Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до суду з означеним позовом. Мотивує тим, що позивач, маючи намір укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки, 01 червня 2020 року дізнався що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Буського районного управління юстиції відкрито виконавчого провадження з накладенням арешту від 10.05.2011 року накладено арешт на все його нерухоме майно. Звернувшись до відповідача, дізнався що 10.05.2011 року державним виконавцем ВДВС Буського РУЮ було відкрито виконавче провадження № 26339703 з приводу примусового виконання судового наказу Буського районного суду Львівської області від 06.11.2008 року № 2н-41 про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 3352,60 грн. боргу, державного мита в сумі 25,50 грн., 15 грн. витрат на ІТЗ, та накладено арешт на все нерухоме майно боржника. Разом з тим, постановою державного виконавця ВДВС Буськогого РУЮ від 24.06.2011 року виконавчий документ повернутий стягувачу в зв`язку з неможливістю встановити особу боржника, з`ясувати особу боржника, виконавче провадження № 26339703 закінчено. Проте, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 211154876 від 03.06.2020 року вбачається наявність актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень на арешт нерухомого майна Позивача, номер запису про обтяження 24503561, 24503461, підставою виникнення обтяження є постанова ВДВС Буського РУЮ про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 10.05.2011 року, серія та номер: 26339703, вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. Крім цього, станом на 01.06.2020 року [PERSON] не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк» про що подав письмову довідку банку. Просить суд зняти арешт з усього належного позивачу нерухомого майна. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позові вимоги підтримує повністю, покликаючись на викладене у заяві, просить позов задоволити. Представник відповідача Буського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) також подала письмову заяву про слухання справи у відсутності їх представника, щодо заявленого позову заперечень не мають. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність прозову, виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. 10.05.2011 року державним виконавцем ВДВС Буського РУЮ (правонаступником якого є Відповідач) було відкрито виконавче провадження № 26339703 з приводу примусового виконання судового наказу Буського районного суду Львівської області від 06.11.2008 року № 2н-41 про стягнення з [PERSON] на користь ЗАТ КБ «ПриватБанк» 3352,60 грн. боргу, державного мита в сумі 25,50 грн., 15 грн. витрат на ІТЗ, та накладено арешт на все нерухоме майно боржника. Разом з тим, згідно витягу зі спецрозділу виконавчого провадження №26339703 вбачається, що постановою державного виконавця ВДВС Буськогого РУЮ від 24.06.2011 року виконавчий документ повернутий стягувачу на підставі п.5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в зв`язку з неможливістю встановити особу боржника, з`ясувати особу боржника), виконавче провадження № 26339703 закінчено. Проте, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 211154876 від 03.06.2020 року вбачається наявність актуальної інформації про державну реєстрацію обтяжень на арешт нерухомого майна позивача, номер запису про обтяження 24503561, 24503461, підставою виникнення обтяження є постанова ВДВС Буського РУЮ про відкриття виконавчого провадження з накладенням арешту на майно боржника від 10.05.2011 року, серія та номер: 26339703, вид обтяження: арешт нерухомого майна; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. Таким чином, накладений в ході виконавчих дій арешт на майно [PERSON] до цього часу не скасований. Водночас згідно довідки АТ КБ «ПриватБанк» від 01.06.2020 року №OTDK5DFBB3A2HHSO вбачається, що станом на [INFO] [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , [INFO] , не має заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк», що підтверджується довідкою банку. Судом встановлено, що накладений арешт на майно позивача в ході виконавчих дій до цього часу не скасований. В іншому порядку усунути перешкоди у вільному володінні та розпорядженні своїм майном позивач не може. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивача, що ґрунтуються на його праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Згідно із ч.2 ст.50 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до ч.ч. 1,2,3 ст.60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З майна боржника може бути знято арешт за постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, якщо виявлено порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом. Копія постанови начальника відділу державної виконавчої служби про зняття арешту з майна боржника не пізніше наступного дня після її винесення надсилається сторонам та відповідному органу (установі) для зняття арешту. Враховуючи вищезазначені обставини та норми закону, те, що збереження арешту майна чинить позивачу перешкоди в користуванні та розпорядженні своїм майно, а правові підстави для збереження арешту на нерухоме майно, відсутні, тому позов слід задовольнити.

Outcome: approved