Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON].) звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» (далі - відповідач, ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО»), в якому просить стягнути з відповідача з на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 5 060,70 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 25.10.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], та автомобіля «Чері», державний номерний знак [NUMBER], що належить позивачу. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Чері», державний номерний знак [NUMBER], одержав механічні пошкодження. Постановою суду винним у вчинені дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON], цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО». Позивач повідомив відповідача про дорожньо-транспортну пригоду та надав всі необхідні для виплати страхового відшкодування документи, проте, на неодноразові звернення позивача розмір страхового відшкодування відповідач не повідомив, у зв'язку із чим позивач самостійно звернувся до суб'єкта оціночної діяльності для проведення автотоварознавчого дослідження з визначення розміру збитку. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Чері», державний номерний знак [NUMBER], вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 5 060,70 грн. Отже, відповідач зобов'язаний був виплатити позивачу страхове відшкодування в розмірі 5 060,70 грн., однак, в порушення норм чинного законодавства страхове відшкодування не виплачено. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 11.09.2015 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства Українська страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» про стягнення страхового відшкодування та справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, представник позивача направив на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи, в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. За таких обставин, враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд, згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що 25.10.2014 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ДЕУ», державний номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON], та автомобіля «Чері», державний номерний знак [NUMBER], що, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER], належить на праві власності [PERSON] Внаслідок зазначеної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Чері», державний номерний знак [NUMBER], одержав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою Відділу ДАІ з обслуговування Голосіївського району ГУМВС України в м. Києві. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 01.12.2014 року винним у вчиненні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано [PERSON]. Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Як визначено ч. 1 та ч. 2 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Таким чином, шкода, завдана позивачеві з вини [PERSON] підлягає відшкодуванню за рахунок останнього. Разом з тим, цивільно-правова відповідальність [PERSON] у період, коли сталась дорожньо-транспортна пригода, була застрахована у ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО». Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Як визначено у ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. 04.11.2014 року [PERSON] надав ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО» перелік необхідних для розгляду події по полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/8649289. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Як визначено у ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 9.1, п. 9.2 ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п'ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Таким чином, ПАТ УСК «ГАРАНТ-АВТО» відповідає перед позивачем за заподіяну [PERSON] шкоду в межах 50 000,00 грн. Як визначено у ст.. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. З аналізу викладеного слідує, що відповідач не відшкодовує всі витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу в повному обсязі, а лише передбачені законодавством. Згідно висновку № 071/15 експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля «Чері», державний номерний знак [NUMBER], від 22.07.2015 року, вартість матеріального збитку, завданого позивачу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить 5 060,70 грн. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved