Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

[PERSON], 15.11.2018р. звернувся в суд з позовом до Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок №61 з господарськими спорудами на вул. Голодівка в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області та земельну ділянку площею 0,7963 га, що на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 20.12.2004р. мотивуючи тим, що нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на означене спадкове майно через пропущення шестимісячного строку для прийняття спадщини та відсутність правовстановлюючого документа на спадковий житловий будинок, просив позов задовольнити. Ухвалою судді від 17.12.2018р. провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою підготовчого засідання від 22.03.2019р. позовну заяву [PERSON] в частині вимог про визнання право власності на земельну ділянку площею 0,7963 га, що на території Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 20.12.2004р., залишено без розгляду (а.с. 59). [PERSON] у заяві від 24.04.2019р. просив про розгляд справи за його відсутності та задоволення вимог з мотивів наведених у позові (а.с. 61). Сільський голова Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області [PERSON] у листі № 53 від 01.02.2019р. та у листі № 19 від 14.01.2019р. позов визнала, просила про розгляд справи за відсутності представника (а.с. 50, 51). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Згідно ст. ст. 4, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. Згідно норм гл.84\~ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно\~ст.328 ЦК України\~право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1\~ст.1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. До складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Із копії заповіту посвідченого 14.12.2004р. Дубаневицькою сільською радою Городоцького району Львівської області за реєстровим № 55 убачається, що [PERSON], при житті на випадок смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті, і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с. 10). Заповіт станом на 28.09.2018р. не змінювався та не відмінявся (а.с.10). [PERSON] померла 20 грудня 2004 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія І-СГ № 295469 (а.с.11). 08.10.2018р. листом приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Лвівської області [PERSON], позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок № 61 на вул. Голодівка в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області через відсутність правовстановлюючого документа на означене будинковолодіння (а.с. 33). Пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~у справах\~про\~спадкування»\~від\~30.05.2008\~р.\~№\~7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Із довідки виконкому Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області №491 від 28.09.2018р. убачається, що [PERSON], 07.10.1931р.н., значилася зареєстрованою та постійно проживала в [INFO], на день смерті разом з нею проживав без реєстрації [PERSON] (а.с.17, 18). Із змісту заяви позивача від 24.04.2019р., із долучених до матеріалів справи документів і зокрема копій витягів з погосподарських книг за 1980-1982рр., 1996-2000рр., 2001-2005рр., технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок №61 на вул. Голодівка в с.Дубаневичі Городоцького району Львівської області, виготовленого 31.10.2018р. на замовлення [PERSON] убачається, що будинок зведений у 1961р., складається із однієї кімнати, коридору, кухні та кладови, загальна площа будинку складає 36,3 кв.м, з них житлова 14,7 кв.м (а.с. 5-8). Згідно копій витягів з погосподарських книг за 1980-1982рр., 1996-2000рр., 2001-2005рр. головою домогосподарства на вул.\~Голодівка,\~61\~в с.\~Дубаневичі Городоцького\~району Львівської\~області значилась [PERSON] (а.с. 35-40). Як убачається із довідки Самбірського міжміського бюро Технічної інвентаризації №1927 від 04.10.2018р. право власності на житловий будинок №61 на вул. Голодівка в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області, не зареєстровано (а.с. 16). Згідно довідки виконкому Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області №174 від 10.04.2019р., на вул. Голодівка, 61 в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області знаходиться один житловий будинок (а.с. 62). Обставини, які б вказували, що [PERSON] при житті набула або володіла житловим будинком № 61 з господарськими спорудами на вул. Голодівка в с. Дубаневичі Городоцького району Львівської області неправомірно, або що такий є самочинно зведений, в суді не встановлено. Відповідач представник Дубаневицької сільської ради Городоцького району Львівської області у листі № 119 від 14.01.2019р. позов [PERSON], визнав (а.с. 51). За наведеного, суд доходить переконання, що [PERSON] звела та користувалася як власник будинковолодінням в с. Дубаневичі на вул. Голодівка, 61 Городоцького району Львівської області, що після смерті 20.12.2004р. останньої, позивач фактично прийняв спадщину, користується спадковим майном, доглядає за будинком, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно за законом чи за заповітом немає, тому є підстави для визнання за [PERSON] права власності на означене будинковолодіння, в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved