Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

[PERSON] 26 березня 2015 року звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Дніпроінмед», [PERSON], [PERSON], треті особи: Моторно (транспортне) страхове бюро України, Національна комісія, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В подальшому до участі у розгляді даної цивільної справи в якості третьої особи була залучена [PERSON] В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві та уточнених позовах, а також представники її інтересів у судовому засіданні посилались на те, що 30 жовтня 2014 року за участю автомобіля належного [PERSON] ВАЗ 21011, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля належного [PERSON] Lexus RX 350, д/н [NUMBER], під керуванням [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода. Винуватцем даної ДТП у судовому порядку був визнаний [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована [PERSON] «СК «Дніпроінмед». [PERSON] 03 листопада 2014 року завернулась на адресу [PERSON] «СК «Дніпроінмед» із заявою, в якій повідомила про зазначені обставини, а також просила здійснити огляд належного їй пошкодженого автомобіля та надіслати відповідний акт та повідомити про розмір страхового відшкодування. Проте такий акт не був надісланий позивачу, як і не було повідомлено про розмір страхового відшкодування. 17 листопада 2014 року позивач звернулась на адресу страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування за наслідком події, що мала місце 30 жовтня 2014 року, а 09 грудня 2014 року надала належним чином завірену копію судового рішення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності. Відповідно до оцінки з визначення вартості матеріальної шкоди, складеної ПП «Експерт-Борисфен» на підставі договору, укладеного між останнім та [PERSON], вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок ДПТ становить 203\~855,50 грн. [PERSON] «СК «Дніпроінмед» 31 березня 2015 року здійснило позивачу виплату страхового відшкодування у розмірі 46\~402,85 грн. У звязку із зазначеними обставинами [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, в якому просила суд, з урахуванням неодноразових уточнень, визнати страховим випадком дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 30 жовтня 2014 року близько 15 год. 55 хв. на вул. Запорізьке шосе навпроти електроопори № 38 у м. Дніпропетровську за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля [NUMBER], кузов (рама шасі) 067899, під керуванням водія [PERSON], та за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON]; стягнути з [PERSON] «СК «Дніпроінмед» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 3\~597,15 грн., витрати від інфляції у розмірі 9\~241,30 грн., 3% річних у розмірі 305,00 грн., пеню у розмірі 5\~140,41 грн., збитки у розмірі 89,52 грн., а також моральну шкоду у розмірі 15\~000,00 грн.; стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі 160\~201,12 грн., моральну шкоду у розмірі 25\~000,00 грн.; позивач також просила суд судові витрати покласти на відповідачів (том 3 а. с. 169-181). Представники позивача у судовому засіданні уточнені позовні вимоги в останній редакції підтримали, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та представник його інтересів, який також є представником інтересів відповідача [PERSON] та третьої особи [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, заперечували проти їх задоволення в частині вимог до [PERSON] та [PERSON] у повному обсязі (том 2 а. с. 19-22). Представник відповідача [PERSON] «СК «Дніпроінмед» у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив; приймав участь у минулих судових засіданнях, призначених по даній цивільній справі, в яких позовні вимоги до даного відповідача не визнавав, заперечував проти їх задоволення, посилався на виплату позивачу належного за даним страховим випадком розміру страхового відшкодування у повному обсязі (том 2 а. с. 16). Від представників Моторно (транспортного) страхового бюро України та Національної комісії, що здійснює державне регулювання в сфері ринків фінансових послуг надійшли заяви про розгляд даної цивільної справи без їхньої участі (том 1 а. с. 148-149, 201-202, 207-208, том 2 а. с. 159, 199, 221, том 3 а. с. 28). Вислухавши пояснення осіб, що приймали участь в розгляді даної цивільної справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, судом були встановлені наступні факти: 30 жовтня 2014 року за участю автомобіля [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON], відбулась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені (том 1 а. с. 20). З розписки, складеної [PERSON] 30 жовтня 2014 року вбачається, що останній отримав від [PERSON] в якості компенсації за ремонт автомобіля [NUMBER], грошові кошти у розмірі 10\~000,00 грн. (том 2 а. с. 23). Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2014 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (том 1 а. с. 41-42), що відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказування у даному судовому процесі. Судом встановлено, що автомобіль [NUMBER], на праві власності належить [PERSON] (том 1 а. с. 24), цивільно-правова відповідальність якої застрахована [PERSON] «Українська транспортна страхова компанія», а автомобіль [NUMBER], на праві власності належить [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого застрахована [PERSON] «СК «Дніпроінмед» на підставі полісу №АІ/0190446 від 17 червня 2014 року, за яким ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50\~000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн. (том 1 а. с. 23). Про факт настання дорожньо-транспортної пригоди від 30 жовтня 2014 року позивач повідомила [PERSON] «СК «Дніпроінмед» листом від 03 листопада 2014 року, який адресат отримав 10 листопада 2014 року (том 1 а. с. 25-29, 30). 17 листопада 2014 року [PERSON] направила на адресу [PERSON] «СК «Дніпроінмед» заяву про виплату страхового відшкодування за наслідками події, що мала місце 30 жовтня 2014 року за участю застрахованого даним підприємством автотранспортного засобу (том 1 а. с. 31-33, 34). Листом від 06 січня 2015 року [PERSON] направила на адресу [PERSON] «СК «Дніпроінмед», на відповідну вимогу останнього, банківські реквізити для перерахування страхового відшкодування (том 1 а. с. 38-39, 40, 134). Згідно зі звітом з оцінки вартості збитків завданих гр. [PERSON] внаслідок нанесення пошкоджень легковому автомобілю [NUMBER], в дорожньо-транспортній пригоді, складеним ПП «Експерт-Борисфен» (дата оцінки 04 лютого 2015 року, оцінщик [PERSON]О.) розмір такого збитку визначений у сумі 203\~855,50 грн. (том 1 а. с. 69-96). Вартість складання оцінки становить 2800,00 грн., які були сплачені [PERSON] 29 січня 2015 року відповідно до квитанцій, копії яких наявні в матеріалах справи (том 1 а. с. 101, 102). 10 березня 2015 року [PERSON] на адресу [PERSON] «СК «Дніпроінмед» були направлені вимога про виплату у 10-денний строк страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. та 15\~000,00 грн. моральної шкоди (том 1 а. с. 111-120), а також претензія про страхове відшкодування з аналогічними вимогами (том 1 а. с. 121-130). Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди, спричиненого власнику колісного транспортного засобу № 12/11/14 від 12 березня 2015 року, наданого представником [PERSON] «СК «Дніпроінмед» та складеного субєктом оціночної діяльності [PERSON] на підставі наданих страховою компанією документів та маркетингу ринків збуту вартість матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля [NUMBER], визначена у розмірі 52\~265,72 грн. (том 2 а. с. 75-89, том 3 а. с. 5-24). Висновком судового експерта автотоварознавця по визначенню матеріального збиту нанесеного власнику КТЗ № 6255-15, складеного 25 січня 2016 року Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання відповідної ухвали суду, вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 30 жовтня 2014 року на день скоєння вказаної ДТП, складає величину 46\~001,41 грн. (том 3 а. с. 82-93). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що є донькою позивача та дружиною [PERSON], який керував автомобілем [NUMBER], 30 жовтня 2014 року. Також зазначила, що стан фізичного самопочуття її матері після зазначеної ДТП значно погіршився, позивачка переживала, відчувала головний біль; пошкоджений автомобіль на даний час не відремонтований, що також спричиняє [PERSON] дискомфорт, оскільки вона мешкає у м. Бердянську та у м. Дніпропетровську. Свідки [PERSON] та [PERSON], якими були складені висновки з оцінки заподіяної позивачу шкоди, розмір якої за даними висновками значно різниться (203\~855,50 грн. та 52\~265,72 грн. відповідно), пояснили суду, що висновки ними були складені обєктивно та згідно з діючими правилами та нормами на підставі чинного законодавства України. Свідок [PERSON] експерт, яким була виконана ухвала суду про проведення судової автотоварознавчої експертизи, у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими відповідний висновок був складений ним обєктивно та за діючими правилами та нормами на підставі чинного законодавства України, при цьому на питання сторони позивача зазначив про пропуск ним певного пошкодження автомобіля. У звязку із зазначеним сторонам процесу судом були розяснені положення ст. 150 ЦПК України щодо права заявити клопотання про призначення додаткової або повторної експертизи, проте відповідного клопотання заявлено не було. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Правовідносини, які виникли між сторонами врегульовані нормами Цивільного Кодексу України. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Частиною 1 ст. 1192 встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобовязати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Відповідно до ст.. 6 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоровю та/або майну потерпілого. Положеннями п. 33.1.4 ст. 33 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Даний обовязок був своєчасно виконаний позивачем, що підтверджується матеріалами справи (том 1 а. с. 25-29, 30). Відповідно до положень п. 35.1 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. Як вбачається з матеріалів справи обовязок щодо подання до страхової компанії заяви про виплату страхового відшкодування [PERSON] також виконала у передбачений зазначеною правовою нормою строк (том 1 а. с. 31-33, 34). Пунктом 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Як було встановлено у судовому засіданні [PERSON] «СК «Дніпроінмед» не виконав передбаченого п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обовязку. Згідно з положеннями п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи. Згідно ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Статтею 29 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 36.2 ст. 36 «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Положеннями п. 36.5 ст. 36 вказаного Закону передбачено, що за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Судом встановлено, що виплату страхового відшкодування [PERSON] [PERSON] «СК «Дніпроінмед» здійснило 31 березня 2015 року у розмірі 46\~402,85 грн. (том 2 а. с. 17). Відповідно до ст. 9 ЗУ «Про страхування» франшиза частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності щодо вимог позивача до відповідача [PERSON] «СК «Дніпроінмед», приймаючи до уваги, що представник даного відповідача в ході розгляду даної цивільної справи не заперечував, що дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 30 жовтня 2014 року за участю належних позивачу та відповідачу [PERSON] автотранспортних засобів, є страховим випадком суд не вбачає необхідності окремої фіксації в рішенні цього факту, як про це просить позивач. Разом з тим, приймаючи до уваги, що висновком судового експерта автотоварознавця по визначенню матеріального збиту нанесеного власнику КТЗ № 6255-15, складеного 25 січня 2016 року Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз на виконання відповідної ухвали суду, вартість матеріальної шкоди завданої власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок дорожньо-транспортної пригоди від 30 жовтня 2014 року на день скоєння вказаної ДТП, визначена у розмірі 46\~001,41 грн., а відповідачем [PERSON] «СК «Дніпроінмед» 31 березня 2015 року було виплачено [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 46\~402,85 грн., суд приходить до висновку про те, що стягненню з [PERSON] «СК «Дніпроінмед» на користь позивача підлягають грошові кошти у розмірі 10\~259,15 грн., що становить різницю між розміром фактично виплаченого страхового відшкодування (46 402,85 грн.) та розміром шкоди, встановленим експертним висновком (46 001,41 грн.) з урахуванням інфляційних втрат за період з 16 лютого 2015 року по 31 березня 2015 року (ч. 2 ст. 625 ЦК України 7\~669,47 грн.), 3-х% річних за прострочення виплати страхового відшкодування за той же період (ч. 2 ст. 625 ЦК України 163,00 грн.) та пені за вказаний період (п. 36.5 ст. 36 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - 2 828,12 грн.). Роблячи такий висновок суд виходить з того, що період прострочення виплати страхового відшкодування становить з 16 лютого 2015 року по 31 березня 2015 року, тобто 43 дні прострочення, ставка НБУ за період з 16 лютого 2015 року по 03 березня 2015 року складає 19,5% (кількість днів у періоді 16), за період з 04 березня 2015 року по 31 березня 2015 року 30% (кількість днів у періоді 27), індекс інфляції у лютому 2015 року становив 105,3%, у березні 2015 року становив 110,8%, таким чином з урахуванням суми боргу у розмірі 46\~001,41 грн. розмір 3% річних становить 163,00 грн., інфляційних втрат 7\~669,47 грн., пені 2\~828,12 грн. Крім того, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] «СК «Дніпроінмед» на користь [PERSON] 89,52 грн. витрат, повязаних з направленням на адресу даного відповідача письмових вимоги та претензії про виплату страхового відшкодування. У задоволенні решти вимог [PERSON] до [PERSON] «СК «Дніпроінмед» про відшкодування матеріальної шкоди суд вважає за необхідне відмовити як у необґрунтованих з підстав зазначених вище. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача [PERSON] суд вважає за необхідне відмовити у їх задоволенні у повному обсязі з огляду на те, що даний відповідач не був учасником ДТП, у якій зазнав пошкоджень належний позивачу автомобіль, а отже вимоги заявлені до [PERSON] є безпідставними. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 160\~201,12 грн., з яких 153\~855,50 грн. різниця між розміром шкоди, встановленим звітом з оцінки вартості збитків складеним ПП «Експерт-Борисфен» та розміром страхового відшкодування, який позивач просила стягнути з [PERSON] «СК «Дніпроінмед», 2800,00 грн. витрати на проведення зазначеної оцінки, 1049,16 грн. витрати, повязані з поштовими відправленнями; 1\~128,00 грн. витрати на проведення обстеження автомобіля; 138,46 грн. витрати повязані з поштовими відправленнями на адресу [PERSON] «СК «Дніпроінмед», 1\~230,00 грн. витрати за перевірку розвал-сходження коліс суд вважає за можливе задовольнити їх частково, а саме: відмовити у стягненні 153\~855,50 грн. у звязку з тим, що збитки від пошкодження автомобіля були відшкодовані позивачу страховою компанією, та задовольнити решту вимог про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальної шкоди в загальному розмірі 6\~345,62 грн., оскільки в матеріалах справи наявні письмові докази понесення позивачем даних витрат, а відповідно до ст. 1188 ЦК України вони підлягають стягненню з винної особи, тобто з [PERSON] Роблячи такий висновок суд критично оцінює посилання сторони позивача на акт №12/05-1-2012 здачі-приймання робіт від 12 травня 2015 року як на доказ розміру шкоди, завданої позивачу, оскільки в матеріалах справи наявний експертний висновок, складений на виконання відповідної судової ухвали експертом в даній галузі, який розмір заподіяної позивачу внаслідок ДТП шкоди визначив в означеному вище розмірі, вважаючи достатнім саме такий її розмір. Крім того, судовий експерт був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку, у звязку з чим при ухваленні даного судового рішення суд керувався саме експертним висновком. Судом під час розгляду справи розяснювалось сторонам їхнє право заявляти клопотання про призначення повторної або додаткової експертиз, у разі їхньої незгоди з висновком експерта, однак сторони таким своїм правом не скористались. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною першою ст. 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Визначаючи розмір моральної шкоди суд враховує роз'яснення, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 (із змінами та доповненнями внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5), згідно з яким ця шкода визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоровя потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача [PERSON] щодо відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що внаслідок ДТП позивачу дійсно була завдана моральна шкода, яка полягає у втраті душевного спокою, перебуванні у стані стресу, таким чином суд вважає можливим позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, стягнувши з відповідача [PERSON] як винуватця дорожньо-транспортної пригоди на користь позивача у рахунок відшкодування моральної шкоди 3000,00 грн. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] «СК «Дніпроінмед» про відшкодування моральної шкоди суд вважає за необхідне відмовити, оскільки стороною позивача не було надано належних та допустимих доказів завдання саме цим відповідачем позивачу страждань нематеріального характеру. Вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України і приймаючи до уваги результат вирішення справи, суд вважає за можливе стягнути з відповідачів [PERSON] «СК «Дніпроінмед» та [PERSON] на користь позивача в рахунок повернення витрат по сплаті судового збору 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial