Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] 08.06.2017 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку(доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, та на своє утримання в розмірі 1/6 частки заробітної плати відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позовуі до досягнення дитиною трьох років. У обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого має малолітнього сина [PERSON], котрий перебуває лише на утриманні її, позивача. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини та її утримання не надає. Позивач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій просить розглянути справу в її відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин в порядку, передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, за згодою позивача, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній даних і доказів, з постановленням заочного рішення. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, є батьками дитини - сина [PERSON], [INFO] (а. с. 7-8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, відповідач працює, має регулярний дохід, і тому, згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивача. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року, який вступив в дію 08.07.2017 року, а саме: ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ураховуючи вказані обставини, суд дійшов до висновку, що передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримання неповнолітньої дитини не встановлено, отже з відповідача слід стягнути аліменти на утримання дитини у єдиному частковому співвідношенні до його заробітку, а саме у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно починаючи з 08.06.2017 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки зміни до ст..182 СК України вступили в дію 08.07.2017 року, а тому починаючи з 08.07.2017 року стягненню підлягають аліменти в розмірі не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ч. 4 ст. 84 Сімейного Кодексу України, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку другого з подружжя або в твердій грошовій сумі. Суд, враховуючи дані обставини, матеріальне становище відповідача, вважає, що [PERSON] спроможний сплачувати позивачці аліменти у розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку на її утримання до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років. За таких обставин суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача звільнено від слати судового збору, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved