Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

[PERSON] , в особі представника адвоката Касьяненко Ганни Олександрівни, звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Завод металоконструкцій Укрсталь Запоріжжя» про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку, компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати та середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що працювала у ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» з 03.12.2007. Відповідач, в порушення вимог трудового законодавства, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, у зв`язку з чим, станом на 04.02.2021 утворилася заборгованість в сумі 38\~000,39 грн, що складається з наступного: 34\~991,91 грн заборгованість із заробітної плати, 3\~008,48 грн компенсація за невикористану відпустку. 04.12.2020 позивач була звільнена з роботи на підставі ст.\~38 КЗпП України за власним бажанням. В день звільнення, в порушення вимог законодавства про працю, відповідач не провів повний розрахунок з позивачем та не виплатив заборгованість по заробітній платі, тому позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 34\~991,91 грн, компенсацію за невикористану відпустку 3008,48 грн, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати 980,99 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку на день розгляду справи судом 12\~359,10 грн. Ухвалою судді від 10.03.2021, після усунення недоліків в частині сплати судового збору, позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у цій справі. 01.06.2021 від представника відповідача генерального директора ПрАТ «ЗМК Укрсталь» Семенова В.В., надійшов відзив, в якому викладені обставини щодо непогодження з позовними вимогами. З відзиву вбачається, що відповідачем в погашення заборгованості по заробітній платі позивачу сплачено 28\~457,06 грн. Станом на день розгляду справи в суді заборгованість із заробітної плати перед позивачкою становить 9804,60 грн. 01.06.2021 представником позивача до суду надано заяву про зміну розміру позовних вимог. З урахуванням часткової виплати відповідачем позивачу заборгованості по заробітній платі в розмірі 28\~457,06 грн, залишок невиплаченої заборгованості складає 6534,85 грн, з яких сума заборгованості із заробітної плати складає 1098,02 грн та заборгованість по виплаті компенсації за невикористану відпустку складає 3008,48 грн, що позивач і просить стягнути з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 36\~760,40 грн суму середнього заробітку за період затримки розрахунку з 05.12.2020 по 01.06.2021 (день розгляду справи судом) та судові витрати в розмірі 908,00 грн. Від представника позивача адвоката Касьяненко Г.О., надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.\~2 ст.\~247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] працювала у ПрАТ «ЗМК Укрсталь Запоріжжя» з 03.12.2017 по 04.12.2020, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.\~8-9), копією наказу (розпорядження) № 183-к від 03.12.2007 та копією наказу (розпорядження) № 51-3В від 04.12.2020 (а.с.\~12-13). Відповідач, в порушення вимог ст.\~115 КЗпП України, щомісячно не виплачував заробітну плату в повному обсязі, у зв`язку з чим, станом на 04.12.2020 утворилася заборгованість в сумі 34\~991,91 грн заробітна плата, 3\~008,49 грн компенсація за невикористану відпустку. 04.12.2020 позивач була звільнена з роботи на підставі ст.\~38 КЗпП України за власним бажанням, відповідно до копії трудової книжки (а.с.\~8-9). В день звільнення, в порушення вимог законодавства про працю, відповідач, не провів повний розрахунок з позивачкою та не виплатив заборгованість по заробітній платі. Відповідно до ст.\~115 КЗпП заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч.\~1 ст.\~47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при не проведенні його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому свої вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Розрахунок середнього заробітку було здійснено на підставі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995. Відповідно до заяви про зміну розміру позовних вимог, з урахуванням того, що станом на день розгляду справи судом відповідач з позивачем не розрахувався в повному обсязі, позивач має право на стягнення суми середнього заробітку за час затримки розрахунку по 01.06.2021. Середньоденна заробітна плата складає 316,90 грн. Кількість робочих днів за період з 05.12.2020 по 04.02.2021 складає 39 днів і сума середнього заробітку за вказаний період складає 12\~359,10 грн. Кількість робочих днів за період з 05.02.2021 по 01.06.2021 складає 77 днів і сума середнього заробітку за вказаний період складає 24\~401,30 грн. Всього сума середнього заробітку за період з 05.12.2020 по 01.06.2021 складає 36\~760,40 грн (12\~359,10 грн + 24\~401,30 грн). Сторона відповідача заперечень щодо такого розрахунку не надала, інший порядок обчислення середнього заробітку не заявила, тому судом встановлено, що спору щодо розміру середнього заробітку між сторонами немає. КЗпП України покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. У разі невиконання такого обов`язку наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність. Метою такого законодавчого регулювання є захист майнових прав працівника у зв`язку з його звільненням з роботи, зокрема захист права працівника на своєчасне одержання заробітної плати за виконану роботу, яка є основним засобом до існування працівника, необхідним для забезпечення його життя. Відповідач не виконав свої зобов`язання перед позивачем належним чином, що призвело до затримки розрахунку при звільненні, при цьому відповідачем не було доведено жодними доказами, що позивач при цьому діяв недобросовісно при реалізації своїх прав, що могло би привести до недотримання розумного балансу між інтересами працівника та роботодавця. При цьому відсутність коштів для сплати заробітної плати не є підставою для відмови у стягненні середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами про стягнення заборгованості по заробітній платі, відповідно до ч.\~6 ст.\~141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави у розмірі 908,00 грн. Крім того, ч.\~ 1 ст.\~206 ЦПК передбачено, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.\~4 ст.\~206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.\~1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з положеннями ч.\~1 ст.\~142 ЦПК України, ч.\~3 ст.\~7 Закону України «Про судовий збір» у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, у зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, 50 відсотків судового збору в сумі 454,00 грн. від 908,00 грн, сплаченого позивачем при поданні позову до суду відповідно до квитанції (копії) № 1 від 26.02.2021 підлягає поверненню позивачу з державного бюджету, а 50 відсотків судового збору в сумі 454,00 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved