовий відзив на позов, в якому вказав, що Договір відповідального зберігання від 18.04.2017р. не був зареєстрований у ЛОБСМЕ на всіх етапах документообігу. Крім того зазначений договір укладений між посадовими особами начальником бюро [PERSON] та заступником начальника з економічних питань [PERSON]. Варто зазначити, що у ЛОБСМЕ не має жодної виробничої потреби у безоплатному зберіганні за рахунок державних коштів автошин гумових у кількості 4 штук. До того ж, ЛОБСМЕ орендує у Сєвєродонецької міської ради Луганської області нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, при цьому сторонами не було погоджено нецільове використання обєкту оренди, а саме: господарської операції послуги зберігання на засадах підприємницької діяльності. Більш того, ціна у позовній заяві вказана позивачем на власний розсуд, без надання будь-яких доказів наявності 4-х автошин Nokian. Відсутність чеку, накладної з зазначенням часу придбання, вартості автошин, ступеню зносу не дає можливості встановити наявність зазначених шин та ціни товару. Зазначений бренд автошин має різноманітну кількість моделей з різною ціною, що залежить від року випуску та інших деталей. Представник позивача [PERSON] у вступному слові підтримав обставини, викладені у позовній заяві, додатково пояснив, що він не може пояснити необхідність потреби у зберіганні належних позивачу [PERSON] автошин у ЛОБСМЕ. З пояснень позивача [PERSON] йому відомо, що підвальне приміщення, розташоване за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, має один вхід з вулиці зі сторони двора. Доступ до цього приміщення мають тільки службові особи ЛОБСМЕ. Тому, просив задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у вступному слові підтримав обставини, викладені у відзиву на позовну заяву. Додатково пояснив, що з жовтня 2014р. начальником ЛОБСМЕ являвся [PERSON], якого 19.08.2017р. було звільнено з займаної посади. З часу його звільнення на робочі місця не вийшли [PERSON], [PERSON] та інші посадові особи. Дійсно представник позивача [PERSON] звертався до бюро з вимогою повернути автошини. Було перевірено весь документообіг бюро однак договір відповідального зберігання від 18.04.2017р. не був зареєстрований у ЛОБСМЕ. При перевірці майна ЛОБСМЕ зазначені позивачем автошини не були знайдені. Спірний договір укладений між двома посадовими особами бюро, що суперечить вимогам законодавства. ЛОБСМЕ укладало договори тільки виключно для підтримки своєї діяльності канцелярія, побутова хімія. В матеріалах справи наявний договір оренди нежитлового приміщення, укладений між ЛОБСМЕ та Сєвєродонецькою міською радою Луганської області, з якого вбачається, що коридор, східці та інші приміщення підвалу є місцями загального користування. До підвального приміщення, розташованого за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, мають доступ як мешканці будинку, представники ЖЕКу та посадові особи ЛОБСМЕ. На час виникнення спірних відносин у підвальному приміщенні зберігались літні автошини ЛОБСМЕ від службового автомобіля, які знаходились на балансі ЛОБСМЕ. Завгосп ЛОБСМЕ являлась відповідальною особою за вищевказані автошини. Більш того, позивач [PERSON] не надала жодного доказу на підтвердження вартості належних їй автошин. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з 01.04.2017р. вона являлась завідувачем господарства ЛОБСМЕ. До її обовязків входило проведення закупок товару для діяльності ЛОБСМЕ. Підсобне приміщення для розміщення матеріальних цінностей знаходилось біля її кабінету. У підвальному приміщенні зберігались автошини від службового автомобіля та картонні коробки від придбаного приладдя. Вхід до підвального приміщення, розташований зі сторони ЛОБСМЕ, закривається на решітку, ключі від якої завжди були у неї, кімната у підвальному приміщенні закривалась на замок. Після проведення аудиту у квітні 2017р. у ЛОБСМЕ було рекомендовано укласти договори на зберігання особистих матеріальних цінностей, тому було вирішено керівництвом укласти договір зберігання автошин, належних [PERSON]. Їй відомо, що іноді ЛОБСМЕ використовувало особистий автомобіль [PERSON] вона возила працівників бухгалтерії до податкової інспекції, казначейства, проте наказом це не було закріплено. Усі укладені договори реєструються у книгу, яка ведеться бухгалтерією. Належні [PERSON] автошини занесли з чорного входу до підвального приміщення. На сходах склали акт прийому-передачі. Шини мали ознаки використання, марки Nokian R18, вартість шин їй невідома. Зберігались вони у підвальному приміщенні поряд з автошинами на службовий автомобіль Форд R17 та службовий автомобіль ВАЗ2106. 18.08.2017р. [PERSON] вирішила забрати належні їй автошини у кількості 4-х штук разом зі [PERSON]. Оскільки у підвальному приміщенні було темно, то просто переплутали комплект автошин у її присутності, та [PERSON] забрала комплект автошин на службовий автомобіль, замість належного їй комплекту. Вона не несе матеріальної відповідальності за цінності, автошини були закріплені за водієм, а не за нею. Розписку від [PERSON] вона не брала за забрані автошини, оскільки головного бухгалтера не було, а керівництво вже було звільнено. Їй відомо, що [PERSON] декілька разів намагалась повернути ЛОБСМЕ належний комплект автошин та забрати свій комплект. Їй невідомо чи орендувало ЛОБСМЕ підвальне приміщення, однак коли вона працевлаштувалась на роботу, то підвальне приміщення вже використовували. Їй відомо, що на шини ЛОБСМЕ маються документи, вони знаходяться на обліку підприємства. Вона вважає, що [PERSON] являється матеріально відповідальною особою за шини належні [PERSON], оскільки між ними було укладено договір, а [PERSON] просто ніде було зберігати зазначені шини. Згідно його прохання вона і поклала зазначені автошини до підвалу ЛОБСМЕ. З 19.08.2017р. вона перебувала у відпустці, а з 06.11.2017р. звільнилась з ЛОБСМЕ. Матеріальні цінності в період своєї відпустки вона нікому не передавала, оскільки нікому було їх передавати. Ключі від підсобних приміщень знаходились у шухляді її стола у робочому кабінеті. Їй невідомо, що щось зникло, на роботу з цього приводу її не викликали. Вислухавши пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові матеріали справи , суд прийшов до висновку , що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав. 15.12.2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Згідно пп.9 п.1 Розділу XIII Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо). Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана правомірними діями, відшкодовується у випадках, встановлених цим Кодексом та іншим законом. Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до копії Договору відповідального зберігання б/н від 18.04.2017р., укладеного між [PERSON] обласним бюро судово-медичної експертизи в особі начальника [PERSON] та фізичною особою [PERSON], в порядку та на умовах, визначених цим договором, а саме для виробничих потреб ЛОБСМЕ, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на зберігання протягом строку цього Договору автошини гумові зимові (Нокиан 225/55/18) у кількості 4-х штук, загальною вартістю 16000грн.. Зберігання за цим Договором є безоплатним. Адреса зберігання це орендоване нежитлове приміщення [PERSON] обласного бюро судово-медичної експертизи у м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, підвальне приміщення. Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання Сторонами та скріплення печатками сторін. Строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п.6.1. цього договору та закінчується 18.10.2017р.. Відповідно до копії Акту приймання-передачі майна переданого на відповідальне безоплатне зберігання від 18.04.2017р., укладеного [PERSON] обласним бюро судово-медичної експертизи в особі начальника [PERSON] та фізичною особою [PERSON], сторона Зберігача прийняла на відповідальне безоплатне зберігання особисте майно сторони Поклажодавця, а саме: авто шини гумові зимові (Нокиан 225/55/18) у кількості 4 штуки по 4000грн., загальною вартістю 16000грн.. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1., 4.1, 7.1, 7.3 копії статуту [PERSON] обласного бюро судово-медичної експертизи, затвердженого розпорядженням голови [PERSON] обласної ради від 10.10.2014р. №175, Луганське обласне бюро судово-медичної експертизи є комунальним лікувально-профілактичним закладом охорони здоровця спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, управління яким здійснює Луганська обласна рада або уповноважений нею орган. Метою діяльності бюро є проведення судово-медичних експертиз, що призначаються особою, яка проводить дізнання, слідчим, прокурором чи судом з метою дослідження на підставі спеціальних знань матеріальних обєктів, що містять інформацію про обставини справи. Бюро для виконання основних завдань має право укладати договори з юридичними та фізичними особами. Безпосереднє керівництво Бюро здійснює начальник, який призначається на посаду і звільняється з посади рішенням обласної ради. Начальник Бюро несе відповідальність за організацію бухгалтерського обліку, здійснення всіх фінансових і господарських операцій, забезпечує раціональне використання інших матеріальних цінностей, варстіть яких відображена у самостійному балансі Бюро. Відповідно до копії Договору №26 від 01.09.2015р., укладеного між Фондом комунального майна Сєвєродонецької міської ради та [PERSON] обласним бюро судово-медичної експертизи, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежиле приміщення за адресою: вул. Донецька, буд. 37, загальною площею 268,9кв.м., яке знаходиться на балансі Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради для розміщення [PERSON] обласного бюро судово-медичної експертизи. Орендар зобовязаний використовувати орендоване приміщення тільки по прямому призначенню, обумовленому в договорі. Орендар не має право передавати в суборенду частину орендованого приміщення чи все його в цілому будь-якій юридичній чи фізичній особі. Відповідно до копії акту прийняття-передачі нежилого приміщення б/н від 01.09.2015р., 01.09.2015р. Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування приміщення площею 268,9кв.м. за адресою: вул. Донецька, буд. 37 для розміщення [PERSON] обласного бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до копії Журналу «Реєстрація договорів ЛОБСМЕ 2016р.», який розпочато 25.02.2016р., прошито та пронумеровано, відсутній запис щодо реєстрації договору відповідального зберігання б/н від 18.04.2017р., укладеного між [PERSON] обласним бюро судово-медичної експертизи в особі начальника [PERSON] та фізичною особою [PERSON]. Відповідно до копії Акту внутрішнього переміщення б/н від 14.07.2017р., складеного зав. Госп. ЛОБСМЕ [PERSON], водієм АТЗ [PERSON] та головним бухгалтером [PERSON], на балансі ЛОБСМЕ (код ЄДРПОУ 01983453) перебувають автошини 205/60/16 Hankook W411996Т у кількості чотирьох штук вартістю 7920грн.. Відповідно до копії заяви ЛОБСМЕ до Сєвєродонецького ВП ГУНП в Луганській області №06-03/498 від 18.10.2017р., зясовано, що дійсно зникли матеріальні цінності, які знаходяться на балансі ЛОБСМЕ, зокрема гума Hankook W411996Т 205/60/16, загальною вартістю 7920грн. у кількості 4-х штук. Відповідно до копії Вимоги ЛОБСМЕ №06-03/584 від 04.12.2017р., у звязку з виробничою необхідністю, а також у звязку з довготривалою відсутністю на робочому місці заступника начальника з економічних питань [PERSON], надати [PERSON] пояснення з приводу незаконного вивезення з роботи 18.08.2017р. виробничого майна. Відповідно до копії протоколу інвентаризаційної комісії від 18.12.2017р., в результаті проведеної інвентаризації розбіжностей між фактичною наявністю матеріальних активів і даними бухгалтерського обліку виявлено нестачу авто шини 205/60/16 Hankook W411996Т у кількості чотирьох штук вартістю 7920грн.. Відповідно до копії повідомлення Управління внутрішнього аудиту [PERSON] обласної державної адміністрації №02-05/707 від 28.12.2017р., при здійсненні вибіркової інвентаризації матеріальних цінностей, які відповідно до бухгалтерського обліку знаходяться в адміністративному відділу за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, - автошини гумові зимові Нокіан 225/55/18 не виявлені. Договір відповідального зберігання та Акт приймання-передачі майна переданого на відповідальне безоплатне зберігання від 18.04.2017р., укладений між керівником ЛОБСМЕ [PERSON] та заступником начальника з економічних питань [PERSON] не надавалися. Під час аудиту встановлено відсутність у бухгалтерії ЛОБСМЕ меморіальних ордерів №16 «Накопичувальна відомість позабалансового обліку», зокрема відсутній облік матеріальних цінностей, які не є державною власністю та перебувають у тимчасовому розпорядженні закладу. Відповідно до копії повідомлення Сєвєродонецької міської ради Луганської області №94 від 04.01.2018р., Фонду комунального майна Сєвєродонецької міської ради Луганської області, як Орендодавець, та орган, що уповноважений управляти комунальним майном територіальної громади м. Сєвєродонецька, не надавав в оренду (суборенду) або дозволів про надання в оренду (суборенду) нежилого приміщення за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37 (у тому числі підвал) громадянці [PERSON] для зберігання її особистого майна. Таким чином, з матеріалів справи та пояснень свідка [PERSON], судом було встановлено, що 18.04.2017р. між начальником [PERSON] обласного бюро судово-медичної експертизи [PERSON] та фізичною особою [PERSON], яка також являлась на момент укладення договору заступником начальника з економічних питань, було укладено договір б/н відповідального зберігання, відповідно до умов якого Поклажодавець для виробничих потреб ЛОБСМЕ передав, а Зберігач прийняв на зберігання у орендованому приміщенні за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Донецька, буд. 37, до 18.10.2017р. автошини гумові зимові «Нокиан» 225/55/18 у кількості 4-х штук. При цьому, суд зазначає, що виробничі потреби сторонами не були обумовлені, відсутній відповідний наказ, в матеріалах справи відсутні будь-які фактичні докази на підтвердження зазначеної обставини. Крім того, вищевказаний договір не був зареєстрований у Журналі «Реєстрація договорів ЛОБСМЕ 2016р.», який розпочато 25.02.2016р., прошито та пронумеровано, та до того ж всупереч вимогам чинного законодавства України не було складено Меморіальний ордер №16 «Накопичувальна відомість позабалансового обліку» (згідно Наказу Державного казначейства України №68 від 27.07.2000р., зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 31.08.2000р. №540/4791, який був чинний на момент укладення спірного договору). Вищевказані автошини були на прохання начальника ЛОБСМЕ [PERSON] покладені до підвального приміщення, орендованої нежитлової будівлі, завгоспом ЛОБСМЕ [PERSON], яка при цьому на відповідальне зберігання не приймала зазначені матеріальні цінності. З її пояснень судом також встановлено, що належні автошини [PERSON] були занесені до підвального приміщення ЛОБСМЕ та складено Акт приймання-передачі, вона у зазначеному акті не розписувалась, автошини мали наявні сліди використання, а їх вартість їй невідома. 18.08.2017р. [PERSON] забрала з належного ЛОБСМЕ орендованого нежилого приміщення комплект автошин у присутності [PERSON], ймовірно переплутавши зі своїм комплектом. При цьому, з пояснень свідка [PERSON] судом встановлено, що остання з 19.08.2017р. знаходилась у відпустці і 06.11.2017р. звільнилась з ЛОБСМЕ, матеріальні цінності нікому не передавала. Матеріалами справи, також встановлено, що при проведенні інвентаризації ЛОБСМЕ було виявлено факт нестачі автошин гумових Hankook W411996Т 205/60/16, загальною вартістю 7920грн. у кількості 4-х штук. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.936 ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її останньому у схоронності. Договір зберігання укладається в письмовій формі. При цьому письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою або іншим документом, підписаним зберігачем. При складанні зазначеного договору слід передбачити такі умови: предмет договору (опис речі з зазначенням її вартості, узгодженої сторонами), строк дії договору, характер договору (безоплатний), права та обовязки сторін, зокрема право установи на користування річчю за згодою працівника (ст. 944 ЦК України, у спірному договорі зазначено, що зберігач не має права користуватись майном (а.с.6), обовязок установи на першу вимогу працівника повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився (ст. 953 ЦК України), відповідальність зберігача за втрату або пошкодження прийнятої на зберігання речі (ст. 950 ЦК України). Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти їх здійснення. Первинні документи повинні мати такі обовязкові реквізити, як назву документа (форми), дату і місце складання, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Отже, підставою для відображення в бухгалтерському обліку установи цінностей, переданих працівником, будуть первинні документи, які засвідчують факт передачі. Так, відповідно до п.6.3 Інструкції з бухгалтерського обліку необоротних активів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 17.07.2000р. №64, необоротні активи приймаються на підставі акта прийняття-передачі основних засобів форми ОЗ-01 (бюджет), затвердженої спільним наказом Головного управління Державного казначейства України та Державного комітету статистики України від 02.12.97 №125/70. Коли ж працівник передає оборотні активи, складається акт про приймання запасів, у якому обовязково зазначається дата передання речей установі, їх перелік, а також вартість. Згідно з п.52 Інструкції з обліку запасів бюджетних установ, затвердженої наказом Державного казначейства України від 08.12.2000 №125, матеріально відповідальна особа повинна розписатися на акті щодо одержання цих цінностей і прийняти їх на відповідальне зберігання. Щодо бухгалтерського обліку цінностей, отриманих установою на відповідальне зберігання від працівника, то суд зазначає, що такі обєкти відображаються на відповідних субрахунках згідно з Планом рахунків бухгалтерського обліку бюджетних установ та Порядком застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку бюджетних установ, затвердженим наказом Головного управління Державного казначейства України від 10.12.99 №144 (далі Порядок №144). Відповідно до Порядку №144 товарно-матеріальні цінності, прийняті установою на відповідальне зберігання, обліковуються на позабалансовому рахунку 02 «Активи на відповідальному зберіганні». Оцінюючі зібрані докази по справі, суд звертає увагу на те, що позивачем [PERSON] жодним чином не доведено факт придбання спірних автошин та їх вартості. Враховуючи ту обставину, що укладений між [PERSON] та [PERSON] договір зберігання б/н від 18.04.2017р. всупереч вимогам чинного законодавства України не було зареєстровано у [PERSON] обласному бюро судово-медичної експертизи, то у відповідача відсутній обовязок відшкодування можливої спричиненої матеріальної шкоди позивачу [PERSON]. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що обставини викладені [PERSON] в інтересах [PERSON] в обґрунтування позовних вимог не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позов [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] обласного бюро судово-медичної експертизи про відшкодування шкоди, завданої внаслідок невиконання договору відповідального зберігання б/н від 18.04.2017р. у розмірі 16000грн., штрафу у розмірі 2320грн. та суми сплаченого судового збору у розмірі 640грн., не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачу [PERSON] відмовлено у задоволенні позовних вимог, то сума сплаченого судового збору у розмірі 640грн. не підлягає розподілу між сторонами.

Outcome: dismissed