Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 08.09.1995 року вона перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (Відповідач). 31.05.2011 року шлюб між сторонами, - розірвано. Під час шлюбу, за кошти сімейного бюджету, сторонами у справі було придбано домоволодіння [ADDRESS], де вони стали проживати. Згодом за сумісні кошти добудували будинок, у зв'язку з чим на підставі рішення Виконкому Центрально-Міської районної у місті ради від 17.11.2004 року «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна та реєстрацію допоміжних споруд, що входять до їх складу», Відповідач у січні 2005 року отримав право власності на спірне домоволодіння, однак зареєстрував його на своє ім'я. Позивач довіряла Відповідачу, не заперечувала про цього, оскільки знала, що у відповідності до норм чинного законодавства, вона, як дружина, має право на 1/2 частину спільного майна подружжя. Тим більше, з 07.12.1995 року, вона була зареєстрована у вказаному будинку, де проживає по теперішній час, дбає про його технічний стан, сплачує комунальні платежі. В квітні 2011 року на підставі рішення суду, за Відповідачем було зареєстровано нові будівлі, та 25.05.2011 року, він отримав свідоцтво про право власності з урахуванням узаконених будівель, яке знову ж зареєстрував лише на своє ім'я. Крім того, на підставі рішення Криворізької міської ради від 22.12.2010 року Відповідачем була приватизована земельна ділянка, площею 0,1000 га, розташована за адресою: [ADDRESS], на якій розташований будинок. Державний акт на землю на ім'я Відповідача було видано 09.08.2011 року. Не зважаючи на те, що сім'я розпалась, сторони у справі, домовились, що домоволодіння та земельну ділянку поділять між собою мирним шляхом. У 2015 році вони шукали покупців на це майно, Відповідач навіть дав Позивачу довіреність на підготовку та збір необхідних документів для здійснення купівлі-продажу, довірив робити від його імені усі дії, пов'язані з продажем. Однак, коли покупці виявили бажання придбати спірне домоволодіння, Відповідач несподівано відмовився укладати угоду, нічого не пояснюючи виїхав з міста Кривого Рогу до Криму, де мешкає на теперішній час з новою сім'єю. Спілкуватись з Позивачем не бажає. Оскільки у добровільному порядку Відповідач не бажає розподілити спільне майно, вона просить суд визнати домоволодіння та земельну ділянку, розташовані у провулку Економічний, 3, що у місті Кривому Розі, - спільною сумісною власністю подружжя, та розподілити його порівну, визнавши за нею право власності на 1/2 частину цього майна, а також покласти на Відповідача ви-трати, пов'язанні зі зверненням до суду. Позивач, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоча про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Разом з цим, відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, Відповідач був викликаний в суд через оголошення у пресі і з опублікуванням оголошення, яке відбулося 07.04.2016 року («Вісті Придніпров'я» №24(1723)), вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. На підставі наявних у справі доказів та зі згоди позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, з 08.09.1995 року сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 08.09.1995 року, актовий запис №428 (а.с.6). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис №61 від 31.05.2011 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.7). У період подружнього життя, за кошти сімейного бюджету, сторонами у справі, придбано домоволодіння [ADDRESS]. Згідно свідоцтва про право власності, серія САА, номер [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Центрально-Міської районної у місті ради від 25.01.2005 року на підставі рішення «Про надання дозволу на оформлення свідоцтва про право власності на об'єкти нерухомого майна та реєстрацію допоміжних споруд, що входять до їх складу» від 17.11.2004 року за №294/1, зареєстрованого КП ДОР «КБТІ», запис №47741, у книзі під номером 262-541, Відповідач у справі, є власником зазначеного домоволодіння. На підставі рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 06.11.2011 року, за Відповідачем також зареєстровано самочинні будівництва створені на території спірного домоволодіння (справа №2-1111/11) (а.с.9). На підставі рішення Криворізької міської ради від 22.122010 року, за номером №87, Відповідачем у справі отримано державний акт про право власності на земельну ділянку, серія ЯЛ номер 920848, згідно якого земельна ділянка, площею 0,1000 га, у межах згідно з планом, розташована за адресою: [ADDRESS], цільове призначення якої, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №121100001000459 від 09.08.2011 року, належить на праві приватної власності [PERSON], (а.с.56). У відповідності до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Оскільки спірне нерухоме майно було придбано під час шлюбу, воно є спільною сумісною власністю подружжя. Частиною 1 ст.65 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. У відповідності до приписів ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників, має право на надання йому у володіння та користування тієї частки спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної власності, тому суд вважає позовні вимоги - обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат, у розмірі сплаченого судового забору, підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved