Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

[PERSON] 23.11.2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500,00 гривень. Свій позов мотивувала тим, що сторони 18.06.2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 18.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис №1205. Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі в його вихованні не приймає. Місце роботи відповідача позивачу не відоме, його дохід має нерегулярний та мінливий характер, позивач не має можливості самостійно утримувати дитину, потребує допомоги в утриманні дитини від батька свого сина. Оскільки відповідач не отримує регулярного офіційного доходу, що не дає можливості визначити розмір частки від його заробітку, який можливо офіційно підтвердити, позивач просить визначити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень щомісячно. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з наведеним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] просила позов задовольнити в повному обсязі, зазначила, що вона працює в бюджетній сфері, коштів, які вона заробляє (2\~200 гривень на місяць) не достатньо для утримання дитини, відповідач працює періодично в Російській Федерації та отримує заробітну плату у валюті. На запитання суду чи може позивач надати докази останнього твердження позивач відповіла відмовою, зазначивши, що будь яких доказів на підтвердження вказаної обставини вона не має та представити суду не може. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково в розмірі 500 гривень, додатково зазначив, що він ніде не працює вже протягом 5 чи 6 років, нерухомого чи рухомого майна у власності не має, проживає разом з матірю за рахунок її пенсії 980 гривень, утриманців та кредитів не має, розмір аліментів, про який просить позивач для нього занадто великий. Вказав, що доводи позивача в частині того, що він неофіційно їздить на заробітки до РФ не відповідають дійсності. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 18.06.2006 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що 18.06.2006 року зроблено відповідний актовий запис №1205 (а.с.6). Під час шлюбу у позивача та відповідача народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області 26.02.2007 року, в якому в графі «Батько» зазначено відповідача [PERSON] (а.с.7). Позивач разом із сином зареєстрована за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою від 16.11.2016 року №05-21/1669, виданою МКП «ЖЕК №7» (а.с.8, 18). З довідки №Т/625, виданої Вінницьким технічним коледжем 28.12.2016 року, вбачається що позивач займає посаду бухгалтера в Вінницькому технічному коледжі, в період з червня 2016 року по листопад 2016 року їй нараховано заробітну плату в розмірі 14\~797,77 гривень, виплачено 11\~888,63 гривні (а.с.19). З довідки №3024, виданої Мазурівською сільською радою Чернівецького району 19.12.2016 року, вбачається, що [PERSON] не працює, допомогу по безробіттю не отримує з 02.02.2012 року, не має у власному користуванні земельної ділянки, земельного паю, господарства, житлового будинку (а.с.20). Між сторонами склалися правовідносини, що регулюються нормами Сімейного кодексу України, зокрема в частині обов'язку батьків утримувати дитину та його виконання. Згідно\~ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1\~ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п.15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів(надалі Постанова) у відповідності до ч.1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття. Згідно п. 17 Постанови вирішуючи питання, щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього і інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України. У цьому звязку судом встановлено, що відповідач по справі офіційно не працює, а тому аліменти з нього слід стягувати у твердій грошовій сумі. Вказана обставина не заперечувалась сторонами по справі а тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. Визначаючись щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивача, суд враховує те, що спільна дитина проживає разом з позивачем, знаходиться на її повному утриманні, що потребує значних коштів. Разом з тим, зважаючи на розмір заявлених вимог, суд вважає можливим встановити аліменти на рівні 650 грн. щомісячно, що буде розумним, справедливим та зваженим, з огляду на спільний обовязок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд не приймає до уваги позицію позивача, що розмір аліментів має становити не менше 1 500 грн. щомісячно, оскільки нею не доведено перед судом того, що відповідач має реальну змогу сплачувати аліменти в такому розмірі. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до\~ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аліменти підлягають стягненню в контексті\~ст. 191 СК України\~з дня пред'явлення позову, тобто у даній справі з 23.11.2016 року. У відповідності до п. 1. ч.1\~ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми платежу (аліментів) за один місяць підлягає негайному виконанню. Відповідно до положень\~ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: partial