Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач, [PERSON]) звернулась з позовом до [PERSON] (далі - відповідач, [PERSON]), в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 16 750,00 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 6 000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 01.11.2012 року внаслідок протікання за самовільно встановленим лічильником холодного водопостачання паковки на муфті в квартирі [ADDRESS], яка належить відповідачу, було залито квартиру, яка належить на праві власності позивачу, що підтверджується актом від 01.11.2012 року. Відповідач в добровільному порядку завдану шкоду не відшкодував. Матеріальна шкода, завдана позивачу внаслідок залиття, склала 16 750,00 грн., а моральну шкоду позивач оцінює в розмірі 6 000,00 грн. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 27.08.2013 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоди внаслідок залиття квартири та відшкодування у зв'язку з цим спричиненої моральної шкоди та справу призначено до судового розгляду. За клопотанням позивача в якості свідка 11.11.2013 року було допитано [PERSON] та за клопотанням відповідача в якості свідка 10.12.2013 року було допитано [PERSON]. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.12.2013 року провадження у справі було зупинено на час проведення судової будівельно-технічної експертизи, проте, ухвалою від 11.02.2014 року провадження у справі було відновлено у зв'язку із нездійсненням [PERSON] оплати вартості проведення експертизи. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з викладених в позовній заяві підстав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечував, оскільки шкоду спричинено не з вини відповідача про що свідчить висновок експерта від 28.02.2014 року, та надав письмові заперечення. Вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, покази свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS], відповідно до договору купівлі-продажу від 11.09.2003 року, зареєстрованого в БТІ, належить на праві приватної власності [PERSON] 01.11.2012 року відбулось залиття вказаної квартири [ADDRESS], про що комісією за участю спеціалістів КП УЖГ «Липкижитлосервіс» складено акт від 01.11.2012 року (а. с. 8). Як зазначено в Акті від 01.11.2012 року, залиття кватири [ADDRESS] відбулось з вище розташованої квартири [ADDRESS] внаслідок протікання за лічильником холодного водопостачання паковки на муфті. Залито ванну кімнату площею 3 кв. м, кімнату площею 12,2 кв. м, коридор площею 4 кв. м. Даний Акт складено відповідно до вимог Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за № 927/11207. 28.03.2013 року працівниками КП УЖГ «Липкижитлосервіс» було складено Акт про те, що власник квартири [ADDRESS] станом на 28.03.2013 року не з'явився для ознайомлення з актом від 01.11.2012 року (а. с. 10). Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому, суд зазначає, що для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії. б) наявність шкоди. під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті, що коментується, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі. в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. г) вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Відповідно до Акту від 01.11.2012 року, відповідальність за нанесення матеріальних збитків, завданих власнику квартири [ADDRESS], несе власник квартири [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON], що не заперечується останнім, відтак, згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягає доказуванню. Таким чином, вказаним актом встановлено наявність шкоди, неправомірність дій відповідача, вина відповідача та причино-наслідковий зв'язок між діями відповідача та шкодою. При цьому, суд не приймає до уваги наданий відповідачем висновок експерта експертного будівельно-технічного дослідження від 28.02.2014 року № 05/04-14, оскільки вказане дослідження було здійснено більше ніж через рік після залиття та без обстеження квартири [ADDRESS]. Крім того, до вказаного висновку не надано доказів на підтвердження того, що судовий експерт [PERSON] має право здійснювати таке дослідження. Більш того, за клопотанням [PERSON] було призначено судову будівельно-технічну експертизу для встановлення причин залиття та розміру завданої матеріальної шкоди, проте, у зв'язку із неоплатою відповідачем експертизи, остання не була проведена. Згідно ч. 1 ст. 146 ЦПК України, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена або відмовити у його визнанні на підставі наявних в справі документів. Враховуючи, що судова будівельно-технічна експертиза не була проведена з вини відповідача, суд вважає за можливе визнати, що залиття квартири [ADDRESS] відбулось з вини [PERSON] Щодо розміру матеріальної шкоди, суд зазначає наступне. Так, 22.04.2013 року позивач уклала з ПП «Сімос» договір підряду на проведення будівельних робіт та в подальшому було складено локальний кошторис № 01 (а. с. 16-18, 19-21). 20.08.2013 року [PERSON] та ПП «Сімос» підписали Акт № 2/1 приймання виконаних будівельних робіт, вартість виконаних робіт по ремонту квартири [ADDRESS] склала 16 750,00 грн. (а. с. 54-56). 25.08.2013 року [PERSON] сплатила ПП «Сімос» 16 750,00 грн. за поточний ремонт квартири [ADDRESS], що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера № 04 (а. с. 81). За таких обставин, суд вважає, що матеріальна шкода, завдана позивачу з вини відповідача, становить 16 750,00 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Проте, відповідачем не надано належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, на підтвердження відшкодування ним завданої матеріальної шкоди та не надано контррозрахунку завданої шкоди. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16 750,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, позивач також просить відшкодувати моральну шкоду в розмірі 6 000,00 грн. Згідно ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Наявність моральної шкоди доводиться потерпілим, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв'язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Позивачем не обґрунтовано розмір компенсації моральної шкоди та не надано жодних доказів на її підтвердження. Разом з тим, беручи до уваги, що залиття квартири спричиняє певні незручності, призводить до порушення звичного ритму життя, суд вважає, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню, в розмірі 500,00 грн. Аналізуючи викладене, позовні вимоги [PERSON] в частині відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 16 750,00 грн. та моральної шкоди в розмірі 500,00 грн. є обґрунтованими та в цій частині підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так, оскільки суд задовольняє позовні вимоги частково, то з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 229,40 грн. у відшкодування судових витрат. Враховуючи викладене,

Outcome: partial