Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

[PERSON] в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання двох дітей : доньки - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення повноліття дітьми. В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, а вона дуже потребує такої допомоги. В судовому засідання позивачка позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд його задовольнити. Також вона пояснила, що з відповідачем проживають окремо, спільно господарство не ведуть. Вона з дітьми проживає у орендованому житлі, за яке вона сама оплачує. Відповідач не надає їй матеріальну допомогу на утримання дітей, якої вона потребує, оскільки отримує заробітну плату в сумі 1500 грн., якої не вистачає на належне утримання дітей. В судовому засідання відповідач позов не визнав, пояснивши, що він має постійне місце роботи, де отримує стабільну заробітну плату. Не бажає надавати кошти позивачці на утримання дітей, але не проти інколи купувати їм деякі речі. Суд, вислухавши пояснення позивачки та відповідача, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: як було встановлено в судовому засіданні та як видно із матеріалів справи: - у період перебування позивачки та відповідача у шлюбі у них народились двоє дітей: донька - [PERSON], [INFO] року, син - [PERSON] - [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про одруження та свідоцтвами про народження, копії яких є у справі; - відповідно до ст.180 СК України, позивачка та відповідач зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття; - позивачка та відповідач проживають окремо, спільно господарство не ведуть, діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні, що підтверджується, окрім пояснень позивачки, викладених у позові, довідкою Орлянської сільської ради, яка є у справі. Цей факт також не заперечується й відповідачем. Відповідач у добровільному порядку не надає позивачці кошти на утримання дітей. Позивачка та відповідач не вирішили у позасудовому порядку спір щодо матеріального утримання дітей, а тому, позивачка звернулася до суду. Судом встановлено, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний заробіток, він не є інвалідом чи пенсіонером, іншої сім'ї не має, як і інших дітей. Згідно ч.2 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, позивачка має право на отримання від відповідача аліментів на утримання дітей до досягнення ними повноліття. При цьому, розмір аліментів, про стягнення яких просить суд позивачка, суд вважає обґрунтованим. Аліменти мають бути стягнуті з відповідача від дня пред'явлення позову. Також, згідно ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь державного бюджету Василівського району Запорізької області підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved