Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] 04.04.2018\~року звернувся\~до суду\~з позовом\~до [PERSON],\~третя особа:\~Соснівський відділ\~державної виконавчої\~служби міста\~Черкаси Головного\~територіального управління\~юстиції у\~Черкаській області\~про припинення\~стягнення аліментів\~за виконавчим\~листом та\~звільнення від\~сплати заборгованості\~по аліментах,\~посилаючись на\~те,\~що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.06.2004 року задоволено позов [PERSON] до нього про стягнення аліментів. Відповідно до рішення суду з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.06.2004 року і до його повноліття, але не менше встановленого офіційного мінімуму. Зазначив, що рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 червня 2008 року позов [PERSON] про оспорювання батьківства задоволено. Виключено відомості про [PERSON] як батька [PERSON], [INFO], із актового запису про народження № 231 від 21 березня 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Отже, обовязку утримувати [PERSON] до досягнення ним повноліття у нього не було і немає. Вказав, що станом на 02.04.2018 року він має заборгованість по сплаті аліментів. Просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.06.2004 року і до його повноліття, але не менше встановленого офіційного мінімуму. Виконавчий лист № 2-3616 від 2004 року з дня набрання рішенням законної сили виконати таким, що не підлягає виконанню. Звільнити [PERSON] від сплати заборгованості по аліментах. В судове засідання представник позивача - [PERSON] не зявилася, скерувала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявилась, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, з заявами та клопотаннями до суду не зверталась. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи в судове засідання не зявився, скерував до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні спору поклавсь на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв'язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК). Відповідно до положень ч. 1, п.п. 1, 3, 7, 10 ч. 2\~ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; припинення дії, яка порушує право; припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано, про що видане свідоцтво про розірвання шлюбу Серії 1-СР № 003495 від 13 липня 2005 року. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. \~ \~ \~ \~Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22 червня 2004 року по цивільній справі № 2-3616/2004 позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 14.06.2004 року і до його повноліття, але не менше встановленого офіційного мінімуму. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27 червня 2008 року позов [PERSON] про оспорювання батьківства задоволено. Виключено відомості про [PERSON] як батька [PERSON], [INFO], із актового запису про народження № 231 від 21 березня 2000 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по Соснівському району м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з розрахунку заборгованості по аліментах, заборгованість [PERSON] по аліментах станом на 06.03.2018 року становить 97531, 53 грн. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 2\~ст. 197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Згідно з ч. 2\~ст. 188 Сімейного кодексу України\~батьки можуть бути звільнені від зобов'язання утримувати дитину тільки за рішенням суду. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи те, що рішенням суду виключені відомості про батька із актового запису про народження дитини [PERSON], суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідачка не має передбачених законом підстав для отримання від позивача аліментів на утримання сина. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплати аліментів. Зі згоди\~\~ позивача суд ухвалює заочне рішення в справі, що передбачено\~ст. 280-282 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved