Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

[PERSON] 20.05.2016 року предявив позов до Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме: житловий будинок № 6 по вул. Лісовій у с. Ралівка Самбірського району Львівської області; земельну ділянку площею 0, 6593 га, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства у с. Ралівка Самбірського району Львівської області; земельну частку (пай), розміром 0,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка розташована в с. Ралівка Самбірського району Львівської області і перебувала в колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Ралівський»; земельну частку (пай), розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка розташована в с. Ралівка Самбірського району Львівської області і перебувала в колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Ралівський». У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 20 травня 2015 року померла його мати - [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина, а саме, на вказаний житловий будинок, земельну ділянку площею 0,6593 га, земельну частку (пай) у сільськогосподарському кооперативі «Ралівський», розміром 0,77 в умовних кадастрових гектарах, які вона успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON], котрий помер 03.03.2011 року, однак не оформила своїх спадкових прав, а також земельну частку (пай) у сільськогосподарському кооперативі «Ралівський» у розмірі 1.43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, яка належала його, позивача, матері. При житті, 15.05.2015 року мати склала заповіт, яким все своє майно заповіла йому, позивачу. Він, позивач, будучи спадкоємцем майна матері за законом, звернувся до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право власності на спадщину, у тому числі і на середні земельні частки (паї), однак нотаріус, розяснив, що перешкодою у видачі свідоцтв про право на спадщину є те, що відсутні правовстановлюючі документи на зазначене майно. Після смерті [PERSON] нотаріус 23 квітня 2012 року видав [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом, однак [PERSON] при житті не провела реєстрацію свого права власності на успадкований житловий будинок та земельні ділянки, а після її смерті виявилося, що усі зазначені оригінали свідоцтв про право на спадщину за законом і сертифікати на право на земельну частку (пай) втрачені, про що зроблено відповідне оголошення в пресі. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Від представника відповідача Ралівської сільської ради Самбірського району надійшла заява про розгляд справи за його представника та визнання позову. Зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про смерть відомо, що 20 травня 2015 року помела [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до ст. ст. 1220, 1216 та 1218 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Із заповіту, складеного 15 травня 2015 року, вбачається, що [PERSON] все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що їй буде належати на час її смерті і на що за законом вона буде мати право заповідає [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] на право на земельну частку (пай) видно, що [PERSON] належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського кооперативу «Ралівський», розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості ( а.с. 18). Із витягу з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Ралівській сільській раді відомо, що 13.05.1997 року зареєстровано сертифікат, виданий [PERSON], на право на земельну частку (пай) розміром 1,43 в умовних кадастрових гектарах Сільськогосподарського кооперативу «Ралівський» (а.с. 17). Також із свідоцтва про право на спадщину за законом видно, що [PERSON] успадкувала після смерті [PERSON] житловий будинок № 6 по вулиці Лісовій в селі Ралівка Самбірського району Львівської області, земельну ділянку, загальною площею 0,6593 га, переданої для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Ралівка Самбірського району Львівської області, земельної частки (паю), яка знаходиться у сільськогосподарському кооперативі «Ралівський», що знаходиться на території Ралівської сільської ради Самбірського району Львівської області, розміром 0,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості (а.с. 10, 12, 15). Із свідоцтва про смерть відомо, що [PERSON] помер 3 березня 2011 року ( а.с. 8) Із копії державного акта на право приватної власності на землю видно, що на підставі рішення сесії Ралівської сільської ради від 15 вересня 1995 року № 42 [PERSON], передано у приватні власність земельна ділянка площею 0,6593 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території с. Ралівка Ралівської сільської ради і призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства ( а.с. 13). [PERSON] на право на земельну частку (пай) видно, що [PERSON] також належала земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності Сільськогосподарського кооперативу «Ралівський», розміром 0,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки на місцевості ( а.с. 16). Отже, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на вказане належне йому майно, яке успадкувала його дружина [PERSON] Із відповіді Самбірської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцю за заповітом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, земельну ділянку, земельні частки (паї) з посиланням на те, що відсутні оригінали правовстановлюючих документів (а. с. 8). Із повідомлення у ЗМІ «Голос Самбірщини» видно, що сертифікат на право на земельну частку (пай) та Державний акт на право приватної власності на землю загублено ( а.с. 21). Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ураховуючи наведене, право позивача на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно за заповітом.

Outcome: approved