Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

[PERSON] 15. 09. 2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 25. 11. 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який 06. 11. 2012 року було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що після розірвання шлюбу відповідач обіцяв добровільно надавати допомогу на утримання сина, проте від надання даної допомоги ухиляється, хоча має на це змогу. Вказувала, що цього року син пішов до школи, у зв'язку з чим витрати на його утримання збільшилися. Крім того, у сина проблеми зі здоров'ям, він знаходиться на обліку у лікаря окуліста, в зв'язку з чим потребує постійного лікування. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 06 листопада 2012 року. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач позов визнав частково, згоден виплачувати 400 грн. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства: В судовому засіданні встановлено, що з 25. 11. 2006 року по 06. 11. 2012 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та перебуває а її утриманні. Згідно пояснень позивачки відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини та ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, хоча має на це змогу. У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного Кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що має істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 5 ст. 181 СК України не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Враховуючи викладене та стан здоров'я [PERSON] суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів в розмірі 1000 грн. підлягають до часткового задоволення. Згідно ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. В даному випадку позивачкою не надано доказів, підтверджуючих навмисне ухилення відповідача від сплати аліментів на дитину. Суд вважає, що вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі не підлягають до задоволення, оскільки позивачем не надано суду даних про розмір доходів відповідача, на який вона посилається в позовній заяві. Враховуючи дані про дохід відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання дитини в розмірі 12 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачем до суду та до повноліття дитини.

Outcome: partial