Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє на підставі довіреності [PERSON], в квітні 2016 року подано позов до [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування за законом на частину земельної ділянки. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. 25.02.2015 року помер батько позивача [PERSON]. За життя він разом зі своєю дружиною [PERSON] придбав (в рівній частині кожний із подружжя) на підставі договору купівлі продажу від 05.04.2007 року у [PERSON] житловий будинок та земельну ділянку, розташовані за адресою Донецька область, м. Лиман (колишня назва м. Красний Лиман), вул. Курортна, буд.90. В подальшому КП «БТІ м. Словянськ» 10.04.2007 року було зареєстровано право власності на житловий будинок за [PERSON] та [PERSON], а 15.12.2015 року за [PERSON] було зареєстроване право власності на ? частину земельної ділянки за вказаною адресою. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на ? частину житлового будинку, а також на 1\\2 частину земельної ділянки, призначеної для будівництва та обслуговування земельного будинку та господарських будівель, і для ведення особистого підсобного господарства. Померлий заповіту не складав, єдиними спадкоємцями першої черги за законом були його дружина [PERSON] та його донька [PERSON]. Після смерті батька позивач прийняла спадщину згідно зі ст. ст. 1269,1270 ЦК України, натомість [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині на користь [PERSON]. 10.09.2015 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу на ? частину житлового будинку за адресою Донецька область, м. Лиман, вул. Курортна, буд. 90. Однак [PERSON] насьогодні позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після щодо земельної ділянки, розташованої за вказаною адресою. З цією метою вона зверталась до Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області. Державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно (земельну ділянку) на імя померлого [PERSON]. З огляду на це, [PERSON] вважає за необхідне звернутись до суду за захистом свого майнового права. Для участі в судовому засіданні [PERSON] не прибула, хоча була своєчасно повідомлена про дату, час та місце розгляду цивільної справи, надала повноваження щодо представництва своїх інтересів в суді [PERSON]Р.(а. с. 12,13). Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, навів доводи, аналогічні викладеним в позовній заяві, та просив позов задовольнити. Відповідача [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, однак вона для участі в судовому засіданні не прибула, надала письмову заяву, в якій не заперечувала проти вимог позивача і просила здійснювати розгляд справи без її участі (а.с.44). Третю особу, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, [PERSON] було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи(а. с. 53), однак вона для участі в судовому засіданні не прибула, про наявність поважних для цього причин суд не повідомила, клопотань щодо необхідності відкладення судового розгляду не заявляла, проти вимог позивача заперечень не висунула. Дослідивши подані позивачем докази, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши думку представника позивача, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження І-СН № 349816, виданого 10.12.1976 року Передпорожненською селищною радою Оймяконського району Якутської АРСР, [PERSON] та [PERSON] є батьками позивача [PERSON], [INFO] (а. с. 17). В 2001 році [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], після чого змінила прізвище з «Марухненко» на «Пономаренко»(а.с.17). Подружжя [PERSON] та [PERSON] в 2007 році придбали в рівних частках у [PERSON] житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Курортна, буд.90, а також земельну ділянку за цією ж адресою (договір купівлі-продажу від 05.04.2007 року, посвідчений державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області [PERSON], зареєстрований в реєстрі за № 16112, а. с. 19). На підставі укладеного договору були внесені відомості до Державного реєстру правочинів за № 2012011 (а. с. 20),право власності на житловий будинок було зареєстровано по ? частині за [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). 26.02.2015 року [PERSON] помер, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-НО № 818056, виданим 26.02.2015 року відділом ДРАЦС РС Краснолиманського МУЮ у Донецькій області (а.с.18). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно. Позивач прийняла спадщину після померлого згідно зі ст. ст. 1269,1270 ЦК України, при цьому [PERSON] відмовилась від своєї частки у спадщині на користь [PERSON]. 10.09.2015 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори було видано свідоцтво про право на спадщину за законом позивачу на ? частину житлового будинку за адресою Донецька область, м. Лиман, вул. Курортна, буд. 90(а.с.33); право власності на зазначене майно зареєстроване за [PERSON] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а. с. 35-37). Позивач [PERSON] зверталась до Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області для видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилась після смерті її батька [PERSON] щодо ? частини земельних ділянок, призначених для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства (за адресою Донецька область, м. Лиман, вул. Курортна, буд.90). Державний нотаріус відмовив позивачу у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на нерухоме майно на імя померлого [PERSON] (а. с. 15,16). Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивачем в судовому чи адміністративному порядку оскаржена не була. [PERSON] за життя не здійснив належного оформлення своїх майнових прав на земельні ділянки, проте на теперішній час на замовлення [PERSON] ТОВ «Земельні ресурси Краснолиманщини» виготовлена технічна документація із землеустрою на ці ділянки (а. с.30-32,39-42), здійснена нормативна грошова оцінка ділянок (а.с.22,23), відомості про ділянки внесені до Державного земельного кадастру із присвоєнням кадастрових номерів (а. с. 24-29). Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.4 ст.25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті. Ст.1216 ЦК України наголошує, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ст.ст.269-270,1219 ЦК України право власності померлого [PERSON] не є таким, що нерозривно пов`язане з його особою, а отже, входить до складу спадщини. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. З огляду на це, позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом. На підставі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, позивач [PERSON] згідно зі ст. 1265 ЦК України віднесена до числа спадкоємців першої черги за законом після смерті її батька [PERSON]. Інших спадкоємців за законом, які б реалізували своє право на спадщину, немає (повідомлення Краснолиманської державної нотаріальної контори від 28.05.2016 року № 499/02-14, а. с. 50), осіб, які б у порядку ст. 1241 ЦК України мали право на обов'язкову частку у спадщині, не встановлено. Позивач [PERSON] через відсутність належного оформлення права власності на нерухоме майно померлим [PERSON] позбавлена можливості отримати право на спадщину в порядку вчинення нотаріальних дій, а отже її право оспорюється. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права (ст. 16 ЦК України). Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Outcome: approved