Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Луцької міської ради Волинської області про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свій позов обґрунтовують тим, що [INFO] року померла матір [PERSON] та [PERSON] - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй будинок [ADDRESS] Єдиними спадкоємцями після смерті матері були її сини [PERSON] та [PERSON], які прийняли спадщину шляхом фактичного володіння та управління майном. [INFO] року помер [PERSON], у зв'язку з чим не оформив своїх спадкових прав. Спадкоємцями після його смерті є дружина [PERSON] та діти [PERSON] і [PERSON] Останні також прийняли спадщину шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном. Проте оформити своїх спадкових прав в нотаріальному порядку у останніх немає можливості оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок [ADDRESS] Представник позивача та представник відповідача надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Представник позивача позов підтримала, просила його задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечила. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] померла [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого Луцьким міським відділом ЗАГСу 16 березня 1992 року, [PERSON] - [INFO] року, що стверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого 03 квітня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому (а.с. 11, 12). Статтею 525 ЦК України (в редакції 1963 року) передбачено, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Згідно ст. 524 ЦК України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Зважаючи на те, що спадкодавці [PERSON] та [PERSON] заповіт не залишали, тому спадкування здійснюється за законом. Статтею 529 ЦК України (в редакції 1963 року) визначено, що при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Частинами 1, 2 статті 549 ЦК України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Єдиними спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є сини [PERSON] та [PERSON], про що свідчать свідоцтва про народження [NUMBER] видане 17.03.1950 року та свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 13, 14). Відповідно до відмітки в паспорті про реєстрацію, за адресою [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований з 29.11.1963 року. Ці ж дані містяться в будинковій книзі. Такими ж доказами підтверджується і факт проживання на час смерті спадкодавця [PERSON] її сина [PERSON] Отже, в силу ч. 1 ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 року) [PERSON] та [PERSON] фактично вступили у володіння та управління спадковим майном. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого 03 квітня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, [INFO] року помер [PERSON] Спадкоємцями після смерті [PERSON] є його дружина -[PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданого 13.02.1971 року Луцьким міським бюро ЗАГС та діти - [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER], видане 24.08.1982 року Луцьким міським відділом ЗАГСу), [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 24 вересня 1974 року видане Луцьким палацом щастя). Відповідно до записів будинкової книги, останні були зареєстровані та проживали разом із спадкодавцем на час його смерті у будинку [ADDRESS]. А тому вважаються такими, що прийняли спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майном. Відповідно до ст. 90 ЦК України (в редакції 1963 року), який діяв на час забудови спадкодавцем домоволодіння, земля, є у виключній власності держави і надаються тільки в користування. Зі змісту ст.ст. 100. 105 ЦК України (в редакції 1963 року) випливає, що в особистій власності громадянина може бути жилий будинок, збудований на підставі встановленого дозволу, або належно затвердженого проекту. Законні підстави користування [PERSON] земельною ділянкою, та володіння житловим будинком [ADDRESS] обставини підтверджуються матеріалами Справи на домоволодіння [ADDRESS] від 16.06.1986 року. Зокрема, випискою з рішення виконавчого комітету Луцької міської Ради депутатів трудящих від 02 квітня 1966 року № 164 підтверджується дозвіл наданий [PERSON] на будівництво нового будинку замість старого аварійного на земельній ділянці, що їй належить на [ADDRESS]. В матеріалах справи також міститься проект жилого будинку та акт приймання в експлуатацію державною приймальною комісією збудований [PERSON] житловий будинок [ADDRESS] від 17.05.1971 року. Відповідність побудованого будинку підтверджується технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна. Отже, спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] належало [PERSON]. Зазначені документи свідчать про належне володіння спадкодавцем майном, яке було збудоване нею на законних підставах, не є самочинним будівництвом та має усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент набуття цього майна. Зважаючи на вищенаведені вимоги закону, прийняття спадщини спадкоємцями, законність користування та володіння спадкодавцем [PERSON] земельною ділянкою та житловим будинком [ADDRESS], за спадкоємцем [PERSON] після смерті матері [PERSON], слід визнати право власності на ? житлового будинку [ADDRESS]; за спадкоємцями [PERSON] [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] - визнати право власності на 1/6, за кожним зокрема, житлового будинку [ADDRESS] На підставі ст.ст. 100,105, 529, 548, 549, 554, ЦК України ( в редакції 1963 року),

Outcome: approved