Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду Луганської області з позовом до Новоайдарської селищної ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла матір позивача [PERSON] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповідала позивачу. При зверненні позивача до приватного нотаріуса Щастинського районного нотаріального округу Карпенко В. М. йому було роз`яснено, що оскільки ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину, у зв`язку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача зазначає, що [PERSON] пропустив строк, визначений законом для прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що не був обізнаний про наявність спадкового майна та через свою правову необізнаність йому не було відомо про необхідність подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. На підставі викладеного, представник позивача вимушений звернутися до суду з позовною заявою про надання [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за захистом своїх спадкових прав. Ухвалою судді Новоайдарського районного суду Луганської області від 30.07.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Новоайдарського районного суду Луганської області від 30.09.2021 р. справу призначено до судового розгляду по суті. 11.11.2021 р. представник позивача - адвокат Циба В. М., який діє на підставі ордеру серія АХ №1041980, надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просить суд поновити пропущений строк подачі до суду позовної заяви. Представник позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради І. Шопін у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надав, при вирішенні питання покладався на розсуд суду. У відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] повторно виданого 12.01.2021 р., [INFO] померла [PERSON] (а.с.9). Після її смерті залишилось спадкове майно, яке вона заповідала своєму сину [PERSON] , що підтверджується копією заповіту (а.с.10). Згідно з Витягом зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.11). Факт того, що позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.8). При зверненні позивача до приватного нотаріуса Щастинського районного нотаріального округу Карпенко В. М. йому було роз`яснено, що оскільки ним було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину, у зв`язку з чим йому було рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 12). У зв`язку з вищенаведеним, на даний час позивач не має можливості реалізувати своє право на спадкове майно, після [PERSON] в позасудовому порядку. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом особистого майнового чи немайнового права та інтересу, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частина 3 ст. 1272 ЦК України передбачає, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини судам слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 5 ст. 267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Суд приходить до висновку, що строк звернення представника позивача до суду з позовом підлягає поновленню, оскільки він пропущений з поважних причин, оскільки позивач [PERSON] не був обізнаний про існування спадкового майна. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, зважаючи на те, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, має намір прийняти спадщину, зазначив причину пропуску строку, встановленого законом для прийняття спадщини, яка визнана судом поважною, беручи до уваги той факт, що позивач позбавлений в позасудовому порядку реалізувати своє право на спадщину, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечень не надав. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. Згідно ст. ст. 16, 256, 257, 267, 1216, 1217, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року,

Outcome: approved