Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

[PERSON] 07.09.2018 звернувся до суду із позовом до [PERSON] , треті особи: державний нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори Шаравара В.В., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом та скасування реєстраціїна 1/4 частину спадщини свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 06 липня 2015 року Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської області та зареєстроване в реєстрі за № 464, яким посвідчено право власності [PERSON] на 1/2 частину спадщини, що складається з житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Просить скасувати запис про державну реєстрацію права власності №40154395 від 06.07.2015 на нерухоме майно - 1/2 спільної часткової власності житлового будинку [ADDRESS] , внесений на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого на ім`я [PERSON] , після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . До дня смерті, вона постійно проживала у житловому будинку [ADDRESS] . При житті, постійно проживаючи у зазначеному житловому будинку разом зі своїм батьком [PERSON] , прийняла спадщину після його смерті [INFO] , у відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, але не оформила її. Оформити спадщину після смерті матері [PERSON] на частку будинку на яку вона мала право не може, з огляду на те, що 06.07.2015 відповідачу, [PERSON] , видане свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину нерухомості, тобто на всю частину спадкодавця. Ухвалою суду від 22 жовтня 2018 року відкрите провадження у справі. В судовому засіданні, представник позивача повідомила, що підтримує позовні вимоги з мотивів, які вказані у позовній заяві та просить задовольнити позов. Пояснила, що житловий будинок по [ADDRESS] , є набутим у шлюбі [PERSON] та [PERSON] , тому кожен мав по 1/2 частці, та є спадковим майном усіх спадкоємців. Представник відповідача повідомив, що позовні вимоги відповідач не визнає і заперечує проти задоволення позову, з огляду на те, що спадщина оформлена до Рішення Верховного суду. Нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори визначеної позиції щодо предмету спору не висловила, просила розглядати справу у її відсутності. Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Так, судом встановлено, що житловий будинок за адресою [ADDRESS] , першочергово належав [PERSON] (дідусю позивача), який був одружений з [PERSON] . Вищенаведена нерухомість була побудована спільно, під час їхнього шлюбу. Після розірвання шлюбу, [PERSON] не вимагала виділення своєї частки нерухомості, оскільки її права на частку спірного домоволодіння ніким не порушувались, зокрема [PERSON] до дня його смерті. [INFO] помер [PERSON] , відповідно відкрилося право на спадщину за законом на 1/2 частку, спадкоємцями першої черги якого були [PERSON] (донька), яка проживала спільно з батьком, та [PERSON] (син). Незважаючи на зазначені обставини, нотаріус Городоцької державної нотаріальної контори 06 липня 2015 року видала відповідачу [PERSON] Свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] , зареєстрованого в реєстрі за №464, замість 1/4. Відповідно до п. 212 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України , затвердженої Наказом Міністерства юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Мати позивача, зокрема донька [PERSON] - [PERSON] не оформляла своїх спадкових прав на 1/4 частину житлового будинку, оскільки погоджувалась з вимогою її матері, а бабусі позивача [PERSON] , про її не витребувану 1/2 частину спірного житлового будинку [ADDRESS] , як частку у спільній сумісній власності подружжя [PERSON] . 26.08.2015 [PERSON] як колишня дружина спадкодавця [PERSON] звернулась до Городоцького районного суду Львівської області з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, як частку у спільній сумісній власності колишнього подружжя. Згідно рішення Городоцького районного суду Львівської області (а.с.16) за [PERSON] визнано право власності на 1/2 частку житлового будинку. Рішенням колегії суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 04.10.2016, рішення Городоцького районного суду Львівської області від 24.12.2015 скасовано, постановлене нове рішення, яким в позові [PERSON] відмовлено. Згодом, Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30.05.2018 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 04.10.2016 року скасовано, а рішення Городоцького районного суду Львівської області залишено в силі.(а.с. 17-20) Виходячи з вищевказаного, 23.07.2018 року, бабуся позивача [PERSON] провела Державну реєстрацію свого права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] на підставі рішення Городоцького районного суду Львівської області від 24 грудня 2015 року (а.с.14-16), згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №131818825 від 23.07.2018 року (а.с. 21). Таким чином повинно бути успадкованим по 1/4 частці спадкоємцями майна померлого [INFO] [PERSON] [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] актовий запис №137, від 13.09.2016, та відповідачем [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що стверджує свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] видане 13 вересня 2016 року, яка була матір`ю позивача. До дня смерті, вона постійно проживала у житловому будинку [ADDRESS] . При житті, постійно проживаючи у зазначеному житловому будинку разом зі своїм батьком [PERSON] , прийняла спадщину після його смерті [INFO] , у відповідності до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, але не оформила її. Мати позивача [PERSON] не відмовлялась від права спадкування згідно положень ст.1270 ЦК України. Судом встановлено, що [PERSON] була одружена з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу, серії [NUMBER] , актовий запис №121.(а.с.9). Разом з нею проживали і були зареєстровані батько позивача (чоловік померлої) [PERSON] , і рідна сестра позивача [PERSON] .(а.с.31) Зазначені особи є спадкоємцями майна покійної матері позивача, у масу якого входить 1/4 частина житлового будинку [ADDRESS] . 1/4 спадкового будинку [ADDRESS] , позивач успадковує сам, так як з іншими спадкоємцями, третіми особами у справі, позивач дійшов до спільної згоди, що вони успадковуватимуть інші об`єкти спадкової маси. 09.08.2018 позивач [PERSON] звернувся у Городоцьку державну нотаріальну контору за оформлення своїх спадкових прав після смерті своєї матері [PERSON] , яка померла [INFO] , де було зареєстровано спадкову справу за №62831777 та її реєстрацію внесено до спадкового реєстру, про що позивачеві надано копію з спадкового реєстру. Оформити спадщину після смерті матері [PERSON] на частку будинку на яку вона мала право не може, з огляду на те, що 06.07.2015 відповідачу видане право на спадщину за законом на 1/2 частину нерухомості, тобто на цілу частину належну спадкодавцеві. Відповідно до ст..1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам ; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності ; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. За змістом ст.1301 ЦК України про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. У ч.3 ст.1268 ЦК України про прийняття спадщини, вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положеннями ст.1270 ЦК України про строки на прийняття спадщини, вказано, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] та [PERSON] належав спірний будинок на праві спільної сумісної власності, в рівних частках, по 1/2 частині кожному. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, що складається із 1/2 частини житлового будинку на [ADDRESS] , тому відповідачу та матері позивача належало по 1/4 частці. Однак, [PERSON] в період розгляду справи в суді, нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом, не на 1/4, а на 1/2 (а.с.12). Отже, позов позивача є підставним, та підлягає задоволенню. За положеннями ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать в т.ч. витрати на професійну правничу допомогу і пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Положеннями ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved