Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

[PERSON] 09 листопада 2016 року звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначає, що 08 серпня 2014 року близько 20 години, знаходячись на центральній вулиці с. Романівка Ананьївського району Одеської області малолітній син відповідача [PERSON] кинув деревяну палицю в напрямку сина позивача [PERSON], в результаті чого вказана палиця влучила йому під праве око. В Ананьївській ЦРЛ йому була надана перша медична допомога і вони повернулися додому. Однак синові стало погано і 11 серпня 2014 року вони знову поїхали до Ананьївської ЦРЛ, де йому була знову надана медична допомога і його було направлено до Одеської обласної лікарні, а далі він бу направлений до Одеської лікарні Філатова, де йому була зроблена операція по заміні хрусталика. Позивач зазначає, що через вказану операцію вони неодноразово возили сина в лікарню, на що витрачались значні матеріальні кошти, через що вони понесли значні матеріальні збитки. За фактом, який мав місце 08 серпня 2014 року, вони повідомляли до Ананьївського ВП Подільського ВП ГУНП в Одеській області, після чого було відкрите кримінальне провадження. Постановою слідчого від 24 лютого 2016 року кримінальне провадження було закрите у звязку з тим, що винуватець спричинення її сину тілесних ушкоджень є малолітнім. Позивач вказує, на даний час відповідно до медичних висновків її син визнаний дитиною-інвалідом. У звязку з лікуванням сина, поїздками до м. Одеси до лікарні на операції, винаймання житла та транспорту, придбання ліків та продуктів харчування, вони понесли значні матеріальні збитки, які складають 16020 гривень 14 копійок. Крім того їм завдана і моральна шкода, яка виразилася в тому, що діями сина відповідача, її сині спричинені тілесні ушкодження, він став інвалідом з дитинства і вказане буде його супроводжувати на протязі всього життя, а також буде супроводжувати і їх, як його батьків, а тому вона просить стягнути з відповідача і моральну шкоду в розмірі 200000 гривень. 26 квітня 2017 року позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог, в якій вона просить в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди стягнути з відповідача 110000 гривень. Під час розгляду справи позивач та її представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити з урахуваннями заяви про зменшення позовних вимог в частині розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що коли сталася зазначена в позові подія, вона одразу надала дитині позивача першу допомогу, забезпечила його доставку в лікарню, де сплатила кошти за ліки. Також вона сплатила кошти на лікування в розмірі 4000 гривень, однак позивач в подальшому почала казати, що вона їм не допомагає, через що вона перестала допомагати позивачеві на лікування сина. Також з боку позивача на її адресу почали надходити погрози різного роду, в тому числі, що і її сина таке спіткає, що також стало причиною припинення її допомоги позивачеві. Взагалі вважає що її син не спричиняв синові позивача навмисно ніяких ушкоджень, а тому просить суд у позовних вимогах відмовити в повному обсязі. Позицію відповідача підтримав також її представник про що надав пояснення згідно письмових заперечень ( а.с.68). Суд, заслухавши, позивача та його представника, відповідача та її представника, допитавши свідків, вивчивши документи справи та дослідивши всі подані сторонами докази,які вони вважають достатніми для вирішення справи по суті, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Так, свідок [PERSON] пояснила, що взаємовідносини із сторонами нормальні. Вона в той день вела череду корів додому та з нею йшли [PERSON], син позивача та [PERSON], син відповідача. В один момент син відповідача звернувся до сина позивача, на що останній озирнувся. В цей момент [PERSON] кинув у бік [PERSON] деревяну палку, яка влучила в область обличчя, після чого в [PERSON] почала сильно йти кров, після чого [PERSON] побіг додому. В цей час у позивача в гостях була її кума зі своїм чоловіком, які відвезли [PERSON] в лікарню, де йому було надано першу медичну допомогу. Свідок [PERSON] пояснив, що позивача знає добре, оскільки він з дружиною є її кумами. Вони знаходились у позивача в той день у гостях, коли син позивача [PERSON] прийшов додому з розбитим оком. За ним прийшла відповідач, яка з ними поїхала в лікарню м.Ананьїв для надання Маскимові першої медичної допомоги. Там вона визнала, що вказане сталося через її сина і вона буде допомагати під час лікування. Свідок [PERSON] пояснила, що є кумую позивача. Вона зі своїм чоловіком знаходилась в гостях у позивача. В цей час додому прийшов син позивача [PERSON], в якого було розбите око. Її чоловік відвіз [PERSON], його мати та відповідача в лікарню. Де йому було надано медичну допомогу. Свідок [PERSON] пояснила, що 08 серпня 2014 року ввечері вона знаходилася у своєї свекрухи. Потім вийшла на дорогу та пішла в напрямку свого будинку. На зустріч їй вели череду корів. Вона зупинилася на узбіччі, щоб пропустити череду. В цей момент син відповідача звернувся до сина позивача по імені. Останній обернувся і в цей час син відповідача кинув в його бік палку, яка влучила у сина позивача, після чого той побіг додому. Додому до позивача потім прийшла відповідач, яка сказала «Що мій син накоїв ?», та попросила почекати її. Щоб також поїхати у лікарню. Відповідач поїхала в лікарню разом з позивачем та її сином. Свідок [PERSON] пояснив, що 08 серпня 2014 року він вів череду корів з [PERSON]. Він йшов попереду, а [PERSON] позаду. Він почув як до нього по імені звернувся [PERSON] і він розвернувся до нього обличчям. Коли він розвернувся, то побачив, що [PERSON] кинув у його бік деревяну палицю, яка в результаті влучила йому в око. В нього пішла кров і він побіг додому, звідки потім його відвезли в лікарню. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії паспорта позивача [PERSON], [INFO], уродженка селища Любашівка Любашівського району Одеської області, мешканка с. Романівка Ананьївського району Одеської області(а.с.5) Судом досліджені наступні матеріали справи: ксерокопія свідоцтва про народження [PERSON] 30.12.2005 року(а.с.6), ксерокопії медичних висновків ДУ «Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П. Філатова»(а.с.7-8), ксерокопія медичного висновка №11 про дитину-інваліда віком до 18 років від 01 вересня 2016 року на [PERSON] (а.с.9), ксерокопія медичних висновків ДУ «Інститут очних хвороб та тканинної терапії ім. В.П. Філатова» щодо проходження лікування та надані відповідні рекомендації (а.с.10-13), ксерокопія форми індивідуальної реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів(а.с.14-15), квитанції, товарні чеки, рахунки,білети на проїзд у міжміському транспорті та розписки щодо винаймання житла в підтвердження понесених позивачем матеріальних витрат(а.с.16-35), ксерокопія повідомлення від 14 березня 2016 року слідчого на імя [PERSON] про те, що його у кримінальному провадженні визнано потерпілим(а.с.38), ксерокопія довідки про прийняття та реєстрацію заяви [PERSON]І.(а.с.39), ксерокопія повідомлення від 14 березня 2016 року слідчого на імя [PERSON] про те, що його у кримінальному провадженні визнано потерпілим(а.с.40), витяг про реєстрацію заяви [PERSON]І.(а.с.41), ксерокопія постави слідчого від 20 жовтня 2016 року про закриття кримінального провадження(а.с.43), квитанції та угода із визначенням розрахунку правової допомоги наданої позивачу ( а.с. 44,45,87-91),квитанція про оплату судового збору позивачем ( а.с.65), заява позивача про зменшення позовних вимог(а.с.66), заперечення відповідача проти позову від 05 травня 2017 року(а.с.68),письмові пояснення та розписки за підписом [PERSON] ( а.с.70-73,84-86). Суд не приймає як доказ наданий позивачем на а.с. 42 лист, оскільки він не прочитується. Згідно статті 22 ЦК України передбачається, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) витрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи, майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо) Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно ст. 60 ч. 1,3,4 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У відповідності до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, які її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини,крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Даючи оцінку доказам наданими сторонами по справі суд приходить до висновку, що в судовому засіданні встановлений факт нанесення та спричинення тілесних ушкоджень сином відповідача сину позивача. Також в судовому засіданні встановлено що в результаті спричинення тілесних ушкоджень син позивача проходив відповідне лікування на що були потрачені відповідні кошти. Позивач надала суду достовірні та підтверджуючі докази та документи, які підтверджують позовні вимоги в частині спричинення та понесення матеріальних збитків на суму16020 гривень14 копійок; 5300 гривень 00 копійок витрат на правову допомогу; 1666 гривень 50 копійок витрат судового збору; Позивач не надала безспірних доказів підтверджуючих визначені в розписках різні суми витрат повязаних з явкою до суду, а тому суд визначає їх за мінімальним показником. Враховуючи встановлені обставини, а також матеріальне положення сторін, розумність визначення моральної шкоди суд вважає за необхідне встановити у близькій в спів розмірності із понесеними матеріальними збитками в сумі 15000 гривень. Вирішуючи питання про судові витрати, суд приходить до висновку, що у відповідності зі ст. 88 ЦПК України вони повинні бути понесені за рахунок відповідача.

Outcome: partial