Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-07 00:00:00

[PERSON] \~04\~грудня 2020\~року направив\~засобами поштового\~зв`язку до\~Ленінського районного\~суду м.\~Дніпропетровська позов\~до відповідача\~ [PERSON] ,\~третя особа\~ГУ Держспоживслужби\~у Дніпропетровській\~області про\~стягнення суми\~та відшкодування\~моральної шкоди,\~який надійшов\~до суду\~07\~грудня 2020\~року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2021 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, було залучено [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2021 року підготовче провадження закрито і справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2021 року вирішено питання про розгляд справи у заочному порядку. Позивач у своєму позові, посилався на те, що 04 травня 2020 року він звернувся до майстерні з ремонту спортивно-прогулянкових суден до ФОП [PERSON] з метою проведення ремонту двигуна туристичного гідроциклу. В рахунок оплати виконання робіт позивачем було сплачено готівкою кошти у загальній сумі 5\~300 доларів США у присутності свідків. Усі істотні умови щодо виконання ремонтних робіт було досягнуто: перелік робіт, матеріалів, розмір, строки та порядок оплати. Позивач виконав свої зобов`язання. Відповідач свої зобов`язання не виконав: ремонт двигуна не виконав, грошові кошти не повернув, від спілкування ухиляється, зустрічей уникає. 27 вересня 2020 року позивач звернувся до ГУ Держспоживслужби у Дніпропетровській області. 09 жовтня 2020 року від третьої особи ГУ Держспоживслужби у Дніпропетровській області було отримано відповідь, з якої [PERSON] стало відомо, що відповідач припинив свою підприємницьку діяльність з 31 серпня 2020 року. Таким чином, позивачем було сплачено грошові кошти відповідачеві, проте, останній умови договору не виконав, послуг не надав, ремонтні роботи не виконав, грошові кошти не повернув. Просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача сплачені ним грошові кошти у розмірі 5\~300 доларів США, що становить 150\~149 гривень, 50\~000 гривень моральної шкоди, судові витрати по справі віднести за рахунок відповідача. Позивач у своїй заяві до суду позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу за його відсутності, ухваливши заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлений у порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України, про причини своєї неявки судові не повідомив. У встановлений строк відповідачем відзив на позовну заяву подано не було, зустрічний позов не заявлено, будь-які інші документи до суду не направлено. Третя особа ГУ Держспоживслужби у Дніпропетровській області у своїх письмових поясненнях зазначила, що управління вправі реалізувати свої повноваження лише у разі наявності договірних відносин між фізичною особою-споживачем і суб`єктом господарювання, який може мати форму товариства або фізичної особи-підприємця. Оскільки [PERSON] припинив свою підприємницьку діяльність 31 серпня 2020 року, в управління відсутні повноваження для здійснення відповідної перевірки діяльності суб`єкта господарювання. При цьому третя особа не має права вимагати від фізичної особи, яка припинила свою підприємницьку діяльність, надавати інформацію, документи щодо колишньої підприємницької діяльності, так само як застосовувати до такої особи відповідальність за порушення прав споживача. Просила розглядати справу без участі її представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом в порядку, про причини неявки судові не повідомив, письмові пояснення на позов суду не надав. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що право власності на туристичний гідроцикл «Bombardier GTX 4 Tec» зареєстровано за [PERSON] (а.с. 78 оберт). Відповідач [PERSON] був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі фізичних осіб-підприємців як фізична особа-підприємець з видом діяльності «будування та ремонт спортивно-прогулянкових суден». 31 серпня 2020 року ним було припинено підприємницьку діяльність (а.с. 58). Згідно із ст.ст. 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~638\~ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з приписами ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~866\~ЦК України\~договір побутового\~підряду вважається\~укладеним у\~належній формі,\~якщо підрядник\~видав замовникові\~квитанцію або\~інший документ,\~що підтверджує\~укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Суд приймає до уваги, що на час виникнення спірних правовідносин, відповідач був зареєстрований як фізична особа-підприємець, який надавав послуги з будування та ремонту спортивно-прогулянкових суден. Позивач неодноразово звертався до відповідача з усними та письмовими претензіями щодо невиконання в обумовлені строки зобов`язання. Проте на телефонні дзвінки та повідомлення у мобільному додатку «Vіbеr» відповідач відповідав лише обіцянками, а потім взагалі припинив відповідати на дзвінки та повідомлення, не виходить на зв`язок і продовжує ухилятися від виконання зобов`язань. Таким чином, відповідач узяті на себе зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, а саме не здійснив ремонт гідроцикла. Із відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вбачається, що 31 серпня 2020 року фізична особа-підприємець [PERSON] на підставі власного рішення припинив підприємницьку діяльність. Згідно із ч. 9 ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» фізична особа-підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою. Відповідно до ст.\~51\~ЦК України до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин. Згідно із ст.\~52\~ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна. Відповідно до ст.\~53\~ЦК України фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов`язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом. Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17, у разі припинення підприємницької діяльності фізичною особою її права й обов`язки за укладеними під час здійснення підприємницької діяльності договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою. Таким чином, зобов`язання за укладеним договором підряду на ремонт гідроцикла не припиняються, а залишаються за [PERSON] як фізичною особою, оскільки він як фізична особа не перестає існувати. За приписами ст.\~837\~ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст. 846 ЦК України). За правилом ст. 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів регулюється спеціальним ЗУ «Про захист прав споживачів». За ч. 1 ст.\~10\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Отже, позивач, як споживач, має право вимагати відшкодування збитків. Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України). Окрім того, за приписами ст.\~1212\~ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав свої зобов`язання, ремонт гідроциклу не здійснив, тому грошові кошти, отримані від позивача у розмірі 5\~300 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04 грудня 2020 року становить 150\~149 гривень, підлягають стягненню з відповідача. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, суд приходить до такого висновку за наступних підстав. Відповідно до ст.\~22\~ЗУ «Про\~захист прав\~споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної шкоди. Відповідно до вимог ст.\~23\~ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до роз`яснень, наданих у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Неправомірними діями відповідача позивачеві була завдана моральна шкода. Враховуючи моральні страждання позивача, спричинені внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання за договором тривалий час, залишення позивача на тривалий час без значної суми грошових коштів, відсутність можливості для позивача використовувати гідроцикл за призначенням на власний розсуд, позивач вважає таким, що відповідає глибині і ступеню його моральних і фізичних страждань розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000 грн. З викладеного видно, що позивачу неправомірними діями завдавача шкоди [PERSON] завдано моральну шкоду. Суд вважає можливим в часткове задоволення вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 3 000 гривень, у задоволенні позовних вимог в іншій частині слід відмовити. Таким чином, загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] складає 153\~149 (150\~149 гривень + 3\~000 гривень = 153\~149 гривень). У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. [PERSON] при поданні позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 531 гривні 49 коп., що становить 1 відсоток від задоволеної частини позовних вимог (153\~149 гривень/ 100 % = 1\~531 гривня 49 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial