Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-01 00:00:00

[PERSON] 19.03.2019р. звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить суд заборонити відповідачу чинити позивачу перешкоди у користуванні металевим гаражем № [NUMBER] , що знаходиться у дворі будинку № 5 [ADDRESS] м [ADDRESS] Дніпро, пл. Новокодацька, та стягнути судові витрати у справі, до складу яких входить витрати на правничу допомогу у розмірі 10\~000,00 грн. Позовна заява мотивована тим, що відповідач користується вказаним гаражем одноособово, хоча позивач також має право користування ним, оскільки спірний гараж було установлено їх дідом та в подальшому передано батьку сторін, а відтак позивач є співвласником спірного гаражу та відповідно до ст.391 ЦК України має право на усунення перешкод в користуванні майном. [PERSON] надав суду відзив на позов, у якому посилаючись на те, що саме йому було надано в користування спірний гараж, а також на укладення між ним та КП\~«Управління контролю за благоустроєм міста» ДМР договору «Про умови тимчасового погіршення існуючого стану та/або змінення об`єктів благоустрою міста», просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. [PERSON] у судому засіданні позовні вимоги не визнав. Участі у судових дебатах не брав. Заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. З позовної заяви вбачається та не заперечується відповідачем у справі, що в користуванні [PERSON] знаходиться металевий гараж, який розташований в [ADDRESS] на [ADDRESS] . Новкодацька. [PERSON] обґрунтовуючи свої вимоги посилається на те, що вказаний гараж було розміщено їх дідом, в подальшому передано в користування їх батьку, а відтак вони відповідно до ст.369 ЦК України є співвласниками спірного гаражу та він як співвласник має право на усунення перешкод в користуванні майном шляхом заборони відповідачу чинити такі перешкоди. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з ч.1,7 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Всупереч вищевказаному, позивачем не надано суду правовстановлюючих документів які б підтверджували його право власності на спірний гараж або право користування земельною ділянкою на якій він розташований, а відтак у суду відсутні підстави встановлені ст.391 ЦК України для усунення [PERSON] перешкод. Суд також зазначає, що укладений 10.09.2018р. між відповідачем та КП\~«Управління контролю за благоустроєм міста» ДМР договір № 1529-Г «Про умови тимчасового погіршення існуючого стану та/або змінення об`єктів благоустрою міста» не підтверджує його право власності на спірний гараж, оскільки відповідно до п.1.5 Договору його отримання не підтверджує та не спростовує право володіння замовником зазначеним у ньому гаражем та його вмістом, як майновим об`єктом. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві. У зв`язку з тим, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, судові витрати відповідно до ст.144 ЦПК України покладаються на позивача.

Outcome: dismissed