Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з позовом до Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області (далі - Відповідач) про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки, в обґрунтування якого вказує, що [INFO] помер її батько - [PERSON], останнє місце проживання якого було [ADDRESS]. Після смерті відкрилась спадщина. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 1970 кв. м., яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], передана у приватну власність спадкодавцю. Фактично площа земельної ділянки значно менша і становить 0,0863 га. Позивач зазначає, що крім неї, інші спадкоємці відсутні. Дружина спадкодавця - [PERSON], відмовилась від прийняття спадщини і не претендувала на спільну сумісну власність, так як іншим майном забезпечена, про що повідомила нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини. Спадщину Позивач прийняла шляхом подання заяви на адресу Попільнянської державної нотаріальної контори. Державний акт на земельну ділянку не видавався. В зв'язку з чим державний нотаріус відмовив в видачі свідоцтва на спадщину. На звернення до Попільнянської селищної ради завершити приватизацію, Позивач одержала повідомлення, що селищна рада не має такої можливості в зв'язку зі смертю спадкодавця. Позивач просить, визнати за [PERSON], як спадкоємцем за законом на майно батька - [PERSON], померлого [INFO], право на завершення розпочатої спадкодавцем приватизації земельної ділянки площею 0,0863 га, розташованої в [ADDRESS], яка рішенням виконавчого комітету Попільнянської селищної ради народних депутатів Попільнянського району Житомирської області № 45 від 15 квітня 1994 року передана у приватну власність спадкодавцю. Позивач в судове засідання не з'явилась в позовній заяві просила справу розглядати без її участі. Представник Відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду лист в якому просив справу слухати без участі його представника, проти позовних вимог не заперечують. Згідно частини третьої статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У відповідності до частини другої статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» судам роз'яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши зібрані по справі письмові докази, приходить до наступного. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON], помер [INFO], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Попільнянського районного управління юстиції у Житомирській області, складено актовий запис № 23. Згідно копії Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON], померла [INFO], про що Попільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління у Житомирській області, складено актовий запис № 40. Відповідно до копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER], [PERSON], [INFO], її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]. 04 червня 1994 року [PERSON] зареєструвала свій шлюб з [PERSON], після чого змінила своє прізвище на «[PERSON]» /копія свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]/. Як вбачається з копії довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 26 серпня 2014 року № 1418, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS]. ЇЇ батько [PERSON], який помер [INFO] проживав і був зареєстрований за вказаною адресою разом з дружиною [PERSON] та дочкою [PERSON]. Відповідно до рішення виконавчого комітету від 15 квітня 1994 року № 45 Попільнянської селищної ради народних депутатів, [PERSON] безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку, що була раніше надана у межах населеного пункту а саме: [ADDRESS], розміром 1970 кв. м.. Згідно копії листа ФОП [PERSON], було проведено топографо - геодезичні вишукування з метою визначення просторових даних щодо земельної ділянки, яка розташована з адресою: [ADDRESS]. Після обробки матеріалів польових вимірювань встановлено, що загальна площа земельної ділянки за вищевказаною адресою становить 0,0863 га, що також підтверджується копією довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 28 вересня 2018 року № 3606. Державний акт на вищезазначену земельну ділянку не виготовлявся завершити приватизацію земельної ділянки неможливо в зв'язку зі смертю спадкодавця /довідки Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 28 листопада 2017 року № 5473, 5470/. Після смерті [PERSON], відкрито спадкову справу № 208/2014 року, яка оглянута в судовому засіданні. Спадкоємцем за законом на майно померлого значиться дочка [PERSON], яка вчасно вступила у права спадкування на все майно, яке належало на день смерті померлому, що підтверджується довідкою державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області від 01 вересня 2014 року № 487/01-16. У відповідності зі статтею 1261 Цивільного кодексу України [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом. [PERSON] своєю заявою нотаріально посвідченою державним нотаріусом Попільнянської державної нотаріальної контори в Житомирській області від 26 серпня 2014 року, відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] та не претендує на спільну сумісну власність, так як іншим майном забезпечена. Як вбачається з листа державного нотаріуса Попільнянської державної нотаріальної контори Житомирської області від 08 грудня 2017 року № 382/02-31, [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та оформленні спадщини на земельну ділянку після смерті [PERSON], через відсутність державного акту на земельну ділянку. Крім того матеріалами спадкової справи № 208/2014 [PERSON] зареєстрована єдиним спадкоємцем. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», передбачено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статті 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. З 01 січня 2013 року, відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр» виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703, (видається свідоцтво про право власності). Згідно статті 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За вимогами статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що свідоцтво про право власності на нерухоме майно, що підтверджує виникнення права власності при здійснені державної реєстрації прав на нерухоме майно, видається фізичним та юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішенням органів державної влади, ради міністрів АРК, органів місцевого самоврядування. Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Зазначені обставини у їх системному зв'язку свідчать, що є всі підстави для визнання за Позивачем, права на завершення розпочатої приватизації земельної ділянки. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIIІ від 03 жовтня 2017 року, яким зокрема Цивільний процесуальний кодекс викладений в новій редакції. Відповідно до пункту 9 розділу ХІІ Перехідних положень ЦПК України справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Outcome: approved