Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] проходив службу в органах внутрішніх справ України. Наразі є поліцейським Подільського УП ГУНП у м. Києві. Зазначають, що за спільною згодою Подільської районної у місті Києві Державної адміністрації та Подільського РУ ГУ МВС України у м. Києві будинок [ADDRESS] протягом довгих років використовувався як гуртожиток для проживання та реєстрації працівників районного управління міліції. Порядок поселення до гуртожитку відбувався на підставі рапортів діючих працівників міліції щодо надання вільної кімнати для проживання у гуртожитку та рішень Житлово-побутової комісії районного управління для поселення, яке підтверджувалося протоколом засідання комісії. Вказують, що частина документів, пов`язаних з проживанням в гуртожитку працівників міліції до 2004 року у Подільському районному управлінні фактично втрачені. Позивач та члени його сім`ї з 24.03.2001 року проживають за адресою: [ADDRESS] протягом цього часу кімнати [ADDRESS] та [ADDRESS] квартири [ADDRESS] . Зазначають, що відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) від 10.12.2010 року №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», вищезазначений житловий будинок [ADDRESS] було передано до сфери управління Подільської районної в м. Києві державної адміністрації та згідно з розпорядженням Подільської РДА в м. Києві від 08.02.2012 року № 60 передано та закріплено за комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» на праві оперативного управління та балансоутримувача і в подальшому передано на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» та переданий до сфери управління Подільської районної в м. Києві державній адміністрації. Вказують, що позивачами було надіслано на адресу Подільської РДА заяву щодо видачі ордера на займане приміщення, однак відповідач відмовив у видачі ордеру. Посилаючись на те, що вони вважають рішення відповідача щодо відмови у видачі ордера на житлове приміщення незаконним, позивачі просять визнати за ними право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] , кімнати [ADDRESS] та [ADDRESS] . До початку судового засідання позивачі подали заяви, в яких позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити, а справу розглядати за їхньої відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду направив заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника Подільської РДА в м. Києві, просив вирішити спір відповідно до вимог чинного законодавства. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що всі 4 позивачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12-15) Відповідно до Довідки № 55/6265 від 02.04.2014 року [PERSON] разом із сім`єю проживає а адресою: [ADDRESS] . (а.с. 37) Згідно Наказу № 59 від 08.04.2014 року КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району міста Києва» [PERSON] працівнику Подільського РУ ГУ МВС в місті Києві, дозволено тимчасово користуватись кімнатою [ADDRESS] . (а.с. 39) Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] з 07.11.2015 року проходить службу в органах Національної поліції України, з 05.06.1998 року проходив службу в органах внутрішніх справ України. (а.с. 41) Оплата проживання позивача у вищевказаних приміщеннях підтверджена Довідкою Подільського РУГУ МВС України в місті Києві. (а.с. 42) Відповідно до листа від 17.07.2017 року голови ліквідаційної комісії Подільського РУ ГУ МВС України у м. Києві за спільною згодою Подільської районної у місті Києві Державної адміністрації та Подільського РУ ГУ МВС України у м. Києві будинок 8 по вул. Житньоторзька, протягом довгих років використовувався, як гуртожиток для проживання та місця реєстрації працівників районного управління. Порядок поселення до гуртожитку відбувався на підставі рапортів діючих працівників міліції щодо надання вільної кімнати для проживання у гуртожитку та рішень Житлово-побутової комісії районного управління для поселення, яке підтверджувалося протоколом засідання комісії. Частина документів, пов`язаних з проживанням в гуртожитку працівників міліції до 2004 року у Подільському районному управлінні фактично втрачені, рішення та протокол засідання Житлово-побутової комісії районного управління відносно їх поселення до гуртожитку разом з членами родини у 1999 році по [ADDRESS] не збереглися (а.с. 47). Згідно з розпорядженням Подільської РДА у м. Києві № 60 від 08.02.2012 року передано та закріплено за комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» на праві оперативного управління та балансоутримувача будинок [ADDRESS] . Як вбачається з розпорядження Подільської РДА у м. Києві № 50 від 29.01.2015 року будинок будинок [ADDRESS] та закріплено за комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м. Києва» з метою його подальшого обслуговування (а.с. 46-47). Судом також встановлено, що позивач [PERSON] перебуває на квартирному обліку з 31.12.2004 року у складі сім`ї з 4 осіб, що підтверджується довідкою відділу обліку та розподілу житлової площі Подільської РДА № б/н від 23.02.2018 року (а.с. 58). 18.06.2018 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про видачу ордера на вищезазначене житлове приміщення, однак відповідач листом від 25.06.2018 року відмовив у видачі ордеру. (а.с. 60). Фактично позивачам ордер виданий не був. Причиною спору між сторонами стала відмова відповідача в добровільному порядку визнати за позивачами право на користування займаним житловим приміщенням. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 52 ЖК України жилі приміщення в будинках відомчого житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів. Статтями 127-129 ЖК України передбачено, що для проживання робітників у період роботи можуть використовуватися гуртожитки Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної в місті Ради народних депутатів. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету. На підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Ордер на жиле приміщення видається громадянинові на вільне жиле приміщення на підставі рішення виконавчого комітету районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду (ст. 58 ЖК України). Ордер на жиле приміщення може бути визнаний недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами не відповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян і організації на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Згідно з ч. 2 ст. 65 ЖК України особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визначено, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст. 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Судом було достовірно встановлено, що позивачі вселилися у кімнати [ADDRESS] [ADDRESS] , користуються спірним жилим приміщенням, несуть витрати по його утриманню. У відповідності до положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. У відповідності до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідач у порушення вимог ст. 81 ЦПК України не надав суду доказів, які б свідчили про те, що позивачі не проживають у спірній квартирі, зловживають своїми правами. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачів обґрунтовані та знайшли своє доведення в ході судового розгляду, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved