Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, згідно із яким 25.11.2017 року померла [PERSON], яка залишила заповіт на імя [PERSON] та [PERSON] Заповіт не змінено і не скасовано. До осіб, які мають право на обовязкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України немає. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6118 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акту серії ЯБ № 958144 від 05.06.2007 року. Нотаріально оформити прийняття спадщини позивачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості, оскільки в заповіті зазначено сертифікат, однак за життя [PERSON] виготовила держаний акт. Просять суд визнати за ними право власності по Ѕ частині на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,6118 га, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, згідно державного акту серії ЯБ № 958144 від 05.06.2007 року в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 25.11.2017 року. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON], будучи належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надавши заяву про слухання справи без її участі. Від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 211 ЦПК України, у звязку з чим в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши вимоги позову, дослідивши докази в справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 396228 від 27.11.2017 року [PERSON] померла 25.11.2017 року в с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області. Згідно із заповітом від 26.04.2005 року посвідченого секретарем Новоживотівської сільської ради Оратівського району Вінницької області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 79 [PERSON] заповіла сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0215438, виданий СКП «Промінь» с. Новоживотів а в подальшому виготовлені на його підставі державного акту на право приватної власності на землю, свідоцтво на право власності на майновий пай члена колективного сільського господарства «Промінь» с. Новоживотів Оратівського району Вінницької області серії ВІ ХУ № 016974, [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Заповіт не змінено і не скасовано. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 958144 від 05.06.2007 року [PERSON] є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6118 га, кадастровий номер 0523183000:02:006:0136, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області. Відповідно до довідки № БП-55/0-0.31-71/131-18 від 11.04.2018 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області, взамін сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0215438, який належав [PERSON], який зареєстрований 12.03.1997 року за № 133 в книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видавалась Оратівською РДА Вінницької області по [PERSON] сільській раді КСП «Промінь» с. Новоживотів видано держаний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 958144 на імя [PERSON] на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. Договір оренди землі 05.06.2007 року за № 010701700211. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 0508166242018 від 11.04.2018 року земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6118 га, кадастровий номер 0523183000:02:006:0136, що розташована на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області належить [PERSON] на праві власності. Відповідно до довідки № 151/0/191-18 від 11.04.2018 року виданої відділом Держгеокадастру в Оратівському районі Вінницької області, що станом на 01.01.2018 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території [PERSON] сільської ради Оратівського району Вінницької області за межами с. Новоживотів становить 102368 грн. Станом на 01.01.2017 року середня нормативна грошова оцінка земельної частки (паю) на території [PERSON] сільської ради за межами с. Новоживотів становить 102368 грн. Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. У відповідності з ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 вказаної Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнова проти України»). Ст.1 Протоколу №1 до Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини гарантує право на вільне володіння своїм майном: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права». Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Відповідно до ст.ст. 76, 81 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує думку позивачів, які просять судові витрати покласти на них та вважає, що судові витрати слід залишити без відшкодування. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України є визнання права. На підставі ст.ст. 16, 346,1216, 1218, 1235 ЦК України,

Outcome: approved