Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

[PERSON] в жовтні 2015 року звернувся до суду з вимогами ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на його позивача користь на відшкодування матеріальної шкоди 202047 грн.14 коп. В провадження судді Калашнікової О.І. справа передана у відповідності до вимог ст..11-1 ЦПК України 19.02.2016 року. В порядку ст..31 ЦПК України представник позивача уточнив вимоги і в судовому засіданні просив ухвалити рішення, яким стягнути з ПрАТ «СК «Нова» на користь [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 20\~000 грн, пеню за прострочення страхового відшкодування 5159,46 грн, стягнути з [PERSON] на відшкодування матеріальної шкоди 202047,14 грн., стягнути з відповідачів судові витрати пропорційно задоволених позовних вимог. Представник [PERSON] позов не визнала. Представник ПрАТ «Страхова компанія «Нова» до суду не зявився, про час слухання справи сповіщений, до матеріалів справи додані письмові заперечення ПрАТ «СК «Нова». Суд вивчив надані документи, вислухав учасників процесу і встановив наступне: 11 січня 2015 року о 23 годині 40 хв. на вул.Ак.Філатова,15 в м.Одесі сталося ДТП - водій автомобіля [NUMBER] [PERSON] допустив зіткнення з автомобілем [NUMBER]. Причиною ДТП стало порушення водієм [PERSON] п.10.1,10.2 Правил дорожнього руху: водій, починаючи рух з прилеглої території, не надав дорогу автомобілю марки «Volkswagen», в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen», що призвело до пошкодження транспортних засобів. Згідно звіту автотоварознавчого дослідження №30122150, виконаного експертами ТОВ «Хавк Холинг», розмір матеріальної шкоди власнику автомобіля «Volkswagen» складає 250185 грн 47 коп. Постановою Київського райсуду м.Одеси від 21 січня 2015 року [PERSON] визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] перед третіми особами застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Нова» на підставі страхового полісу АІ\\0543607. Ліміт відповідальності за зазначеним полісом складає 50\~000 грн. Представник позивача стверджує, що 16.01.2015 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Нова» з повідомленням про ДТП. 15 квітня 2015 року [PERSON] надав до страховика заяву про виплату страхового відшкодування. У період з 02.09.2015 року по 04.12.2015 року страховик виплатив позивачу страхове відшкодування в загальній сумі 30\~000 грн. У звязку з тим, що страхова компанія не сплатила [PERSON] страхового відшкодування у повному обсязі і [PERSON] не відшкодував спричинену шкоду і понесені у звязку з ДТП витрати , позивач звернувся до суду за захистом порушеного права на отримання відшкодування матеріальної шкоди. Позивач вимагає стягнути з страховика страхове відшкодування у сумі 20000 грн в межах ліміту відповідальності. З [PERSON] позивач вимагає стягнути на відшкодування матеріальної шкоди 202047 грн14 коп. Позивачева сторона, обґрунтовуючи свої вимоги, посилалась на такі докази: постанову Київського райсуду м.Одеси по справі за №520\\467\\15п про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, довідку інспектора УДАЇ про механічні пошкодження автомобіля [NUMBER] , отримані внаслідок ДТП від 15.01.2015 року, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, звіт автотоварознавчого дослідження №30122150, виконаний ТОВ «Хавк Холдинг» з протоколом огляду транспортного засобу, ремонтною калькуляцією, фото таблицями, рахунок АдСЧТ00755 від 06.03.2015 року з квитанцією про оплату вартості виконаних робіт з ремонту автомобіля. Представник відповідача [PERSON], не визнаючи позовні вимоги, стверджувала, що позивач не довів розмір матеріальної шкоди, спричиненої йому внаслідок порушення [PERSON] правил дорожнього руху. За твердженням відповідачевої сторони автомобіль позивача на момент ДТП вже мав механічні ушкодження. Представник страхової компанії в письмових поясненнях позов [PERSON] не визнав в частині вимог стягнення з страхової компанії пені за прострочення виплати страхового відшкодування, посилаючись на несвоєчасне надання позивачем усіх документів, передбачених законом для виплати страхового відшкодування. В частині вимог про страхове відшкодування, представник відповідача зазначив, що частково на суму 30\~000 грн страхове відшкодування позивачу сплачене. Судова ухвала про призначення товарознавчої експертизи з питання визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої саме під час ДТП, що сталось 9.10.2014 року, не виконана експертною установою з тих підстав, що позивач не надав для дослідження пошкоджений автомобіль, тому як автомобіль позивачем було продано без відновлюю чого ремонту. При викладених обставинах суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав: За загальними правилами, визначеними ст.ст.1166,1167,1187,1190 ЦК, тягар цивільної відповідальності має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП. Відповідно до вимог ст.21 ЗУ «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (Закон №1961-ІV) на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без чинного поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності. Ст.22 Закону №1961- ІV визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну в результаті ДТП життю, здоровю, майну третьої особи. У даному випадку згідно з полісом АІ №0543607 цивільна відповідальність власника автомобіля [NUMBER] на момент ДТП була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «Нова». За умовами договору страхування страхова компанія забезпечує відшкодування шкоди, завданої життю, здоровю та майну третіх осіб під час ДТП, що сталося за участю забезпеченого транспортного засобу та внаслідок цієї пригоди настає цивільно-правові відповідальність особи, відповідальність якої застрахована. Ст.1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Надані суду письмові докази свідчать, що ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія» свої зобовязання щодо відшкодування потерпілому в ДТП [PERSON] не виконало у повному обсязі. Так, після звернення [PERSON] до суду з цим позовом страховик у період з 02.09.2015 року по 04.12.2015 року сплатив потерпілому 30\~000 грн, в той час як ліміт відповідальності складає 50\~000 грн. Відповідно до ст.3 Закону №1961- ІV обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та\\або майну потерпілих унаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальника. Пленум ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ у Постанові №4 від 1.03.2013 року (п.16) розяснив, що «питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, вирішується залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування та виконання чи невиконання нею передбаченого ст.33 Закону №1961- ІV обовязку щодо письмового надання страховику, з яким укладено відповідний договір, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого зразка. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах передбаченого договором страхування страхового відшкодування. Позивач вимагає стягнути на його користь з страховика на відшкодування завданої унаслідок ДТП майнової шкоди 20000 грн, що відповідає ліміту, визначеного полісом і п.9.3. ст.9 Закону №1961- ІV. Вимоги позивача в частині стягнення з страховика пені за порушення строків виплати страхового відшкодування містяться на нормах п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яка передбачає «страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його». У даному випадку відповідно до зазначеної норми крайній строк виплати страхового відшкодування припадав на 16.07.2015 року ( 90 днів від 15.04.2015 року день отримання страховиком заяви про виплату страхового відшкодування). Проте страховик частково виплати відшкодування 02.09.2015 року, і до сьогодні страховик не виплатив страхове відшкодування в межах встановленого ліміту. Згідно до положень п. 36.5 ст. 36 Закону, кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Позивач розрахував суму пені з суми страхового відшкодування 40\~000 грн за період з 16.07.2015 року по 08.10.2015 року, тобто за 85 днів. Розрахунок виконано за формулою ?Р = (s Х р% Х Q)/ /365/100, де: ?Р сума пені; s сума заборгованості; р% - ставка пені, у відсотках за день прострочення; Q кількість днів прострочення виконання зобовязання. Таким чином сума пені, розрахована позивачем складає 5\~159 грн 46 коп і саме таку суму представник позивача вимагає стягнути з страховика. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимога [PERSON] до страхової компанії підлягають задоволенню в розмірі 20\~000 грн + 5159 грн 46 коп = 25159,46 грн. ПрАТ «Українська охоронно-страхова компанія», не визнаючи позов [PERSON], у письмових запереченнях посилалась саме на положення ст..12 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Інших заперечень щодо вимог [PERSON] страховик в письмових запереченнях на позов не наводив. З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] до страховика підлягають задоволенню в розмірі 49000 грн = 50\~000 1000 грн (франшиза). Вимоги [PERSON] до відповідача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до правових позицій Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року « у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої шкоди суди на підставі ст. 1194 ЦК постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність на користь потерпілої особи, різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).Відповідно до\~положень ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, а тому\~збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).\~Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно\~до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або\~виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У даному випадку наданий суду звіт автотоварознавчого дослідження №30122150, виконаний експертами ТОВ «Хавк Холинг» про розмір матеріальної шкоди власнику автомобіля «Volkswagen» в сумі 250185 грн 47 коп відповідачами не спростований. Доводи відповідача [PERSON] (його представника) про наявність у автомобіля «Volkswagen» механічних ушкоджень, не повязаних з ДТП, що сталося11.01.2015 року не підтверджені належними і допустимим доказами. Судова ухвала про призначення товарознавчої експертизи з питання визначення розміру матеріальної шкоди, спричиненої саме під час ДТП, що сталось 11.01.2015 року, не виконана експертною установою з тих підстав, що відповідач відмовився оплачувати вартість експертних робіт, хоча експертиза призначалась судом саме за клопотанням відповідача [PERSON] З урахуванням часткової виплати страхового відшкодування, задоволення вимог позивача до страховика, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню на відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти в сумі 250185, 47 грн 50\~000 грн =200185,47 грн. Відповідно до положень ст..79,88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з страховика витрати на оплату судового збору в сумі 252 грн (пропорційно задоволеним вимогам), з [PERSON] витрати на проведення товарознавчого дослідження автомобіля в сумі 1861,67 грн і судовий збір в сумі 2220,6 грн (пропорційно задоволеним вимогам), загалом 4082,27 крп.

Outcome: approved