Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

[PERSON] , 24.12.2020 звернулася в суд з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої [PERSON] , [INFO] в розмірі 3 000 грн., щомісячно, починаючи з часу звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що з 14.01.2017 перебувають з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, однак з липня 2019 року проживають окремо, стосунків як подружжя не підтримують та не ведуть спільного господарства, мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею на [ADDRESS] та перебуває на її повному утриманні, що [PERSON] самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, жодних коштів на утримання дитини не надає, не піклується про її фізичний, духовний та моральний розвиток, їй самій важко забезпечувати потреби дочки, що відповідач працездатного віку, інших утриманців немає, відтак має можливість та зобов`язаний надавати кошти на утримання дитини у вищезазначеному розмірі. Просила позов задовольнити. Ухвалою судді від 21.01.2021 провадження у справі відкрито. [PERSON] у заяві від 19.02.2021 вимоги підтримала, покликаючись на мотиви викладені у позові, при цьому не заперечила про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі по 2 000 грн., щомісячно, просила про розгляд справи за її відсутності (а.с. 14). [PERSON] у заяві від 19.02.2021 позов визнав частково, не заперечив про стягнення з нього аліментів в розмірі 2000 грн. щомісячно, просив про розгляд справи за його відсутності (а.с. 11). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку. Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. За положеннями ст. ст. 180, 182, 184 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Із змісту позову від 24.12.2020, із долученої до справи копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] убачається, що сторони з 14.01.2017 перебувають у шлюбі, мають дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 1-2, 15). Згідно довідки Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області №142 від 22.01.2021, малолітня [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] на [ADDRESS] та перебуває на її повному матеріальному утриманні (а.с. 15). За наведеного, ураховуючи принципи справедливості та розумності, беручи до уваги вік, стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів, фінансову можливість відповідача і зокрема, що він працездатного віку, позов визнає частково, бажає надавати утримання дитини, інших утриманців не має, а також витрати про які заявила позивачка та її думку щодо зменшення розміру стягнення, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку згідно Закону України «Про державний бюджет на 2021 року», інші обставини, що мають істотне значення, суд доходить висновку про часткове задоволення позову і зокрема про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання [PERSON] в розмірі по 2 000 грн., щомісячно, починаючи з 24.12.2020 і до досягнення дитиною повноліття, що буде достатнім вкладом [PERSON] в матеріальне утримання дитини. З огляду на положення п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Outcome: partial