Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

[PERSON] 11 січня 2020 року поштою направила до суду заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, який надійшов до суду 13 січня 2020 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 січня 2020 року заяву було прийнято до розгляду суду, а у справі відкрито провадження в порядку окремого провадження. Заявник у своїй заяві посилалася на те, що на підставі договору дарування від 31 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. і зареєстрованого у реєстрі за № 5567, вона є власницею житлового будинку [ADDRESS] , який розташований на земельній ділянці площею 2 276 кв.м. Разом з тим, в договорі дарування її ім`я було вказано як « [PERSON] », хоча за паспортними даними вона є [PERSON] . Внаслідок різності написання прізвища заявника в договорі дарування і паспорті на теперішній час виникла невідповідність між документом, що посвідчує особу заявника, та правовстановлюючим документом, який було видано на її ім`я. Заявник мала на меті розпорядитися належною їй власністю, проте у зв`язку з різністю написання прізвища, державним реєстратором було відмовлено у реєстраційної дії через невідповідність написання прізвища обдарованої. У грудні 2018 року вона звернулася до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєва С.П. із заявою про виправлення описки, проте їй було відмовлено, оскільки встановити написання прізвища заявника у паспорті громадянина СРСР зразка 1974 року не виявилося можливим. Заявник у своїй заяві просила суд встановити факт належності їй договору дарування житлового будинку від 31 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П. і зареєстрованого у реєстрі за № 5567. Заявник у своїй заяві до суду справу просила розглянути за її відсутності, ухваливши рішення, яким вимоги заяви задовольнити. Заінтересована особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Базилєв С.П. у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, ухваливши рішення відповідно до чинного законодавства. Перевіривши матеріали справи, оцінивши представлені докази, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до договору дарування жилого будинку від 31 жовтня 2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Базилєвим С.П., [PERSON] подарувала, а заявник [PERSON] прийняла у дар жилий будинок [ADDRESS] (а.с. 5). Прізвище [PERSON] у зазначеному договорі дарування було зазначено як « [PERSON] » (а.с. 5). Разом з тим, в паспорті заявника її прізвище вказано як « [PERSON] » (а.с. 10-12). Листом Новокодацького РВ у м. Дніпрі ДМС ГУ у Дніпропетровській області № 1216/8872 від 13 грудня 2018 року повідомлено, що паспорт СРСР зразка 1974 року серія [NUMBER] виданого Хмільницьким РВВС у Вінницькій області від 30 жовтня 1978 року було видано на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Різність написання прізвища заявника в договорі дарування і паспорті на теперішній час перешкоджає їй у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належним їй будинком. З зазначеного вбачається, що в договорі дарування від 31 жовтня 2001 року невірно зазначено прізвище заявника замість « [PERSON] » вказано « [PERSON] », тому на теперішній час заявник не має змоги розпорядитися належною їй власністю. На підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. З копії паспорта заявника вбачається, що її прізвище є « [PERSON] », а не « [PERSON] », за життя їй видавалися офіційні документи: паспорт, довідка про присвоєння ідентифікаційного номера, технічний паспорт на будинок, інші документи (а.с. 10-12, 13-17). За таких обставин суд вважає, що оскільки всі інші дані в паспорті та договорі дарування, які було видано заявнику, повністю співпадають, то заява підлягає задоволенню, а факт належності [PERSON] договору дарування, виданого на ім`я [PERSON] , встановленню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Заявником при поданні заяви до суду було сплачено судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп. (а.с. 1), який відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 ЦПК України відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного,

Outcome: approved