Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

[PERSON] в лютому 2015 року заявив позов до [PERSON], за яким просив визнати за ним право власності на гаражний бокс [NUMBER] гаражного автокооперативу «Сокіл-2» по вулиці Туполєва Академіка №1а в місті Києві, що залишились після [PERSON], померлого [INFO] Позов мотивовано тим, що спадкодавець, за життя, не зареєстрував право власності на спірне майно у відповідних органах, що в свою чергу не дозволяє прийняти спадщину в загальному порядку. [PERSON] в судовому засіданні на вимогах позову наполягав, пославшись на надані докази та підстави, викладені в позовній заяві. [PERSON] подала заяву, за якою вимоги позову визнала і просила розглянути справу без її участі. Представники третіх осіб в суд не з'явились. Судом встановлено таке. [PERSON] помер [INFO] року, на що вказує свідоцтво про смерть. До майна померлого, нотаріусом П'ятнадцятої київської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа №1628/2012, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №32919125. З наданих матеріалів вбачається, що за спадщиною звернулись син померлого [PERSON] та дружина померлого [PERSON] Сторони 21 жовтня 2013 року уклали Договір про поділ спадкового майна, за умовами якого зі спадкового майна позивачу у власність була виділена 1/3 частина квартири [ADDRESS], а відповідачу - легковий автомобіль марки «RENAULT», 2010 року випуску. Разом з тим, 09.07.2014р. нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на гаражний бокс [NUMBER] в гаражному автокооперативі «Сокіл-2» по вулиці Туполєва Академіка №1а в місті Києві, оскільки право власності на це майно спадкодавцем в супереч вимог ст. 182 ЦК України не зареєстроване в установленому законом порядку. Останні обставини підтверджені довідкою Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна від 03.02.2014р. №3749. За таких обставин, суд визнає, що нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії у відповідності до п. 4.18 гл.10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, тобто визнає таку відмову правомірною, а відтак вважає, що наявний спір про право на спадкове майно (ст.392 ЦК України). Між тим, згідно з довідкою ГАК «Сокіл-2» від 24.05.2013р. №333/291, [PERSON] є власником гаражного боксу [NUMBER] на підставі рішення загальних зборів членів кооперативу від 07.06.2001р. Даний гараж побудований в 1999 році підрядним способом, заборгованості по вступному та пайовому внескам за [PERSON] не обліковано. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Згідно зі ст.15 Закону України «Про власність», в редакції на час придбання спірного майна, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Громадянин, який став власником цього майна, має право розпоряджатися ним на свій розсуд: продавати, обмінювати, здавати в оренду, укладати інші угоди, не заборонені законом. Вимоги про реєстрацію права власності на теке нерухоме майно законодавство, на той час, не містило. Виходячи з того, що [PERSON] повністю сплатив пайовий внесок за гаражний бокс, який перебував в його користуванні на законних підставах, суд визнає, що він, за життя, набув всі речові права на це майно, передбачені ст. 317 ЦК України, а відтак ці права входять до спадщини, що залишилась після його смерті. За такого висновку, з урахуванням того, що спадкоємець [PERSON] фактично відмовилась від прийняття спірного спадкового майна, суд визнає позов обґрунтованим, і вважає за можливе задовольнити його вимоги на підставі ст.ст. 16, 317, 392, 1216-1218, 1223, 1258, 1268, 1296 ЦПК України. Судові витрати у справі позивач побажав залишити за собою, що не суперечить ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved