Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до Другої Кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачами вказано, що на підставі рішення виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради від 14.11.2000 № 451 «Про обмін житлових приміщень у державному житловому фонді» їм дозволено обмін житлових приміщень громадян: [PERSON] з [PERSON] . Доручено КП «Ордер» видати ордери [PERSON] , сім`я 3 чоловіки, на трикімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 45,7 м2, а [PERSON] , сім`я 2 чоловіки на однокімнатну квартиру [ADDRESS] , житловою площею 15,6 м2. [PERSON] отримано ордер на квартиру [ADDRESS] , житловою площею 45,7 м2. Громадянин [PERSON] отримав ордер на квартиру за адресою [ADDRESS] та ніякого відношення до родини [PERSON] не мав та не має. З 14.11.2000 р. по 26.04.2007 р. квартира [ADDRESS] належала державному житловому фонду та була у користуванні нашої родини, про що свідчить відмітка в паспортах [PERSON] та [PERSON] від 05.12.2000 р. про місце прописки за вказаною адресою яку вони утримували та сплачували квартплату та комунальні послуги відповідно до ст.66, 67 Житлового кодексу УPCP. 26.04.2007 р. на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] посвідчено право спільної часткової власності в рівних частках [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] та [PERSON] , яка приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» загальною площею 69,0 кв.м, житловою площею 45,7 кв.м. та зареєстрована обласним комунальним підприємством «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» 23.08.2007р., номер витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15688658. З 26.04.2007р. вони стали співвласниками в рівних частинах квартирою за адресою: [ADDRESS] . В паспортах [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - 06.06.2007 р. була проставлена печатка про використання права на безоплатну приватизацію житла у розмірі 23.0 м2 при нормі 24,3 м2. У вересні 2020 р. [PERSON] була виписана за власним бажанням за сімейними обставинами. У березні 2021р. їх донька [PERSON] подала до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Камянської міської ради заяву про реєстрацію місця проживання за адресою по [ADDRESS] , але отримала відмову у проведенні такої реєстрації на підставі того, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень, а саме: арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , який обмежує право розпорядження та користування майном та додана до відмови інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна їхньої квартири. З вказаної інформації з Реєстру речових прав їм стало відомо, що 22.09.2006р. Другою Кам`янською нотаріальною конторою зареєстровано обтяження за №3769566 у вигляді арешту нерухомого майна, а саме, квартири [ADDRESS] на підставі ухвали, б/н, від 06.02.2000р., виданої суддею Кравченко В.Ф. Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області відомостей. Власником квартири зазначений громадянин [PERSON] . Вважають, що на квартиру по [ADDRESS] , яка належала державному житловому фонду до 23.04.2007р., а після 23.04.2007р. їм на праві спільної часткової власності шахрайським шляхом накладений арешт, який підлягає зняттю. Позивачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали повністю, просили їх задовольнити. Представник відповідача Другої Кам`янської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно №5/2026-р. від 26.04.2007 року та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №15688658 від 23.08.2007р., квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Відповідно копії постанови від 06.02.2000р., яка була надана Другою Кам`янською нотаріальною конторою, на запит позивачів від 26.09.2021р., що винесена Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., на квартиру [ADDRESS] ) було накладено арешт, у зв`язку із надходженням заяви [PERSON] про накладення арешту на майно, яке належить [PERSON] , у зв`язку із стягненням заборгованості в сумі 10\~860грн. Як вбачається з відповіді на звернення вих. №5/2/2021 від 07.07.2021 року, яку позивачі направили до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., згідно алфавітних показчиків, в справі про накладення арешту на нерухоме майно, де відповідачем був [PERSON] , в районному суді не розглядалась. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з квартири [ADDRESS] , право власності зареєстроване на ім`я батька позивача [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 09.06.2017 року виданого Департаментом комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради. Згідно ч.2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцем знаходження цього майна або основної його частини. Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року № 5 передбачено, що інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивачів, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Згідно з ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. На підставі наведеного, аналізуючи докази по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у здійсненні права власності на майно є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Задовольняючи позовні вимоги, суд вважає, що понесені позивачами судові витрати у вигляді судового збору, необхідно покласти на позивачів. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved