Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON], звернулись до суду із позовом до ПАТ «Облтеплокомуненерго» , в якому просять : визнати неправомірними дії відповідача щодо завищення та нарахування позивачам витрат теплової енергії за місця загального користування, за адресами: [ADDRESS], [ADDRESS], [ADDRESS], за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно; зобов'язати ПАТ «Облтеплокомуненерго» припинити дії в частині неправомірного нарахування позивачам сум за місця загального користування за вищевказаними адресами; зобов'язати ПАТ «Облтеплокомуненерго» здійснити перерахунок витрат теплової енергії за опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно; звільнити від сплати судового збору (а.с.3-8). Заявлені вимоги позивачі обґрунтовують тим, що вони є власниками квартир № 41, № 76 та № 85, що знаходяться в багатоквартирному будинку за адресою: м. Чернігів, вул. Мартина Небаби, 102, який обладнаний приладом загальнобудинкового обліку теплової енергії. Зазначають, що між сторонами виникли цивільні права та обов'язки, щодо надання та отримання послуг з теплопостачання. Позивачами були вжиті всі можливі заходи по утепленню житла та за власні кошти встановлено на квартири індивідуальні ультразвукові лічильника тепла. Незважаючи на прийняті позивачами всі можливі заходи щодо заощадження, АТ « ОТКЕ» вперше за весь період наявності лічильників , виставлено квитанції , в т.ч. за опалення місць загального користування значно завищені. Не погоджуючись з отриманими розрахунками вони звернулись до відповідача за розясненнями. Зясувалося, що відповідач всупереч норм закону здійснює розрахунок спожитого тепла квартирами без індивідуальних приборів обліку, як середнє споживання по будинку, помножене на площу квартир , віднімає сумарну теплову енергію квартир з лічильниками , а залишок спожитої будинком теплової енергії , з урахуванням втрат тепла, розподіляє виключно між споживачами квартир з лічильниками. Позивачі не погоджуються з тим, що відповідач здійснює розрахунок за нормою на 1 кв.м, у звязку з чим збільшилася оплата за тепло. Відповідач розраховує оплату за опалення, застосовуючи для споживачів одного обладнаного будинковим лічильником різні методи нарахувань: для одних за нормою на 1 кв.м, що заборонено Постановою № 1171, для інших по лічильнику; для МЗК, порушуючи п. 28 Постанови КМУ № 630, розраховує не за рекомендованою методикою, а розподіляє її лише на споживачів з квартирними лічильниками, а для інших МЗК - входить в тариф. Позивачі вважають , що витрати на опалення місць загального користування мають нести усі мешканці будинку, а не лише ті, у кого наявні індивідуальні прилади обліку. У звязку з порушенням розрахунків, за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року позивачу [PERSON] нараховано до оплати 7126,54 грн, [PERSON] 7283,36 грн, [PERSON] 6387,46. У звязку з чим вважають дії відповідача неправомірними та такими, що не відповідають чинному законодавству, а нараховані суми до сплати опалення за місця загального користування завищеними. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено , заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Позивачі [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги , посилаючись на обставини викладені в позові та наявні в матеріалах справи докази. Представник позивача [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні просила позов задовольнити . Додатково пояснила, що відповідач відповідно до Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води та договору має погодити із споживачем у договір зміни, що впливають на розмір плати за послуги. Представники відповідачів ПАТ «Облтеплокомуненерго» в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у письмових запереченнях (а.с.84-87). Вислухавши пояснення позивачів, представника позивача та заперечення представників відповідачів, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] проживає за адресою: [INFO], позивач [PERSON] - [ADDRESS], позивач [PERSON] - [ADDRESS]. Позивачі є споживачами послуг, які надає ПАТ «Облтеплокомуненерго». Вказаний будинок було обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, що не оспорюється сторонами по справі. Крім того, у квартирах позивачів встановлено прилад обліку теплової енергії, що підтверджується актом прийняття в експлуатацію вузла обліку теплової енергії (а.с.28, 44, 64). Порядок визначення витрат теплової енергії на опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках для встановлення розміру плати за неї споживачами встановлений Методикою розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359 (далі Методика). Відповідачем кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року включно нарахована позивачам у відповідності до п.п. 2.2.1, 2.2.2 Методики, п. 12 Правил, на що вказували представники відповідача. Однак, з таким розрахунком суд не може погодитись, виходячи з наступного. Відповідно до п. 1.4 Методики визначено, що кількість теплової енергії на опалення МЗК окремо не визначається, а входить до загальної кількості теплової енергії, виставленої до плати за опалення у таких випадках: якщо в багатоквартирному будинку незалежно від наявності або відсутності загальнобудинкового обліку теплової енергії відсутні субєкти господарювання, помешкання з індивідуальним опаленням, усі житлові квартири не обладнані приладами обліку витрат теплової енергії на опалення. Як зясовано судом, певна кількість квартир в будинку 102 по вулиці Мартина Небаби в місті Чернігові, в тому числі і квартири № 41, № 76 та № 85 позивачів обладнані приладом обліку витрат теплової енергії на опалення, а отже зазначений пункт Методики в даному випадку застосуванню не підлягає. Таким чином, порядок розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування, має визначатися розділом 2 Методики. Пункт 2.1.4 Методики вказує, що у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1. Крім того, в п. 2.1.4. Методики наводиться формула, за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК. Пункти 2.2.1 і 2.2.2 Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку. Зазначені пункти Методики (2.1 і 2.1.4) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку 82 по вулиці Незалежності в місті Чернігові відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п. 2.2.1 і 2.2.2 Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п. 2.1 і п. 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою. Крім того, слід врахувати, що Правилами, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630, взагалі не визначено порядку оплати послуг з опалення МЗК споживачами, квартири яких обладнані засобами обліку теплової енергії. Рекомендації щодо застосування Методики, які затверджені наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 22 лютого 2008 року №47, також не визначають порядку розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення МЗК у разі обладнання багатоквартирного будинку загально будинковим приладом обліку теплової енергії та часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно копії квитанції за послуги ПАТ «Облтеплокомуненерго» за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року отримувачу послуг [PERSON] за особовим рахунком №67063 нараховано 6387,46 грн (а.с.18-19). Згідно копії квитанції за послуги ПАТ «Облтеплокомуненерго» за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року отримувачу послуг, [PERSON] за особовим рахунком №67020 нараховано 7126,54 грн (а.с.23-26). Згідно копії квитанції за послуги ПАТ «Облтеплокомуненерго» за період з жовтня 2016 року по квітень 2017 року отримувачу послуг, [PERSON] за особовим рахунком №67054 нараховано 7283,36 грн (а.с.39-42). Таким чином, дії відповідача щодо нарахування позивачам витрат та оплати теплової енергії за опалення місць загального користування з жовтня 2016 року по квітень 2017 року є неправомірними, а отже порушене право позивачів підлягає захисту заявленим способом. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 640 грн, від сплати якого позивачі були звільнені, на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Outcome: approved