Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

[PERSON] 27 липня 2018 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначає, що\~23.05.2008 року помер її батько [PERSON], який постійно проживав в [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 3,83 га, розташовану на території Долинської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії III ОД №001203, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 702, виданим 23.08.2002 року Долинською сільською радою Ананьївського району, Одеської області на підставі рішення II сесії ХХІV скликання Долинської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області від 14.06.2002 року № 8, кадастровий номер земельної ділянки не визначено. Заповітом від 15.01.2007 року [PERSON] заповідав позивачу зазначену земельну ділянку. Рішенням Ананьївського райсуду Одеської області від 27.07.2009 року у справі № 2-250/2009, яке набуло законної сили 07.08.2009 року, за нею на земельну ділянку визнано право власності. 02.09.2010 року позивач звернулась до ВКФ «Стелхен» з заявою щодо замовлення технічної документації по виготовленню на неї державного акту на право власності на землю на підставі рішення Ананьївського районного суду від 27.07.2009 року № 2-250. Під час виготовлення технічної документації зясувалось, що державний акт на право приватної власності на землю на імя [PERSON] видано на земельну ділянку, яка фактично належить іншій особі, а саме, [PERSON] згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 023343, виданого 05.08.2005 року Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області. З цього документу вбачається, що у власності [PERSON] знаходиться земельна ділянка площею 3,83 га, у викопіюванні з схеми поділу земель колективної власності Долинської сільської ради, Ананьївського району ця земельна ділянка зазначена за номером 16 на масиві № 2. В той же час з додатку до акту передачі та прийому в натурі земельної частки (паю) від 20 червня 2002 року власника земельної ділянки [PERSON] вбачається, що йому також передано земельну ділянку № 16 на масиві № 2 площею 3,83 га. В Долинській сільській раді, Ананьївського району, Одеської області нею отримано довідку від 26.04.2017 року № 790 про те, що гр. [PERSON] належала земельна ділянка № 132 площею 3,31 га на масиві № 15, яка знаходиться на території колишнього СВК «Шевченко» за межами с. Долинське. Одночасно видано викопіювання з схеми поділу земель колективної власності Долинської сільської ради Ананьївського району, де схематично виділено земельну ділянку № 132 площею 3,31 га на масиві № 15 як таку, що належала [PERSON]. Крім того, в підтвердження права власності саме [PERSON] на земельну ділянку № 16 площею 3,83 га на масиві № 2 на території Долинської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області надано копію державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД № 23343, виданого 05.08.2005 року Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області на імя [PERSON], яким посвідчено її право власності на земельну ділянку площею 3,83 га на території Долинської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Одночасно надано викопіювання з схеми поділу земель колективної власності Долинської сільської ради, Ананьївського району, на якому виділено земельну ділянку № 16 площею 3,83 га на масиві № 2 як таку, що належить [PERSON] Оскільки питання подальшого оформлення на її імя земельної ділянки не вирішувалось, 24.05.2017 року вона звернулась до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області з проханням розяснити їй, яким чином вона може захистити своє право на землю. Внаслідок розгляду звернення було встановлено факт наявності двох технічних документацій, розроблених на підставі одного сертифікату на імя [PERSON] та двох різних рішень сесії Долинської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області від 14.06.2002 року № 8, «Про передачу в натурі земельних часток (паїв) та видачу державних актів на право приватної власності на землю громадянам, власникам сертифікатів», де вказані різні масиви та номери земельних ділянок [PERSON], а саме: масив № 2, ділянка 16, площа 3,31 га та масив № 15, ділянка 132, площа 3,83 га про що зазначено в листі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.06.2017 року на її імя. Дійсно, два зазначених рішення є ідентичними за змістом, лише в п. 2 одного з них зазначено, що громадянам у приватну власність передані земельні ділянки загальною площею 193,70га та в додатку - Списку громадян, що мають право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього СВК «Шевченко» Ананьївського району [PERSON] зазначений за № 14 та його земельна ділянка за № 16 площею 3,81 га розташована на масиві № 2 (саме це рішення було підставою для видачі державного акту [PERSON]С.), в п. 2 іншого - про передачу земельних ділянок загальною площею 140,35 га та в Списку громадян [PERSON] зазначений за № 1, його земельна ділянка за № 132 площею 3,31 га розташована на масиві № 15 (саме ця земельна ділянка належала батькові та мала бути передана йому у власність). На її звернення до відділу в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 09.08.2017 року з проханням надати пояснення щодо подальших дій з метою вирішення виниклої проблеми їй рекомендовано звернутись до суду для визнання державного акту недійсним з подальшим спадкуванням права на земельну частку (пай), що належало [PERSON] Внаслідок звернення її представника адвоката [PERSON] із запитом до Архівного відділу Ананьївської райдержадміністрації Одеської області щодо надання належним чином завіреної копії рішення Долинської сільської ради від 14.06.2002 року № 8 цей документ отримано разом із супровідним листом від 10.07.2018 року № 25 та зясувалось, що за змістом воно взагалі не стосується передачі земельних часток (паїв) в натурі власникам сертифікатів. В той же час листом від 17.07.2018 року відділом в Ананьївському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області повідомлено про те, що [PERSON] був власником права на земельну частку (пай) площею 5,53 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебуває у колективної власності КСП ім. Карла Маркса на території Долинської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області, посвідченим сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0188432, виданим 10.09.1996 року Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області. Причина, з якої виникла помилка під час видачі батькові державного акту на право приватної власності на землю, їй невідома, але в будь-якому разі вона має бути виправлена шляхом визнання державного акту на право приватної власності на землю на імя [PERSON] недійсним. Можливість застосування такого способу захисту порушеного права передбачено п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ від 16.04.2004 року № 7, де зазначено, що судам підвідомчі справи за заявами, зокрема, з приводу визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Згідно із висловленою у постанові від 04.06.2014 року (№ 6-46цс14) правовою позицією Верховного суду України державні акти на право власності на земельні ділянки можуть визнаватися судами недійсними з метою захисту порушених прав на землю без визнання недійсними рішення органу влади, на підставі якого такий акт виданий, у випадках видання державних актів на право власності на земельні ділянки з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. Відповідне визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав на земельну ділянку в судовому порядку. Державний акт на право приватної власності на землю було видано на імя [PERSON] під час дії ЗК України 2001 року та ЦК УРСР 1963 року, в той же час нею земельну ділянку успадковано за нормами ЦК України 2003 року, внаслідок чого виникло право, в тому числі, на захист свого інтересу, яке вона вважає порушеним. З урахуванням зазначеного справа має розглядатися за нормами ЗК України 2001 року та ЦК України 2003 року. Вважає, що одночасно з визнанням державного акту на право приватної власності на землю недійсним за нею має бути визнано в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), що належало батькові за життя. Внаслідок її звернення до нотаріальної контори з приводу спадкування зясувалось, що оформлення спадщини можливо лише в судовому порядку у звязку з відсутністю в неї правовстановлюючого документа, крім того, потрібно встановити факт належності саме спадкодавцю сертифіката на право на земельну частку (пай), про що її повідомлено листом від 03.10.2018 року. Дійсно, в інформаційному листі Відділу в Ананьївському районі ГУДГК в Одеській області від 17.07.2018 року, копію якого додано до позову, та в листі від 12.10.2018 року зазначено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0188432 в підтвердження права на земельну частку (пай) розміром 5,53 в умовних кадастрових гектарах у землі колективної власності КСП ім. Карла Маркса на території Долинської сільської ради, Ананьївського району, Одеської області видано 10.09.1996 року Ананьївською райдержадміністрацією Одеської області на імя [PERSON], в той час, як в свідоцтві про смерть батько записаний як [PERSON]. Вважає, що імя та по батькові спадкодавця були зазначені в сертифікаті без врахування даних паспорта, саме тому виникли розбіжності в їх написанні. В засобі масової інформації «Вісті Ананьївщини» за 13.10.2018 року опубліковано обяву про те, щоб сертифікат на імя [PERSON] вважати втраченим. Спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON], вона прийняла шляхом подання 21.11.2008 року до Ананьївської районної державної нотаріальної контори відповідної заяви, внаслідок чого заведено спадкову справу № 513/2008. Той факт, що [PERSON] був її батьком, встановлено рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 15.07.2009 року. Вона є єдиним спадкоємцем за законом померлого І черги, лист Ананьївського районного відділу ДРАЦС від 30.08.2018 року свідчить про те, що [PERSON] у шлюбі не перебував, актових записів в підтвердження факту народження у нього дітей не виявлено (під час реєстрації її народження з урахуванням того, що батьки не були одружені, згідно діючого на час її народження 15.08.1951 року законодавства, відомість про батька в свідоцтві про народження не вносилась, про що є інформація в рішенні Ананьївського районного суду Одеської області від 15.07.2009 року. У звязку з зазначеним просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити,з урахуваннями уточнень представника третьої особи. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав лист, в якому просить справу розглянути у його відсутність. Проти задоволення позовних вимог не заперечує(а.с.103). Представник третьої особи в судове засідання не зявилась, однак надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність(а.с.109). Представник третьої особи [PERSON] в судове засідання не зявився, однак надав письмове клопотання, в якому просить справу розглянути без його участі та участі [PERSON] та рішення ухвалити на розсуд суду(а.с.110). \~ \~ \~ \~Суд, взявши до уваги пояснення представника позивача, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області,заяви представників третіх осіб та представника відповідача, вивчивши документи справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Так, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. \~ \~ \~ \~Так, згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~ У відповідності до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. \~ \~ \~ \~Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до копії паспорта громадянина України позивач [PERSON], [INFO], уродженка с. Долинське Ананьївського району Одеської області, мешканка [ADDRESS](а.с.2, 43). \~ \~ \~ \~Спадкодавець помер 23 травня 2008 року в с. Долинське Ананьївського району Одеської області(а.с.7). \~ \~ \~ \~Своїм заповітом від 15 січня 2007 року спадкодавець свою земельну ділянку заповів позивачу(а.с.8). \~ \~ \~ \~На імя спадкодавця видано державний акт на право приватної власності на землю(а.с.9-10). \~ \~ \~ \~Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 27 липня 2009 року за позивачем визнано право власності на земельну ділянку, яка входила до складу спадщини(а.с.11-12). \~ \~ \~ \~Позивач 02 вересня 2010 року звернулась з письмовою заявою до директора ВКФ «Стелхен» про виготовлення державного акта на вище вказану земельну ділянку(а.с.13), після чого було складено технічне завдання(а.с.14). \~ \~ \~ \~Щодо належного оформлення земельної ділянки позивач зверталась до ГУ Держгеокадастру в Одеській області(а.с.15), на що отримала відповідь про те, що наявні розбіжності під час оформлення земельної ділянки на імя спадкодавця(а.с.16). \~ \~ \~ \~В подальшому встановлено, що відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ОД №9023343, кадастровий номер земельної ділянки 5120281400:01:004:0024, загальною площею 3,83 га, належить [PERSON](а.с.19). \~ \~ \~ \~Також встановлено що спадкодавцю належить земельна ділянка №132 площею 3,31 га на масиві №15, яка знаходиться за межами села Долинське на території колишнього СВК «Шевченко»(а.с.20), та додано викопіювання з схеми поділу земель колишньої власності Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області(а.с.21). \~ \~ \~ \~На імя [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку(а.с.22-23), та додано відповідне викопіювання(а.с.24). \~ \~ \~ \~Інформація в протоколі ІІ сесії ХХІV скликання Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області від 14 червня 2002 року №8 про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 3,83 га [PERSON] відсутня(а.с.25). \~ \~ \~ \~Позивач зверталася до відділу в Ананьївському районі держгеокадастру в Одеській області щодо розяснення способу захисту її порушеного права(а.с.26). \~ \~ \~ \~До позовної заяви додано копії витягів з технічної документації на земельну ділянку №16 та №132(а.с.27-38). \~ \~ \~ \~Рішенням Долинської сільської ради Ананьївського району Одеської області №8 звільнено від сплати земельного податку осіб, землі яких постраждали внаслідок затоплення(а.с.40). \~ \~ \~ \~Встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видано 19 вересня 1996 року на підставі рішення Ананьївської РДА №227 від 10 вересня 1996 року на імя «Олійник Миколая Сельвестровича». Нормативна грошова оцінка одиниці площі ріллі по Одеській області становить 31167 гривень 66 копійок(а.с.41). \~ \~ \~ \~Спадковій земельній ділянці кадастровий номер присвоєно не було, та право власності на неї не зареєстровано(а.с.42). \~ \~ \~ \~Спадкодавець був зареєстрований та проживав в [INFO] по день своєї смерті. Проживав один(а.с.83-84). \~ \~ \~ \~Позивач звернулась до Ананьївської районної державної адміністрації Одеської області з заявою про прийняття спадщини(а.с.85). \~ \~ \~ \~Заповіти від імені спадкодавця у спадковому реєстрі не зареєстровані(а.с.86), однак у Ананьївській районній державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу(а.с.87). \~ \~ \~ \~Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 15 липня 2009 року встановлено факт родинних відносин між позивачем та спадкодавцем(а.с.88). \~ \~ \~ \~В архіві Ананьївського РВ ДРАЦ наявний актовий запис про смерть №47 від 24 травня 2008 року відносно спадкодавця. Актові записи про народження дітей спадкодавця відсутні(а.с.89). \~ \~ \~ \~Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючих документі на спадкове майно, а також документів, які можуть підтвердити факт належності сертифіката на право на земельну частку (пай) спадкодавцю(а.с.90). \~ \~ \~ \~На підставі рішення Ананьївської РДА №245 від 06 серпня 1996 року на імя «Олійник Миколая Сельвестровича» видно сертифікат серії ОД №0188432 на право на земельну частку (пай) розміром 5,53 в умовних кадастрових гектарах у землі, яка перебувала у колективній власності КСП «ім. Карла Маркса» с. Долинське Ананьївського району Одеської області(а.с.91). \~ \~ \~ \~Позивачем розміщено оголошення в газеті «Вісті Ананьївщини» про визнання втраченим вище вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай)(а.с.92). \~ \~ \~ \~Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права на вище вказану земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, оскільки іншим шляхом (в досудовому порядку) позивач не мала змоги скористуватися своїм правом та вирішити питання про успадкування майна батька. \~ \~ \~ \~Також наявні всі докази для встановлення факту належності вище вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) спадкодавцю. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved