Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

[PERSON] 14липня 2016 року звернувся до суду з заявою, в якій зазначає, що він народився 25 червня 1972 року в м. Ананьєві Одеської області. На час його народження його батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, однак підтримували фактичні шлюбні відносини, та кожен з них носив своє прізвище. Батько «Голуб», мати «Дорошенко». Заявник зазначає, що при реєстрації його народження Коханівською сільською радою Ананьївського району Одеської області йому було видане свідоцтво про народження, відповідно до якого його прізвище вказали «Дорошенко», по батькові «Іванович». Оскільки шлюб між його батьками не було зареєстровано, то в його свідоцтві про народження неможливо було зазначити прізвище його батька як «Голуб». Заявник вказує, що [PERSON] є його біологічним батьком, який приймав активну участь у його вихованні та тривалий час утримував матеріально. З вказаним свідоцтвом про народження в нього не виникало проблем при вирішення різного роду питань. Після смерті батька відкрилась спадщина у вигляді земельної ділянки. Він звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори з метою переоформлення спадщини, що залишилась після смерті батька, однак йому було відмовлено, оскільки відсутні документи, які можуть підтвердити факт родинних відносин між ним та [PERSON], в звязку з чим він звернувся до суду та просить задовольнити заявлені вимоги. В судовому засіданні при розгляді справи представник заявника [PERSON], яка діє на підставі довіреності(а.с.23), заяву підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні під час розгляду справи не заперечив проти задоволення заявлених вимог заявника. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, представника заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши та перевіривши матеріали справи, прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що заявника знають добре. Заявник є сином [PERSON]. Вони підтверджують той факт, що [PERSON] був рідним батьком заявника, оскільки називав його сином, приймав активну участь у його вихованні, забезпечував матеріально. У суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, та їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що згідно копії паспорту заявник [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], мешканець с. Новоселівка Ананьївського району Одеської області (а.с.5). Також судом досліджені такі матеріали справи: копія свідоцтва про народження [PERSON]І.(а.с.7). копія свідоцтва про смерть [PERSON](а.с.8), копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно(а.с.9), копія витягу про державну реєстрацію прав від 26 жовтня 2011 року(а.с.10), копія державного акта на право власності на земельну ділянку на імя, [PERSON] та додатки до нього(а.с.11-13), копію витягу з погосподарської книги (а.с.14-15), копію особової справи учня Новоселівської школи [PERSON]І.(а.с.16-19), копію заяви [PERSON] від 30 червня 2016 року про відмову від прийняття спадщини(а.с.20), копії довідок Новоселівської сільської ради Ананьївського району №№291,277 від 01 та 05 липня 2016 року(а.с.21-22), копію листа нотаріуса на звернення [PERSON]І.(а.с.24). Згідно до ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої ст.135 цього Кодексу. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. П.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матірю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Згідно з п.15 абз.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. В силу п.15 абз.1 вказаної Постанови Пленуму Верховного суду України, суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сімю. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Встановлення факту батьківства та родинних відносин має для заявника значення для вирішення питання щодо отримання спадщини після смерті батька та рідної тітки, та можливості розпоряджатися успадкованим майном. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви у повному обсязі, оскільки судом встановлено той факт, що [PERSON], який помер 25 лютого 2016 року, визнавав та був рідним батьком [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved