overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

[PERSON] 26.05.2016р. звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, вказав, що померла його мати [PERSON], місцем смерті є м.Ровеньки Луганської області. Після смерті матері залишилась спадщина. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки довідка про смерть [PERSON] видана на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. У звязку з даними обставинами заявник не може оформити спадкові права після смерті матері. В судовому засіданні заявник підтримав заявлені вимоги, дав пояснення, аналогічні викладеним у заяві, просив заяву задовольнити, встановити факт смерті [PERSON], 12.02.1937р.н., яка померла в м.Ровеньки Луганської області 15.05.2016 року. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився. Заслухавши пояснення заявника, проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.1 ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Наказом Міністерства юстиції України № 953/5 від 17.06.2014 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов'яносербського, Свердловського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов) та Донецької області (Амвросіївського, Новоазовського, Старобешівського, Тельманівського, Шахтарського, Ясинуватського районів, міст Горлівка, Докучаєвськ, Донецьк, Жданівка, Кіровське, Макіївка, Єнакієве, Сніжне, Харцизьк, Ясинувата, Торез, Шахтарськ, Дебальцеве). З матеріалів справи вбачається, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] [PERSON] померла 15.05.2016 року в м.Ровеньки Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть №330. Встановлення даного факту заявнику необхідно для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. За таких обставин, суд вважає, що факт смерті [PERSON] 15.05.2016 року в м.Ровеньки Луганської області знайшов своє підтвердження у судовому засіданні, а отже, заява підлягає задоволенню. На підставі викладено та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

[PERSON] 26.05.2021 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позовних вимог позивач вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 27.04.2018 р. Спільних дітей не мають. З моменту реєстрації шлюбу погляди на їх спільне проживання та їх погляди на життя стали взаємо протилежними, між ними постійно почали виникати сварки на фоні подружньої невірності відповідача, а тому спільне проживання виявилось неможливим, з травня 2020 р. фактично припинили шлюбні відносини. З травня 2020 р. кожен з них живе окремим життям, проте добровільно розірвати шлюб відповідач не погоджується, тому вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач вказує, що спільне проживання з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, вважає, що надання строку на примирення не виправить стан шлюбних відносин оскільки спроби примирення в минулому не принесли жодних результатів. Позивач просить суд винести рішення яким шлюб з відповідачем розірвати. Позивач подала суду 12.08.2021 р. заяву про розгляд справи без її участі, шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду 12.08.2021 р. заяву в якій просить розірвати шлюб без його участі. Фіксування судового процесу не здійснюється у відповідності до ч.2ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 27.04.2018 р. в Кам`янець-Подільському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено актовий запис № 229. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Спільне життя сторін не склалося. В зв`язку з різними поглядами на життя, різні характери, відсутністю бажання спільно вирішувати сімейні проблеми в сім`ї часто виникали сварки та непорозуміння. Сторони припинили подружні відносини, проживають окремо з травня 2020 р.. Позивач миритися з відповідачем не бажає оскільки примирення суперечить її інтересам, відповідач вимоги позивача щодо розірвання шлюбу визнав, про що вказали в своїх заявах до суду. Відповідно ч.1 ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Ч.3 ст. 56 СК України передбачено, що кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя й збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому підстав для збереження сім`ї немає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

[PERSON] 26.06.2017 р. звернулась до суду з позовом в уточненому варіанті якого просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття. Сторони до суду не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити, відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечує. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення їх повноліття. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст.182, 184 СК України, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6,7,8), які проживають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

\~ [PERSON] 26.06.2017 року через поштове відділення звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває з 11.03.2013 року в шлюбі, зареєстрованому виконавчим комітетом Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №01. Сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO]. На даний час сторони припинили спільне проживання та подружні вдносини. Сім`я розпалася по тій причині, що між ними часто виникали сварки та конфліктні ситуації, а також те що у сторін різні погляди на життя, між ними втрачено взаєморозуміння та повагу один до одного. Можливості примирення вона не вбачає. Вважає, що за таких обставин збереження реєстрації шлюбу між нею та відповідачем є неможливим та суперечить її особистим інтересам. Просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Можливості примирення з відповідачем не вбачає. Судові витрати по справі не бажає стягувати з відповідача на свою користь. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення, просить судове засідання проводити без його присутності. Можливості примирення з позивачкою не вбачає. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11.03.2013 року виконавчим комітетом Коболчинської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за №01. Сторони є батьками малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. На час подання позову сторони припинили спільне проживання та подружні вдносини. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Миритися сторони не бажають та вважають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст.112 СК України, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-06 00:00:00

[PERSON] 26.06.2018 р. звернулась до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду й до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем з 26.08.2011 року, від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON] [INFO] Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач здоровий, працює, отримує постійний дохід, тому позивач просить стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

[PERSON] 26.07.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває з 29.09.1994 року в шлюбі, зареєстрованому Сокирянським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецької області за №97. Від спільного шлюбу мають одну повнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спільним сімйеним життям проживали до липня 2016 року. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, вони втратили повагу один до одного. Подружніх стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритись не бажає. Вважає, що за таких обставин збереження реєстрації шлюбу між нею та відповідачем є неможливим та суперечить її особистим інтересам. Просить розірвати шлюб зареєстрований між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу прізвище не бажає змінювати та просить судові витрати не стягувати з відповідача на її корить. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її присутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення. Можливості примирення з позивачкою не вбачає. Відповідно до положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29.09.1994 року Сокирянським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Чернівецької області за №97. Неповнолітніх дітей від шлюбу не має. Спільним сімейним життям сторони прожили до липня 2016 року. Сім`я розпалася по тій причині, що в них різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Миритися сторони не бажають та вважають, що збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин та у відповідності до положень ст. 112 СК України, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-14 00:00:00

[PERSON] 26.07.2016 року звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі, зареєстрованому 09.08.2013 року виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, який був розірваний 07.12.2015 року рішенням Сокирянського району Чернівецької області. Сторони є батьками неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина здорова, на диспансерному обліку не перебуває, проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює менеджером торгової зали ТзОВ «Рома», з нього не стягуються аліменти на утримання інших осіб по іншим виконавчим листам. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач також у судове засідання не з'явився, однак ним подано письмову заяву, в якій просить справу розглянути без його присутності, позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини віх видів його заробітку (доходів) визнає у повному обсязі. У відповідності до положень ч.1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами не підлягають доказуванню. З наведених в позовній заяві обставин, які визнані сторонами, встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], який на даний час проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] працездатний, працює менеджером торгової зали ТзОВ «Рома», з нього не стягуються аліменти на утримання інших осіб по іншим виконавчим листам. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності на утриманні останнього інших осіб, інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню зі стягненням з відповідача у відповідності до положень ч.3 ст. 88 ЦПК України судового збору на користь держави. На підставі ст.ст.180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

[PERSON] 26.08.2014 р. направила до суду вищевказану позовну заяву, в якій зазначила, що з відповідачем перебувала у шлюбі 06.01.1995 р., який було розірвано 21.02.2006 р. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя з [PERSON] були стягнуті на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку відповідача до повноліття дитини. [INFO] син досяг повноліття та виплата аліментів припинилась. На цей час [PERSON] є студентом 3 курсу Запорізького авіаційного колледжу ім.О.Г.Івченка та потребує матеріальної допомоги. Посилаючись на ст.ст.199, 200 СК України, за позовом [PERSON] просить суд стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини від його заробітку (доходу) відповідача щомісячно, на весь час навчання, але не більше, як до 23-х років, починаючи з 24.08.2014 р. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Приймаючи до уваги позицію позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є сином позивача та відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років. З 01.09.2012 р. по 01.02.2015 р. [PERSON] навчається в Запорізькому авіаційному коледжі ім.О.Г.Івченка, є студентом денного відділення за бюджетною формою навчання, про що надано відповідну довідку. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Ст.199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв»язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов»язані їх утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони мажуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доньку, сина в твердій грошовій сумі та (або) в частині від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, викладених в ст.. 182 Сімейного кодексу України. Таким чином, заявлений [PERSON] позов в частині стягнення аліментів є законним та обгрунтованим. Вирішуючи питання про період стягнення аліментів, суд виходив з наступного. Оскільки наданою довідкою визначено період навчання, аліменти стягуються з дати пред»явлення позову до 01.02.2015 р. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, суд стягує з відповідача судовий збір в розмірі 243,60 грн. в прибуток держави, у порядку ч.2 ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

[PERSON] 26.08.2014 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 21.03.1992 року, зареєстрованому Новодністровською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №17. Спільним сімейним життям прожили до січня 2014 року, оскільки зрозуміли, що у них відповідачем зовсім різні погляди на життя, відповідач регулярно принижував гідність позивачки як дружини, застосовував до неї фізичне насильство, що виражалося у нанесенні побоїв, мордуванні. З того часу вони проживають окремо, всі сімейні стосунки припинені, почуття та взаєморозуміння втрачене. Після припинення спільного проживання відповідач постійно погрожує позивачці побоями та розправою. Миритися не бажає та вважає, що збереження реєстрації шлюбу між ними є неможливим та суперечитиме її особистим інтересам. У даний час їхній шлюб носить формальний характер. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Після розірвання шлюбу змінити її прізвище на дошлюбне «[PERSON]». У судове засідання позивачка не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву згідно якої позовні вимоги визнав з тих підстав, що між сторонами було припинено спільне проживання з січня 2014 року. Заперечує факти застосування фізичного насильства відносно позивачки. Миритися з нею не бажає. Справу просить розглядати без його присутності. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З обставин, наведених у позовній заяві і які відповідно до положень ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнанні сторонами, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21.03.1992 року Новодністровською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №17. Спільним сімейним життям позивачка та відповідач прожили до січня 2014 року. Позивачкою не доведено у відповідності до положень ч.1 ст. 60 ЦПК України обставин приниження відповідачем її гідності як дружини, застосовування до неї фізичного насильства, що виражалося у нанесенні побоїв, мордуванні, а також здійснення погроз побоями та розправою після припинення між ними спільного проживання. Можливості примирення сторони не вбачають, а позивачка вважає, що збереження реєстрації шлюбу між ними є неможливим та суперечитиме її особистим інтересам. За таких обставин та у відповідності до положень ст.112 СК України, суд приймає визнання відповідачем позовних вимог, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved