Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

[PERSON] 31.05.2019 року звернувся в суд з позовом про виключення відомостей про нього як про батька з актового запису № 4278 від 21.07.2009 року, вчиненого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, про народження [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] народився [PERSON] , про що 21.07.2009 року було вчинено актовий запис №4278 про народження Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, в якому батьком дитини на підставі ст.126 СК України за його та відповідача [PERSON] , які на той час не перебували в шлюбі між собою, заявою був записаний він. Вважав, що [PERSON] є його сином, оскільки в цей час у нього були інтимні стосунки з відповідачкою. 23.07.2009 року сторони зареєстрували шлюб, який в подальшому рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 15.01.2019 року було розірвано. Нещодавно він дізнався, що біологічним батьком дитини може бути інший чоловік, про що відомо відповідачу, а тому у нього виникли сумніви, що він є батьком дитини. За таких обставин, з врахуванням висновків молекулярно-генетичної експертизи, яку просив провести у справі, просить виключити його відомості як батька дитини [PERSON] з актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 08.07.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. 31.07.2019 року відповідач подала до суду відзив, в якому зазначила, що позов не визнає, оскільки позивач протягом 10 років з народження сина жодного разу не висловив сумніву щодо свого батьківства. Вважає, що причиною подання позовної заяви [PERSON] є те, що він ухиляється від сплати аліментів, оскільки станом на 10.06.2019 рік у нього виникла заборгованість по сплаті аліментів у сумі 39500 грн. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, покликаючись на мотиви такого, та доповнили, що оскільки за результатами призначеної судом молекулярно-генетичної експертизи від 27.01.2020 року підтверджений факт того, що позивач не є біологічним батьком [PERSON] , тому вважають, що позов є цілком обґрунтований і просять такий задовольнити. Відповідач та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили та пояснили, що сторони протягом 5 років до народження дитини проживали разом і жодних інших відносин у відповідача не було. Вважають, що висновок експертизи є неповним та необґрунтованим, а тому просять в позові відмовити. Третя особа Львівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, не направив в судове засідання свого уповноваженого представника, при цьому, подав заяву про розгляд справи у відсутності такого. Заслухавши пояснення сторін, експерта та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу,\~в межах\~заявлених нею\~вимог і\~на підставі\~доказів,\~поданих учасниками\~справи або\~витребуваних судом\~у передбачених\~цим Кодексом\~випадках. Збирання\~доказів у\~цивільних справах\~не є\~обов`язком суду,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зі змісту ст.ст. 76-80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони з 23.07.2009 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 15.01.2019 року розірвано в судовому порядку (а.с.55). Згідно даних свідоцтва про народження від 21.07.2019 року серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , батьками якого вказані сторони: батьком - [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.7). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 01.12.2017 року стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно з застосуванням індексу інфляції, починаючи з 18.04.2017 року та до досягнення дитиною повнолітнього віку (а.с.54). З відповіді №А-3/3/5-19/02 від 19.08.2019 року Головного територіального управління юстиції у Львівській області вбачається, що станом на 01.08.2019 рік у позивача перед відповідачем наявна заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 43500 грн. /а.с. 99-102/. Судом також встановлено, що відомості про батька дитини [PERSON] внесені до актового запису про народження № 4278 від 21.07.2009 року за відповідною заявою позивача та відповідача, які не перебували на той час у шлюбі між собою, відповідно до статті 126\~СК України (а.с.107). Статтею 134 СК України визначено, що на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове [PERSON] про народження. Відповідно до ч.1,2 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір`ю дитини (статті 126, 127 СК). Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.\~136\~СК (2947-14), - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Таким чином, предметом доказування у таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд ухвалює рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною чоловік може будь-якими допустимими доказами, суттєвими з яких будуть висновки судово-медичної, біологічної, генетичної експертизи. Ухвалою суду від 16.10.2019 року за клопотанням позивача призначено у справі молекулярно-генетичну експертизу для вирішення питання чи є [PERSON] біологічним батьком дитини [PERSON] , проведення якої було доручено експертам Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Згідно висновку\~експерта Львівського\~науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №10/1000 від 27.01.2020 року, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , не може бути біологічним батьком [PERSON] , [INFO] , біологічною матір`ю якого є [PERSON] , [INFO] . Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із\~статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив зауважив, що на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства («Kalacheva v. Russia», заява № 3451/05, § 34, рішення ЄСПЛ від 07 травня 2009 року). Відповідно до частини другої статті 113\~ЦПК України якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експертові (експертам). Відповідачем та її представником 03.03.2020 року подано письмове клопотання про проведення у справі повторної молекулярно-генетичної експертизи, в задоволенні якого 30.06.2020 року ухвалою суду було відмовлено. Суд критично оцінює твердження відповідача\~щодо неправильності проведення молекулярно-генетичної експертизи і наданого за її результатами висновку, оскільки такі спростовуються поясненнями наданими в судовому засіданні експерта [PERSON] , яка пояснила, що відібрання зразків букального епітелію (клітин слизової оболонки ротової порожнини) здійснювалось за допомогою стерильних аплікаторів (ватних паличок) для кожної особи, для чого [PERSON] , [PERSON] та динина [PERSON] робили мазки внутрішньої частини щоки без її участі, що відповідає вимогам Інструкції про порядок відібрання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичних експертиз у цивільних справах та/або експертних досліджень за зверненням фізичних і юридичних осіб. Вона була постійно присутня при цій процедурі і будь-яких порушень такої не було. Також експерт ствердила про неможливість в даному випадку, за наявності контролю на кожному етапі проведення дослідження, нестерильності зразків, а про належність і чистоту дослідження свідчать отримані дані результатів дослідження, відображені в додатку 1 до висновку, які виключають змішані генетичні ознаки, тобто наявність більше одного ДНК у кожному зразку. Також до висновку експерта додано акт № 179 від 16.01.2020 року відбирання зразків букального епітелію для проведення молекулярно-генетичної експертизи, щодо якого заяв, зауважень у [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не поступило, що підтверджується їхніми підписами (від імені [PERSON] підписом матері [PERSON] ) (а.с.135). Що стосується відібрання біологічного зразка у [PERSON] , то вона від проведення цієї процедури не відмовлялась, відібрання біологічних зразків у обох батьків при визначенні батьківства, як стверджує експерт, є стандартним, звичним, відповідає меті призначеної експертизи, слугує контролем проведеного дослідження, оскільки згідно експертного висновку підтверджено, що [PERSON] є біологічною матір`ю [PERSON] , [INFO] , при цьому не впливає на правильність результатів визначення батьківства [PERSON] відносно [PERSON] . Що стосується долучених відповідачем до матеріалів справи документів про стан здоров`я дитини [PERSON] (а.с.12-20, 51), то такі у даній справі доказового значення не мають. Враховуючи наведене, беручи до уваги, що згідно з ч.2\~ст.136\~СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження, та те, що обставини, на які посилався позивач, як на підставу позову, що він не є біологічним батьком [PERSON] , знайшли своє підтвердження у висновку експертизи №10/1000 від 27.01.2020 року, який відповідає вимогам закону є повним та обґрунтованим і, відповідно, приймається судом до уваги, суд вважає, що позивач не є батьком [PERSON] , [INFO] , і з актового запису №4278 від 21.07.2009 року, складеного Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, слід виключити відомості про [PERSON] , [INFO] , як про батька дитини, задовольнивши позов. За такого рішення, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 768,40 грн. судового збору, сплаченого позивачем при подачі позову (а.с. 3).

Outcome: approved