Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

[PERSON] в березні 2014 року звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою до [PERSON], посилаючись на те, що 30 квітня 2013 року вона та відповідач домовились про купівлю-продаж належної останньої на праві власності, земельної ділянки площею 0,1157 га, призначеної для ведення садівництва та розташованої по [ADDRESS]. Витрати щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу вони вирішили нести порівну. Визначившись з усіма істотними умовами договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки та вона передала відповідачу грошові кошти в сумі 17000 грн. Після отримання коштів, відповідач передала їй ключі від тимчасової огорожі та копії всіх документів, які стосуються вказаної земельної ділянки, в тому числі і правовстановлюючого. Відповідач взяла на себе зобов'язання на протязі місяця підготувати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки в нотаріальній конторі. Проте, до цього часу, відповідач взятих на себе зобов'язань не виконала, ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, в зв'язку з чим, вона позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на придбану у відповідача вказану земельну ділянку площею 0,1157 га. З часу передачі коштів вона фактично користується вказаною земельною ділянкою. Фактично договорі купівлі-продажу майна між нею та відповідачем відбувся, але не оформлено в нотаріальному порядку, як наслідок вона не може провести державну реєстрацію нерухомого майна та стати його власником. Просила визнати нікчемним правочин купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1157 га, з цільовим призначенням для ведення садівництва, що розташована по [ADDRESS], кадастровий номер 5324082408:08:003:0043, укладений між [PERSON] та [PERSON] дійсним та визнати за нею право приватної власності на вказану земельну ділянку. В судове засіданні позивач направила заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Відповідач направила до суду заяву в якій позов визнала, а справу просила розглянути без її участі. Суд, дослідивши матеріали справи, і, оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 квітня 2013 року [PERSON] та [PERSON] домовились про купівлю-продаж земельної ділянки площею 0,1157 га, призначеної для ведення садівництва та розташованої по [ADDRESS] за 17000 грн. Право власності відповідача на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії І-ПЛ №046202 від 08 липня 1999 року, довідкою Кротенківської сільської ради Полтавського району Полтавської області №456 від 13 червня 2013 року та витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-5300260672013 від 14 травня 2013 року (а.с.8, 9). Витрати щодо нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу сторони вирішили нести порівну. Визначившись з усіма істотними умовами договору купівлі-продажу спірної земельної ділянки, [PERSON] 30 квітня 2013 року передала [PERSON] 6500 грн., про що свідчить розписка, написана власноруч відповідачем (а.с.16). Крім того, 30 травня 2013 року [PERSON] передала [PERSON] 10500 грн., що підтверджується розпискою відповідача (а.с.17). Після отримання коштів, [PERSON] передала [PERSON] ключі від тимчасової огорожі та копії всіх документів, які стосуються вказаної земельної ділянки, в тому числі і правовстановлюючого. Відповідач взяла на себе зобов'язання на протязі місяця підготувати всі необхідні документи для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу земельної ділянки в нотаріальній конторі. Проте, до цього часу, відповідач взятих на себе зобов'язань не виконала, ухиляється від нотаріального посвідчення правочину, в зв'язку з чим, позивач позбавлена можливості зареєструвати за собою право власності на придбану у відповідача земельну ділянку площею 0,1157 га. З часу передачі коштів [PERSON] фактично користується вказаною земельною ділянкою. Таким чином, позивачем доведено, до при укладенні усного договору між нею та [PERSON] була досягнута згода щодо всіх істотних умов договору. Крім того позивач сплатила обумовлену договором купівлі-продажу суму 17000 гривень, що підтверджується розписками, а їй була фактично передана земельна ділянка за адресою: по [ADDRESS], і позивач розпочала нею користуватись, а в даний час має намір визнати за собою право власності на вище вказану земельну ділянку. Фактично договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1157 га, призначеної для ведення садівництва та розташованої по [ADDRESS] за 17000 грн. між сторонами відбувся, продавець [PERSON] отримала кошти, а покупець - [PERSON] користується земельною ділянкою, але юридично [PERSON] не являється власником вище вказаної земельної ділянки і тому змушена звернутися до суду. Претензії зі сторони продавця [PERSON], відсутні. Вказаний договір купівлі-продажу земельної ділянки продавцем повністю визнається. Дана земельна ділянка на момент купівлі-продажу не була продана, в заставі та під арештом не перебуває, судових спорів щодо неї немає. За визначенням ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Статтею 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, яким є предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів такого виду. Отже, сторони досягли домовленості щодо істотних умов договору купівлі-продажу вчиненого в письмовій формі, виконали їх, але не додержали вимоги ст.657 ЦК України щодо його нотаріального посвідчення. Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У відповідності ст.41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку визначеного законом. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved