Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувсь до суду із позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання недійсним державного акту на право власності. В обгрунтування позову, вказав, що він є власником земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , з кадастровим номером 3222787701:01:003:0010 площею 0.165 га. Зазначена земельна ділянка належить йому на підставі державного акту №045906 ІІ-КВ від 11 листопада 2000 року. Зазначена земельна ділянка межує з земельною ділянкою з кадастровим номером -3222787700:05:003:0007, площею 1.7009 га, власником якої є [PERSON] . Разом з тим, земельна ділянка [PERSON] повністю наклалася на земельну ділянку [PERSON] , що підтверджується листом від 13.12.2017 р. відділу у Макарівьскому районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, про що було складено повідомлення про виявлення помилки № 1505814244/1. Відтак, державна реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007 у Державному земельному кадастрі зачіпає права та обов`язки [PERSON] [PERSON] було отримано витяг з ДЗК щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007. Згідно відомостей з витягу, відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007 було внесено 11.02.2016 р. Управлінням Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області. Про зазначені обставини позивач дізнався отримавши лист від 05.09.2018 р. від відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області. Раніше позивач про зазначені обставини дізнатися не міг, оскільки відомості про державну реєстрацію права власності станом по сьогоднішній день не відображені у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Разом з тим, по сьогоднішній день, відповідач не відреагував на направлення йому повідомлення від відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області повідомлення про виявлення помилки №1505814244/1. Межі земельної ділянки відповідача не були змінені для усунення порушення права власності позивача. Відтак позивач змушений звернутися за захистом свого права власності до суду. Позивач просив суд: визнати недійсним державний акт серія ЯЛ №074592 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007 виданий [PERSON] . Судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 02.01.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також, вказаною ухвалою, відповідачу встановлено строк для подачі відзиву, який надійшов у визначений в ухвалі строк, та був приєднаний до матеріалів справи та строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 19.02.2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 19.03.2019 р., яке неодноразово відкладалося. Ухвалою суду від 19.04.2019 року витребувано від Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області (відділ у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області) копію державного акту серія ЯЛ № 074592 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007 виданий [PERSON] та копії погоджувальних документів на підставі яких формувалась земельна ділянка, розроблялась технічна документація, встановлювались межі, тощо та була в подальшому передана у власність. Вказана інформація надійшла до суду 14.05.2019 р., та приєднана до матеріалів справи. Також вказаною ухвалою закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті на 22.05.2019 р. Ухвалою суду від 17.09.2019 року витребувано від державного реєстратора Макарівської районної державної адміністрації Київської області Хоменко Тетяни Миколаївни (адреса 08001 смт Макарів, вул. Димитрія Ростовського, 30) або іншого державного реєстратора Макарівської районної державної адміністрації Київської області належним чином завірену копію державного акту серія ЯЛ №074592 та інших документів щодо земельних ділянок з кадастровим номером 3222787701:01:003:0024 площею 1,5309 га та земельну ділянку з кадастровим номером 3222787701:01:003:0025 площею 0,17 га на підставі яких були прийняті рішення 46213061 від 29.03.2019, 46213491 від 29.03.2019 та завірені копії цих рішень. Вказана інформація надійшла до суду 15.11.2019 р., та приєднана до матеріалів справи. Судовий розгляд справи відкладався з різних причин неодноразово. Черговий розгляд справи відкладено на 15.09.2020 р. У судове засідання 15.09.2020 р. належним чином повідомлений позивач не з`явився. Окрім того, слід вказати, що повідомлений належним чином представник позивача [PERSON] неодноразово подавав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, причинами неявки зазначав перебування за кордоном, та через карантинні обмеження в частині міжнародних перевезень не має можливості бути присутнім у судовому засіданні, проте жодного разу належними доказами поважності своєї неявки у судові засідання не підтвердив. Щодо вказаних представником позивача причин відкладення розгляду справи з посиланням на карантин, слід вказати, що оскільки саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, то у задоволенні клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням у країні карантину, слід відмовити, оскільки суд діє в межах чинного законодавства, керується процесуальними нормами щодо строків розгляду справи, а позивач та/або його представник не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду, проте не скористався своїм правом, у клопотанні про відкладення розгляду справи не зазначив причин, які безпосередньо перешкоджають йому взяти участь у судовому засіданні. Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання 15.09.2020 р. не з`явилася. Суд визнав можливим розглядати справу у відсутність учасників справи, оскільки у справі є достатньо матеріалів про права та правовідносини сторін та їх неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-КВ № 045906 [PERSON] на підставі рішення Соснівської сільської ради народних депутатів від 13.07.2000 р. № 1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,623 га, що розташована на території [ADDRESS] , з яких 0,373 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,250 га - для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (а.с. 9). Згідно листа Відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 13.12.2017 р., судом встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 3222787701:01:003:0010 площею 0,1653 га для ведення особистого селянського господарства, згідно державного акта на право приватної власності на землю серія ІІ-КВ №045906 виданого на підставі рішення Соснівської сільської ради від 13.07.2000 належить гр. [PERSON] . Кадастровий номер земельній ділянці було присвоєно у 2008 році. Земельна ділянка кадастровий номер 3222787700:05:003:0007 площею 1,7009 га для ведення особистого селянського господарства передана у власність гр. [PERSON] на підставі розпорядження голови Макарівської райдержадміністрації від 13 червня 2008 року №2375. Відповідно до п. 4 розділу VІI Закону України «Про Державний земельний кадастр» у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Внесення інших змін до відомостей про ці земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок. Тобто в разі, якщо земельна ділянка була зареєстрована належним чином (видано державний акт на право власності на землю, їй присвоєно кадастровий номер), відомості про таку ділянку повинні бути перенесені до ДЗК автоматично, без додаткового звернення власника. А земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. При цьому якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності). Таким чином, земельну ділянку з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007 було перенесено автоматично до Державного земельного кадастру. Так як право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3222787701:01:003:0010 виникло до 01.01.2004, то кадастровий реєстратор за заявою власника здійснив державну реєстрацію земельної ділянки. В зв`язку з перетином земельних ділянок кадастровим реєстратором сформовано повідомлення про виявлення помилки за № 1505814244/1 та направлено власнику ділянки кадастровий номер 3222787700:05:003:0007 (а.с. 10-11). Також, з Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-3209667492017 від 15.08.2017 р. встановлено, що земельна ділянка площею 1,7009 га, кадастровий номер 3222787700:05:003:0007 для ведення особистого селянського господарства передана у власність гр. [PERSON] на підставі рішення органу місцевого самоврядування про надання у приватну власність 02.03.2008 45/14/23 (а.с. 12-13). Позивач у 2018 році через свого адвоката [PERSON] звертався до Відділу у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області із заявою про скасування у Державному земельному кадастрі державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007 (а.с. 17-18). Про що, листом № 586/112-18 від 05.09.2018 р. йому надано відповідь, що Відділ у Макарівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області повідомляє, що земельна ділянка з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007 була перенесена до Державного земельного кадастру з реєстру земель який вівся до 2013 року, оскільки дана земельна ділянка була зареєстрована у Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, Розділ 1 записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку фізичних осіб за № 011094804007 від 17.12.2010 року державний акт серія ЯЛ №074592 гр. [PERSON] . Підстава реєстрації права власності Розпорядження Макарівської РДА №2345 від 13.06.2008 року. Громадянка [PERSON] отримала державний акт 30.03.2011 року, про що свідчить підпис в книзі реєстрації державних актів. Оскільки право власності на земельну ділянку виникає з моменту її реєстрації, а право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007 реєстровано та видано державний акт. Підстава щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки 3222787700:05:003:0007 відсутня (а.с. 21). Згідно відповіді Макарівської РДА на запит адвоката, встановлено, що відповідно до розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації від 13.06.2008 № 2375 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства в межах Соснівської сільської ради» громадянці України [PERSON] було передано земельну ділянку, загальною площею 1,700 га, для ведення особистого селянського господарства в межах Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області. Даним розпорядженням було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки громадянам України для ведення особистого селянського господарства в межах Соснівської сільської ради Макарівського району Київської області. Згідно акту приймання - передавання документів юридичної особи на постійне зберігання від 03.08.2016 № 32, розпорядження за 2008 рік передано на зберігання до архівного відділу Макарівської районної державної адміністрації Київської області, тому рекомендуємо звернутися до вищевказаного відділу для отримання належним чином завіреної копії розпорядження (а.с. 22). Так, з відзиву відповідача судом встановлено, що відповідач позовні вимоги не визнає у повному обсязі посилаючись на те, що так дійсно [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3222787700:05:003:0007, площею 1.7009 га, на підставі державного акту серія ЯЛ № 074592 (а.с. 192-193) виданого на підставі розпорядження голови Макарівської районної державної адміністрації Київської області від 13.06.2008 р. № 2375 «Про безоплатну передачу у власність земельних ділянок громадянам для ведення особистого селянського господарства в межах в Соснівської сільської ради». Відповідачем у 2010 році було замовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, яку було виготовлено СПД [PERSON] , копія якої міститься у матеріалах справи (а.с. 112-127). Про ситуацію яка склалася (а саме, накладення земельних ділянок) між землевласниками сусідніх земельних ділянок відповідач дізналася після отримання позовної заяви та документів із суду. Також відповідач вказала, що у позовній заяві зазначається, що відділ у Макарівському районні Головного управління Держгеокадастру у Київській області направляв відповідачу повідомлення про помилку № 1505814244/1, проте ніяких підтверджуючих документів, що [PERSON] отримувала дане повідомлення та знає про ситуацію позивач не надав. Позивач готуючи документи для подання позову керувався тільки інформацією яку він побачив у Публічній кадастровій карті України. Проте на даний час не з нез`ясована та немає ніяких доказів про фактичне накладання земельних ділянок. Відповідно до ч. 6 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач ніяких документів про проведення земельно-технічної експертизи на підтвердження фактичного накладання земельних ділянок до суду не надав. Відповідно до Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» № 53/5 від 08.10.98, основними завданнями земельно-технічної експертизи є: визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо); визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки. А також орієнтованим переліком вирішуваних питань може бути: Чи є порушення меж (або накладання) земельних ділянок відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки? Тому відповідач посилаючись на те, що позивач не надав доказів на підтвердження того, що саме відповідач порушив його право власності та не підтвердив належними доказами, що земельні ділянки фактично наклалися одна на одну, а не дана помилка сталася у зв`язку із веденням та наповненням Державного земельного кадастру, просила суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог. Також судом встановлено, що належну відповідачу земельну ділянку згідно державного акту серія ЯЛ №074592, за її заявою (а.с. 194) було розділено на дві ділянки, а саме на: земельну ділянку площею 1,5309 га з кадастровим номером 3222787701:01:003:0024 та земельну ділянку площею 0,17 га з кадастровим номером 3222787701:01:003:0025, що підтверджується Інформаційними довідками № 170932171 та № 170931869 від 19.06.2019 р., копією витягу з ДЗК № НВ-3215625572019, та № НВ-3215625552019 від 19.06.2019 р. (а.с. 148-161). Про розподіл вказаної земельної ділянки державним реєстратором прийнято відповідні рішення (а.с. 195, 196). Щодо заяви відповідача про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд не знаходить для того підстав, та її відхиляє. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тож, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено тих обставин на які він посилався як на підставу своїх вимог, оскільки не надано доказів на підтвердження того, що саме відповідач порушив його право власності щодо його земельної ділянки та не підтвердив належними доказами, що земельна ділянка відповідача повністю наклалася на земельну ділянку позивача, клопотання про проведення земельно-технічної експертизи не заявляв, а тому позов задоволенню не підлягає. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, тому судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову відшкодуванню не підлягає. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed