Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

[INFO] померла мати позивача [PERSON]. Позивач є спадкоємцем за законом, прийняв спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] 18 вересня 2018 року з відповідним позовом звернувся до суду. Ухвалою від 18 вересня 2018 року (а.с. 25) відкрито підготовче провадження у справі. Представники позивача за довіреністю [PERSON] та [PERSON] (а.с. 22) у підготовче засідання не з'явилися, просили справу слухати за їх відсутності (а.с. 28). Представник відповідача - сільський голова Вербовецької сільської ради у підготовче засідання не з'явився, подав до суду заяву, у якій позов [PERSON] визнав і просив справу слухати за його відсутності (а.с. 27). З врахуванням положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: Об'єктом спадкового наступництва є спадщина, тобто вся сукупність прав та обов'язків спадкодавця, в яких він перебував на момент своєї смерті і які за своєю правовою природою є невіддільними від особи їх носія і здатні перейти до інших осіб. Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08 грудня 2017 року (а.с. 7), стверджується, що [INFO] у с. Виноградне Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON]. Довідками Вербовецької сільської ради № 16 від 15.01.2018 та № 380, № 381 від 27.07.2018, витягом з рішення Вербовецької сільської ради від 06.06.1998 (а.с. 13), випискою із по господарських книг [NUMBER] Вербовецької сільської ради від 19.07.2018 та 30.07.2018 (а.с. 14, 15) та технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 16-18), стверджується, що [PERSON] володіла житловим будинком [ADDRESS] в с. Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області, який було побудовано у 1956 році. Із довідки начальника КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації № 93 від 04 квітня 2018 року (а.с. 19) слідує, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в [ADDRESS] Мурованокуриловецького району Вінницької області не зареєстровано. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. Як слідує із роз'яснення приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Т.І. № 418/01-16 від 30.07.2018 (а.с. 20) [PERSON] по своїй смерті заповіту не залишала, що підтверджується інформаційною довідкою (заповіти) № 50551845 від 15.01.2018. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про своє народження (а.с. 8) позивач довів своє право спадкувати після смерті [PERSON] у першій черзі спадкоємців за законом як син. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців він не заявив відмову від неї(ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Довідкою виконавчого комітету Вербовецької сільської ради № 16 від 15 січня 2018 року (а.с. 10) стверджується, що на день смерті з померлою проживав та був зареєстрований її син [PERSON]. Крім того, з роз'яснень приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу Долі Т.І. № 418/01-16 від 30 липня 2018 року (а.с. 20) слідує, що у січні 2018 року [PERSON] звернувся до неї із заявою про прийняття спадщини після смерті своєї матері. Таким чином, позивач довів факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Роз'ясненням приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу № 418/01-16 від 30 липня 2018 року (а.с. 20) позивач довів, що іншим чином, окрім як через суд, він не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, яке залишилось після смерті [PERSON].

Outcome: approved