Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-19 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з цим позовом мотивуючи тим, що [INFO] помер їх батько [PERSON] , у зв`язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку пай, яке було посвідчено сертифікатом серії СМ №0229454. Вони прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, будучи спадкоємцями першої черги за законом, однак оформити в нотаріуса не спроможні, оскільки нотаріус звернув увагу, що вказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) містить незастережні виправлення (підчистки), щодо анкетних даних спадкодавця. Просили встановити факт належності [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) та визнати за ними право на цю земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом по 1/4 частці за кожним. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили справу розглянути без їх участі, про що повідомили суд письмовими заявами. Представник відповідача Слобідської сільської ради в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Представник третьої особи Буринської РДА в задоволенні позовної заяви не заперечував, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив суд письмово листом. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність , тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Зокрема, судом встановлено, що [INFO] помер батько позивачів [PERSON] , що вбачається з копій паспортів позивачів, копії свідоцтва про смерть спадкодавця, копій свідоцтв про народження позивачів (а.с.12-17,19-21,23-26). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, що було посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії СМ №0229454, яку прийняли його діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - позивачі по справі, будучи спадкоємцями першої черги за законом, відповідно до ст.529, п.1) ч.1 ст.549 ЦК УРСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном, що вбачається з копії сертифікату на право на земельну частку (пай), довідки Слобідської сільської ради, довідок відділу у Буринському районі головного управління Держгеокадастру у Сумській області, інформаційних довідок зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.22,32-34,57-58). Разом з тим, позивачі не можуть отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вище згадану земельну частку (пай), оскільки зазначений сертифікат містить незастережні виправлення (підчистки), щодо анкетних даних спадкодавця, що також вбачається з роз`яснення нотаріуса за №964/01-16 від 05.11.2018 року (а.с.18). Однак право спадкодавця на вказану земельну частку( пай) у суду сумнівів не викликає, так як фактично, паювання сільськогосподарських земель в Україні розпочалося після прийняття Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» №666/94 від 10.11.1994 року та Указу від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» №720/95. Зокрема, згідно п.2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із законодавством, членами КСП були, зокрема, такі особи: постійні працівники - члени КСП, пенсіонери, які раніше працювали в КСП і залишилися його членами. Крім того, право на земельний пай мають спадкоємці тих членів КСП, які мали таке право, але померли до моменту видачі документа про це право, а саме - земельного сертифіката (Указ Президента України від 10 листопада 1994 року № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва»). Тобто відповідно до змісту статей 22,23 Земельного кодексу України ( 1990 р. N 561-XII) та Указу Президента України від 08.08.1995 року право на земельний пай у таких випадках особа набуває за наявності усіх трьох умов - перебування в членах КСП, включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю, одержання КСП Державного акта. Судом встановлено, що [PERSON] , будучи колишнім членом КСП, був включений до списку громадян, який додавався до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ №000022, який був виданий колективному сільськогосподарському підприємству агрофірма «Україна» 26.07.1995 року і йому вищевказаний сертифікат на право на земельну частку (пай) , розміром 3,80 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), був виданий, про що було зроблено запис в Книзі реєстрації сертифікатів на право за земельну частку (пай) за №454, але в оригіналі цього правовстановлюючого документу були зроблені незастережні виправлення (підчистки), щодо анкетних даних спадкодавця, що підтверджується копією державного акту на право колективної власності на землю та доданим до нього списком громадян, членів сільськогосподарських підприємств (а.с.27-31). Відповідно до ч.2 ст.548 ЦК Української РСР, положення якого діяли на час відкриття спадщини, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Крім того, позивачі також не спроможні належними чином оформити свої спадкові права, через незастережні виправлення (підчистки) у написанні по батькові спадкодавця [PERSON] у вище згаданому сертифікаті на право на земельну частку (пай), в якому по батькові виправлене на « [PERSON] », що вбачається з роз`яснення нотаріуса та листа відділу держгеокадастру в Буринському районі. Між тим, факт належності сертифікату на право на земельну частку (пай) саме [PERSON] , повністю підтверджений матеріалами справи. Зокрема, як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] - [INFO] в [ADDRESS] помер [PERSON] (а.с.21). Згідно довідки виданої 20.11.2019 року №1876 Слобідською сільською радою, Буринського району, Сумської області - [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , був постійним мешканцем [ADDRESS] (а.с.71). Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Таким чином, даючи оцінку наведеним вище доказам, суд вважає, що незастережні виправлення (підчистки), щодо написання по батькові спадкодавця мають технічний характер і виникли з вини осіб, які видавали вище згаданий сертифікат. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на зміст зазначених норм матеріального права та їх аналізу, враховуючи, що визнання позову відповідачем та третьою особою не суперечить закону й не порушує права чи інтереси інших осіб, а позивачі прийняли спадщину після смерті свого батька, суд приходить до висновку про обґрунтованість їх вимог та необхідності задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved