Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє адвокатське об`єднання «Олександра Муріна», звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Позов мотивовано тим, що позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10.09.2005 року, який було розірвано 23.12.2015 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (справа № 308/13525/15-ц). Після розірвання шлюбу позивач вступила в новий шлюб, в результаті чого змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу між позивачем та [PERSON] у сторін в 2006 році народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір`ю і повністю перебуває на її вихованні та утриманні. Зазначає, що [PERSON] самостійно займається вихованням сина, піклується про його фізичний та духовний розвиток, а відповідач уже тривалий період взагалі не цікавиться життям свого сина, його здоров`ям, навчанням, не виявляє бажання спілкуватися з ним та не приймає участь у його вихованні. Після розірвання шлюбу [PERSON] не утримував матеріально свою дитину, що змусило матір в 2017 році звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів, який був задоволений (рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.10.2017 року у справі № 308/4724/17). Вказує, що станом на 13.05.2021 року за відомостями державної виконавчої служби заборгованість відповідача зі сплати аліментів згідно з виконавчим листом складає 47825 грн. Востаннє [PERSON] надавав допомогу сину ще в 2018 році у незначному розмірі 1934 грн. Факт невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків підтверджується також письмовими поясненнями його сусідів [PERSON] та [PERSON] . Звертає увагу, що сам відповідач не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно свого неповнолітнього сина, доказом чого є його нотаріально посвідчена заява від 11.05.2021 року, зареєстрована в реєстрі за № 395. 14.05.2021 року позивач звернулася до органу опіки і піклування - служби у справах дітей Ужгородської міської ради, з метою отримання висновку щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав. Враховуючи викладене, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.05.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Залучено до участі у справі орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради, якому до наступного судового засідання з метою розв`язання спору постановлено подати суду письмовий висновок. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, при цьому її представник - керівник адвокатського бюро «Олександра Муріна» Мурін О.С. подала до суду заяву, згідно з якою просить розгляд справи проводити без їх участі за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження просить ухвалити рішення, так як у справі міститься нотаріально засвідчена заява відповідача щодо визнання позову. Позивач позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Відповідач у підготовче засідання не з`явився, однак згідно з наявною у матеріалах справи заяви [PERSON] від 11.05.2021 року, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу Гуменюк В.В., зареєстровано в реєстрі за № 395, він повністю усвідомлює значення своїх дій та згідно з вільним волевиявленням, яке відповідає його внутрішній волі, розуміючи природу цього документу, повідомляє, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . З цією метою, стверджує, що він підтримує позовні вимоги, висновки служби у справах дітей Ужгородської міської ради та інші документи, стосовно доцільності позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та проведення відповідних дій. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради у судове засідання не з`явився, при цьому надіслав до суду висновок органу опіки та піклування від 04.06.2021 року. При ухваленні рішення у справі просить врахувати вказаний висновок органу опіки та піклування. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 49 ЦПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Статтею 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Як встановлено судом, позивач [PERSON] проживала з 10.09.2005 року у зареєстрованому шлюбі разом з [PERSON] . Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 15.02.2006 року. Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.12.2015 року (справа № 308/13525/15-ц) шлюб між сторонами було розірвано, а неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , залишено проживати разом з матір`ю. Батько дитини [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , участі у вихованні сина не приймає з 2016 року, розвитком та здоров`ям його не цікавиться, аліментів не сплачує, матеріальної допомоги не надає. Відповідно до розрахунку Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) згідно з виконавчим листом № 308/4724/17 від 09.10.2017 року заборгованість аліментів відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , станом на 13.05.2021 року становить 47825 грн. Ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків до вихованню дитини підтверджується письмовими поясненнями [PERSON] та [PERSON] від 12.05.2021 року, характеристикою учня 9-Б класу Ужгородської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 9 [PERSON] від 26.04.2021 року за № 01-26/76. Мати приділяє належну увагу вихованню дитини. 25.05.2021 року на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Ужгородської міської ради розглядалося питання про позбавлення відповідача батьківських прав відносно його сина. Батько дитини не з`явився на засідання комісії та не надав жодних відомостей щодо свого відношення стосовно розгляду даного питання, хоча йому було надіслано відповідне запрошення. Під час розгляду заяви позивача щодо надання висновку стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього сина, заслухано заявника та з наданих нею пояснень встановлено, що батько не бачив сина та не турбувався про нього з 2016 року. Всі наведені обставини свідчать про те, що батько неповнолітнього сина свідомо ухиляється від його виховання, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, матеріально його не забезпечує. Враховуючи інтереси та думку неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , виконавчий комітет, як орган опіки та піклування Ужгородської міської ради, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Вказані обставини підтверджуються висновком виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу опіки та піклування, від 04.06.2021 року за № 427/34/01-19. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За загальним правилом позбавлення батьківських прав спрямоване насамперед на захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей та є засобом стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Пленум Верховного Суду України у п. п. 15, 16 постанови від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За приписами ч. 1 ст. 76, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідач жодних доказів на спростування доводів позивача не надав, при цьому подав нотаріально засвідчену заяву від 11.05.2021 року, в якій повідомив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його сина [PERSON] , [INFO] , що, на думку суду, свідчить про його байдуже ставлення до дитини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню свого сина, а тому, для захисту прав та інтересів дитини, суд вважає, що позов слід задовольнити та позбавити батьківських прав відповідача щодо його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки представник позивача просить судові витрати з відповідача не стягувати, то такі слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved