Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту настання нещасного випадку. Заява обґрунтована наступним: з 30.11.1981 року по 26.09.1998 року заявник працював радгоспі «Добропільський». 18.03.1989 року, під час виконання трудових обов'язків головного енергетика, заявником, було отримано опік ІІ-ІІІ-А ступеня обличчя, кистей рук електродугою. В результаті чого його було госпіталізовано до хірургічного відділення Добропільської центральної лікарні, де він проходив лікування по 30.03.1989 рік. Зазначене підтверджено архівною випискою з історії хвороби №2520/654 та інформаційною довідкою КЗОЗ «Добропільська лікарня інтенсивного лікування» №1540 від 20.09.2016 року. Акт про нещасний випадок на виробництві не складався та заявнику не вручався. Встановлення факту нещасного випадку необхідно заявнику для подальшого оформлення інвалідності. В судовому засіданні заявник підтримав свою заяву, просив суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління державної праці у Донецькій області - [PERSON] (діє на підставі довіреності №35 від 05.10.2016 року) надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Добропілля Донецької області - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 04.01.2016 року)(далі - Фонд) проти задоволення заяви заперечувала, у наданих суду письмових поясненнях вказувала на недоведеність обставин на які посилається заявник. Заслухавши думку учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини. Заявник з 30.11.1981 року по 26.09.1998 року працював у радгоспі «Добропільський», що підтверджується трудовою книжкою серії [NUMBER] від 16.08.1978року, зокрема, з 30.11.1981 заявник був прийнятий на роботу до радгоспу на посаду електромонтера, з 24.05.1982 року заявник призначений на посаду головного енергетика радгоспу, а з 08.02.1996 року заявник призначений на посаду виконуючого обов'язки директора радгоспу (а.с.4-5). У відповідності до довідки Добропільської РДА №34 від 27.10.2016 року, радгосп «Добропільський» був перереєстрований в колективне сільськогосподарське підприємство «Добропільське»(КСП -«Добропільське»), зареєстроване розпорядженням голови Добропільської РДА з 27.11.1996р. №507, яке стало правонаступником радгоспу «Добропільський». В процесі реформування КСП «Добропільське» було перереєстровано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Добропільське»(СТОВ «Добропільське») розпорядженням голови райдержадміністрації з 27.07.1998 року №396. СТОВ «Добропільське» є правонаступником КСП «Добропільське». СТОВ «Добропільське» розпорядженням райдержадміністрації №115 від 27.03.2000 року було реорганізовано в СТОВ «Світле». СТОВ «Світле» знято з державної реєстрації розпорядженням райдержадміністрації від 03.09.2003 року №341. Рішенням господарського суду №15/116Б від 25.05.2005 року СТОВ «Добропільське» визнано банкротом і ліквідовано (а.с.10). Як вбачається з інформаційної довідки №1540 від 20.09.2016 року виданої Комунальним закладом охорони здоров'я «Добропільська лікарня інтенсивного лікування»(КЗОЗ «Добропільська ЛІЛ») заявник дійсно проходив стаціонарне лікування у хірургічному відділенні Добропільської центральної районної лікарні з 18.03.1989 року по 30.03.1989 року (а.с.8). Випискою з історії хвороби амбулаторного, стаціонарного хворого підтверджується знаходження [PERSON], віком 30 років, місце проживання: [ADDRESS], працюючого: радгосп «Добропільський» головним енергетиком на стаціонарному лікуванні з 18.03.1989 року по 30.03.1989 року з діагнозом: опік II-III ступеня, обличчя, кистей рук вольтовою дугою. Травма на роботі 18.03.1989 року отримав опіки електродугою. Доставлений швидкою допомогою. При надходженні: стан задовільний(а.с.9). Допитана в судовому засіданні гр.[PERSON], вказала що працювала із заявником тривалий час в радгоспі «Добропільський» з 1983 по 2000 рік. 18 березня 1989 року у них зламався трансформатор і заявник ближче до обіду приїхав його ремонтувати. В процесі ремонту з'явилась напруга і заявника вдарило електродугою. Свідок знаходилась від місця події на відстані приблизно 30 метрів і відразу підбігла до потерпілого. Підбігши вона побачила, що обличчя заявника почорніло. Вони викликали швидку допомогу і свідок відвезла заявника до центральної лікарні. Оформивши всі необхідні документи на потерпілого вона поїхала по своїх справах. При травмуванні у заявника обгоріло обличчя і руки. Допитаний в судовому засіданні гр.[PERSON], повідомив суд, що працював разом з заявником з 1987 року в радгоспі «Добропільський», де заявник працював на посаді головного енергетика з 1987 по 1997 рік. В березні 1989 року свідок приїхав до будівельного цеху, де вони обслуговували всю с/г техніку. Свідок розташовувався десь 50- 100 метрів на відстані від місця події. Він з іншими працівниками стояв на вулиці, в першій половині дня, і відбувся спалах. Після цього свідок почув крики чоловіка і він побіг до нього. Коли підбіг побачив, що заявнику допомагають спуститись на землю два електрики ([PERSON] та [PERSON]) з висоти 2х метрів, де знаходився трансформатор. Все обличчя і руки заявника були обпечені (ярко червоного кольору). В цей час до них підбігла майстер [PERSON] з метою з'ясувати що сталося. Заявника погрузили у автомобіль і повезли до лікарні, а свідок, через 15 хвилин, поїхав до лікарні на своєму автомобілі. В лікарні свідок запитав чи щось потрібно, йому відповіли негативно. Тому він, після лікарні, поїхав до директора підприємства і розповів про даний випадок. У відповідь директор пообіцяв поїхати до лікарні і все з'ясувати. Допитаний в якості свідка гр.[PERSON] за своєю суттю, надав суду аналогічні пояснення як і свідки [PERSON] та [PERSON] але з більшими технічними подробицями(марка трансформатора, напруга), зокрема вказав, що вони у 1989 році проводили реконструкцію електропостачання будівельного цеху радгоспу «Добропільський». Силами працівників радгоспу була змонтована лінія до будівельного цеху і встановлений мачтова підстанція на якій розміщувався силовий трансформатор і змонтоване електрощитовий засіб. Мачтова конструкція являє собою металеву трубу діаметром 2-4 дюйма і на її другому рівні (2метри від землі) знаходився трансформатор. 18 березня 1989 року заявник з іншим електриком [PERSON], залучивши електрика [PERSON](який обслуговував будівельний цех) приїхали лагодити лінію, оскільки з ранку до них надійшов телефонний дзвінок від диспетчера радгоспу про відключення електроенергії(такі відключення були частими). В процесі ремонту заявник знаходився на металевій площадці біля трансформатору з вимірювальними шнурами в руках. [PERSON] в цей час був на землі біля щита. Двома шнурами заявник доторкнувся до шпильок двох фаз і в цей час стався спалах(електродуга) і йому обпекло обличчя і руки. Прибор яким виміряв заявник був багатофункціональний, і [PERSON], недогледівши(без окулярів) увімкнув його в режим «опір», що і призвело до короткого замикання і виникнення електродуги. Заявник підтверджує наявність порушень техніки безпеки з його боку, оскільки ці заміри повинні проходити на землі. Додатково вказав, що він був старшим робіт, був цільовий інструктаж по техніці безпеки, у працівників малися спеціальні допуски до вказаних робіт. Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011р. N1232(далі - Порядок), зокрема п.1 визначено, що цей Порядок визначає процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах (далі - підприємства). Пункт 23 Порядку передбачає, що у разі реорганізації підприємства, на якому стався такий нещасний випадок, розслідування проводиться його правонаступником, а у разі ліквідації підприємства встановлення факту настання нещасного випадку розглядається у судовому порядку. Як встановлено судом, довідкою Добропільської РДА №34 від 27.10.2016 (а.с.10) підтверджено ліквідацію підприємства на якому у 1989 році (на час випадку) працював заявник. На час настання із заявником нещасного випадку діяло «Положення про розслідування і облік нещасних випадків на виробництві», затверджене Постановою Президіуму ВЦСПС від 13 серпня 1982р. N11-6, згідно п.1.5. якого, нещасний випадок може бути визнаний не пов'язаним з виробництвом, якщо в результаті розслідування встановлено, що він стався при виготовленні потерпілим у особистих цілях без дозволу адміністрації будь-яких предметів або самовільне використання в особистих цілях транспортних засобів, механізмів, устаткування, інструменту, що належать підприємству; при спортивних іграх на території підприємства; при розкраданні матеріалів, інструментів або інших предметів і матеріальних цінностей; в результаті сп'яніння, якщо воно стало наслідком вживання працівником алкоголю або застосовуваних у виробничих процесах технічних спиртів, ароматичних, наркотичних та інших подібних речовин. Примітка. Якщо в результаті розслідування встановлено, що хоча травма і пов'язана з сп'янінням, але основною технічною або організаційної причиною її стало порушення правил і норм охорони праці (незадовільний стан устаткування, проходів, освітлення, ненавченість потерпілого, неправильна організація або відсутність нагляду за виконанням робіт), то нещасний випадок повинен бути визнаний пов'язаним з виробництвом. Таким чином, порушення заявником норм охорони праці (здійснення замірів на мачті, замість замірювання напруги на землі) не призводять до визнання нещасного випадку, як такого, що не пов'язаний з виробництвом. Пункт 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 №1105-XIV наводить визначення нещасного випадку, під яким розуміють - обмежену в часі подію або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов'язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров'ю або настала смерть. Суд не приймає до уваги посилання представника Фонду, щодо плутанини у показах деяких свідків, оскільки з часу події минуло багато років(28 років), і, не зважаючи на це, всі основні показання свідків: щодо місця, дня події, виконання заявником роботи під час трудових обов'язків а не самовільно, ушкоджень заявника, його лікування у лікарні, є за своєю суттю однаковими, і не містять суперечностей. Отже, зважаючи на встановлені фактичні обставини справи у їх взаємозв'язку із нормативними приписами, суд приходить до висновку про підтвердження в судовому засіданні факту нещасного випадку на виробництві під час виконання трудових обов'язків заявником, внаслідок чого, останнім було отримано опіки II (другого) та III(третього) ступенів, обличчя, кистей рук електродугою. На підставі викладеного,

Outcome: approved