Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

[PERSON] в інтересах Приватне акціонерне товариство «МТС Україна» звернулася до Сєвєродонецького міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що між відповідачем та Закритим акціонерним товариством «Український мобільний звязок» був укладений договір про надання послуг мобільного звязку: № 4074437/1.11874920 від 23.01.2008 р., наданий телефонний номер [NUMBER]. Відповідно до п. 3.1 Договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними в абонента телефонами. Відповідачу був наданий особовий рахунок № 1.11874920. За період з 29.01.2008 р. по 04.02.2009 р. в рамках Договору відповідачу були надані послуги мобільного звязку на загальну суму 313,89 грн. Пунктом 2.4 Договору передбачені обовязки абонента, зокрема, своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного звязку (плата за утримання номера сплачується і в тому випадку, коли надання послуг призупинено за несплату попередніх рахунків). Згідно з умовами Договору відповідач прийняв на себе зобовязання сплачувати вартість наданих послуг до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 3.2 Договору). Відповідно до п. 2.4.5 Договору у разі неодержання рахунків до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим, абонент зобовязаний зателефонувати до УМЗ за вказаним в Договорі телефоном для отримання інформації щодо подальших розрахунків. В порушення вищезазначених умов Договору відповідач сплатив рахунки за надані послуги не в повному обсязі, на суму 210,00 грн. 04.02.2009 р. Договір про надання послуг мобільного звязку з відповідачем був припинений через заборгованість. Станом на дату подання позовної заяви заборгованість відповідача за послуги звязку складає 103,89 грн. Відповідно до п. 1.3 Додаткової угоди № 4074437/1.11874920 від 23.01.2008 р. до Договору у випадку, коли дія Основного договору достроково припиняється на підставі п. 5.2 Основного договору в звязку з несплатою абонентом наданих йому послуг звязку, абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь МТС договірної санкції в розмірі 2,19 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку дії Основного договору, починаючи з дня припинення його дії. У звязку з порушенням умов Договору № 4074437/1.11874920 від 23.01.2008 р. боржнику була нарахована договірна санкція в сумі 1088,43 грн., з розрахунку 2,19 х 497, де 497 - кількість днів, що залишилось до закінчення строку дії договору. Загальна сума заборгованості склала 1192,32 грн. Тому позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» заборгованість за надані послуги, а саме санкцію за невиконання умов договору, в розмірі 1192,32 грн., а також витрати з оплати судового збору в сумі 214,60 грн. Відповідач до суду надала заперечення на позов, посилаючись на те, що вона дійсно 23.01.2008 року уклала з Закритим акціонерним товариством «Український мобільний звязок» договір про надання послуг мобільного звязку. Їй було видано сім-картку і через 3 дні повинна була відбутися активація номеру, але цю сім-картку так і не було підключено до мережі стільникового звязку. Наступного дня після того, як вона отримала неактивовану сім-картку, в неї було викрадено мобільний телефон, в який вона була вставлена. Про цю подію вона написала заяву до Сєвєродонецького МВ УМВС України в Луганській області. По цій справі було відкрито кримінальну справу. Викрадену сім-картку їй так досі і не повернули. У викраденої сім-картки був мобільний номер 095-217-17-36, що повністю співпадає з номером, який вказаний у договорі про надання послуг мобільного звязку. Тобто, вона фактично ніколи не користувалися послугами мобільного звязку, про які заявляє заявник. Вона фізично не могла ними користуватися, бо в неї на руках не було сім-картки. В той же день, коли у неї було викрадено телефон, вона пішла до офісу позивача, в якому укладала вищевказаний договір про надання послуг мобільного звязку (знаходиться за адресою вул. Курчатова, буд. 21) для зясування того, що їй вчинити для відновлення картки. Працівники позивача їй сказали, що вони також не мають ніякого уявлення про те, як це зробити. Тоді вона звернулася до цих працівників з заявою про розірвання договору про надання послуг мобільного звязку, укладеного між нею та заявником, але в неї не було прийнято таку заяву. Їй відповіли, що за умовами договору вона не має права розірвати договір, а має його виконувати до дати закінчення його дії. Вона є людиною юридично не грамотною і повіривши працівникам позивача пішла з офісу. Вона не знала, що все ж таки має право на розірвання договору про надання послуг мобільного звязку, про що зазначено у самому договорі та це визначають норми чинного законодавства. 01 вересня 2011 року Сєвєродонецьким міським судом було розглянуто заяву Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» в особі представника [PERSON] про видачу судового наказу щодо стягнення на користь Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» з неї, [PERSON], суми заборгованості за надані послуги мобільного звязку в розмірі 1192,32 грн., в тому числі основний борг в сумі 103,89 грн. санкції за невиконання умов договору в сумі 1088,43 грн. При розгляді вищевказаної заяви суддею було винесено судовий наказ від 01.09.2011 року, яким вимоги заявника були задоволені в повному обсязі. Не погодившись із постановленим судовим наказом, вона подала заяву про скасування судового наказу. 15.12.2011 року судовий наказ було скасовано, що не заперечується самим представником позивача у позовній заяві. З того часу і по день, коли вона отримала копію позовної заяви вона, навіть, і не підозрювала паро те, що позивач вважає, що за нею є якийсь борг перед ним. Їй про це ніхто не повідомляв. Їй ніколи не приходило від позивача ніякого письмового повідомлення про це. Також вважає, що позивач при поданні вищевказаної позовної заяви прострочив строк позовної давності. Відповідно до чинного законодавства та самої позовної вимоги позивача, договір про надання послуг мобільного звязку припинив свою дію 04.02.2009 року. Загальний строк позовної давності за ст. 257 ЦК України встановлений у три роки (це не заперечує і позивач), а відповідно до ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності за вищевказаними вимогами починається саме з 04.02.2009 року. Строк позовної давності за вимогами позивача закінчився ще 04.02.2012 року, тобто до подання позивачем його позовної заяви. Якщо навіть припустити, що на час розгляду заяви про видачу судового наказу (з 14.07.2011 року по 15.12.2011 року - близько 5 місяців), і було перервано перебіг строку позовної давності, то все-одно позивач пропустив строк позовної давності, бо подав позовну заяву зі спливом 5 місяців від дня закінчення перебігу строку позовної давності, бо від 04.02.2009 року (початку перебігу позовної давності) до 12.12.2012 року (складання позовної заяви) пройшло близько 3-х років та 10 місяців. Просила відмовити в задоволенні позову. Представник позивача в судове засідання не зявився, в поданій до суду позовній заяві просив розгляд справи провести без участі представника позивача, в якій не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, пояснила, що вона дійсно укладала договір з ЗАТ «МТС» про надання послуг, але у неї вкрали телефон. Знайшли чоловіка, який вкрав її телефон і телефон в міліції їй повернули. Вона не зверталась до МТС з письмовою заявою та не повідомляла їх письмово про крадіжку телефона. Просила відмовити в задоволенні позову. Вислухавши відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з п. 1.2 Статуту [PERSON] «МТС Україна» в новій редакції, рішенням загальних зборів акціонерів № 17 від 09.04.2010 р. змінено організаційно-правову форму Закритого акціонерного товариства «Український мобільний звязок», а також тип та назву товариства з Закритого акціонерного товариства «Український мобільний звязок» на Приватне акціонерне товариство «МТС Україна». Таким чином, [PERSON] «МТС Україна» є належним позивачем у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з п. 3 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 р., телекомунікаційна послуга (послуга) це продукт діяльності оператора та/або провайдера телекомунікацій, спрямований на задоволення потреб споживачів у сфері телекомунікацій. Послуги мобільного звязку відносяться до телекомунікаційних послуг, про що зазначено у розділі ІV вказаних правил. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 33 Закону України «Про телекомунікації», п. 32 «Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 720 від 09.08.2005 р., споживач зобовязаний виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги. Судом встановлено, що 23.01.2008 р. між ЗАТ «Український мобільний звязок» (оператором), правонаступником якого є [PERSON] «МТС Україна», з однієї сторони, та [PERSON] (абонентом), з другої сторони, був укладений договір про надання послуг мобільного звязку № 4074437/1.11874920 (далі Договір), та наданий абоненту телефонний номер 952171736. Пунктом 2.4.2 Договору передбачений обовязок абонента своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі мобільного звязку. Згідно з п. 3.1 Договору кожному абоненту надається один особовий рахунок, на підставі чого здійснюються розрахунки за надані послуги за всіма наявними у абонента телефонами. Згідно з п. 3.3 Договору за наявності авансу рахунки повинні бути сплаченими в строк до пятнадцятого числа місяця, наступного за розрахунковим, але в будь-якому разі до моменту фактичного використання авансу. Згідно звіту від 10.05.2012 р. про баланс особового рахунку № 1.11874920 заборгованість абонента [PERSON] за послуги звязку складає 1192,32 грн., яка складається з заборгованості за надані послуги у сумі 103,89 грн. та санкції за невиконання умов договору у сумі 1088,43 грн. Щодо стягнення заборгованості за надані послуги, позивач звертався до суду у порядку наказаного провадження, яка була стягнута з відповідача на користь позивача. Щодо вимоги [PERSON] «МТС Україна» про стягнення з [PERSON] санкції за невиконання умов договору у сумі 1088,43 грн. суд прийшов до наступного. Згідно з п.п. 1.1, 1.3 Додаткової угоди № 4074437/1.11874920 від 23.01.2008 р. до Договору абонент зобовязався протягом 548 днів з моменту її підписання не відмовлятись від основного договору та/або додаткової угоди. Забезпеченням виконання зобовязання абонента перед оператором є договірна санкція, встановлена на підставі ст. 546 ЦК України, зокрема: якщо дія основного договору достроково припиняється в звязку з несплатою абонентом наданих йому послуг звязку (на підставі п. 5.2 Договору), абонент несе відповідальність у вигляді сплати на користь оператора договірної санкції в розмірі 2,19 грн. за кожен день, що залишився до закінчення строку дії основного договору, починаючи з дня припинення його дії. Згідно інтерфейсу перегляду ДУ і розрахунку суми штрафу, договір № 4074437/1.11874920 від 23.01.2008 р. між позивачем [PERSON] «МТС Україна» та відповідачем [PERSON] був припинений 02.02.2009 р. за ініціативою оператора через заборгованість за послуги звязку, та призначено боржнику штраф у сумі 1088,43 грн., із розрахунку 2,19 грн. х 497, де 497 - кількість днів, що на час припинення договору залишилась до закінчення строку дії договору (враховуючи період тимчасового обмеження). Що стосується стверджень відповідача, що після укладення договору з позивачем в неї був викрадений телефон разом з Sim-карткою і вона нею не встигла скористуватись, оскільки вона була не активована, суд не приймає їх до уваги та вважає, що це не звільняє відповідача від виконання обовязків щодо укладеного договору з наступних підстав. Відповідно до п. 2.4.5 Договору абонент зобовязаний терміново повідомляти МТС письмово про втрату або крадіжку обладнання. Згідно з довідкою № 1836 від 19.02.2014 року 01.02.2008 року порушено кримінальну справу № 007/08 за фактом таємного заволодіння шляхом вільного доступу мобільного телефону SAMSUNG D830 в корпусі червоного кольору ІMEI: 351514015993806, номер 095 2171736 у [PERSON] за ст. 185 ч. 1 КК України. На теперішній час кримінальна справа 28.02.2008 року призупинена на підставі ст. 206 п. 3 КПК України. Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач, знаючи про наявність укладеного договору, не повідомила оператора письмово про крадіжку обладнання та відсутність у неї наданої SIM-картки, чим порушила п. 2.4.5 договору, а тому вказані обставини не можуть бути прийняті судом до уваги, як такі, що звільняють відповідача від обовязку виконати умови договору. Що стосується стверджень відповідача про необхідність застосувати наслідки спливу позовної давності за вимогами, які заявляє позивач, суд звертає увагу на те, що Договір про надання послуг мобільного звязку з відповідачем був припинений 04.02.2009 р., про що зазначено в позові та підтверджується доданим до позову розрахунком заборгованості - «Балансом особового рахунку абонента». На вказану дату відповідачу була нарахована договірна санкція та виставлений остаточний рахунок за послуги звязку. Таким чином, перебіг позовної давності почався з 05.02.2009 р. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1.3 Додаткової угоди сторони домовилися, що строк позовної давності до вимоги про стягнення договірної санкції встановлюється також у три роки. Таким чином, позовна давність за вимогою про стягнення заборгованості, в тому числі договірної санкції, спливала 05.02.2012 р. Саме до цієї дати [PERSON] «МТС УКРАЇНА» повинно було звернутися до суду за захистом свого порушеного права. 14.07.2011 р. [PERSON] «МТС УКРАЇНА» звернулося до Сєвєродонецького міського суду із заявою про видачу судового наказу та стягнення заборгованості за послуги мобільного звязку з відповідача. Суд, зважаючи на обґрунтованість вимог стягувача, видав судовий наказ та стягнув з боржника ті ж самі суми, що пізніше були заявлені при предявленні позову. Станом на дату звернення до суду із заявою про видачу судового наказу позовна давність пропущена не була. Проте боржник скористався своїм правом на подання заяви про скасування судового наказу, та 15.12.2011 р. судовий наказ був скасований на його вимогу. Таким чином, перебіг позовної давності був перерваний 14.07.2011 року поданням заяви про скасування судового наказу та почався заново. З відповідним позовом після скасування судового наказу позивач звернувся 21.12.2012 року, тобто до спливу трирічного строку з моменту звернення до суду із заявою про видачу судового наказу та його видачі. Таким чином, позовна давність порушена не була. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобовязань може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобовязань. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Таким чином, сторони договору пунктом 1.3 Додаткової угоди передбачили відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобовязань за основним договором у вигляді договірної санкції, у тому числі і в період припинення дії договору про надання послуг мобільного звязку, у звязку з несплатою відповідачем наданих послуг. Договір про надання послуг та додаткова угода до нього між сторонами укладені добровільно, оформлені у письмовій формі та за змістом відповідають вимогам цивільного законодавства. За таких обставин суд вважає, що позов [PERSON] в інтересах Приватного акціонерного товариства «МТС Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесення позивачем судових витрат підтверджується квитанцією № 393 від 13.02.2012 року про сплату судового збору у сумі 189 гривень 10 копійок та ухвалою Сєвєродонецького міського суду про скасування судового наказу від 15.12.2011 року по справі № 2-с-125/11, з якої вбачається, що позивачем при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу сплачувався судовий збір у сумі 25 гривень 50 копійок, який має бути зарахований до загальної суми судового збору, яка підлягає стягненню.

Outcome: approved