Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про зменшення розміру аліментів, в якому вказує, що 24 квітня 2004 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, від якого народився [INFO] син [PERSON] . 15 серпня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. 07 лютого 2019 року між ним та [PERSON] укладено шлюб, який вони зареєстрували у Попільнянському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області. Позивач є також батьком доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] . 17 червня 2021 року Попільнянським районним судом видано судовий наказ про стягнення з відповідача на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , аліментів в розмірі 1/2 від його заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 09 червня 2021 року до досягнення дітьми повноліття. Однак, при винесені вищевказаного судового наказу судом не взято до уваги обставин, які зазначені вимогами статті 182 Сімейного Кодексу України, що передбачає зменшення розміру аліментів. На сьогоднішній день, згідно рішення Попільнянського районного суду від 17.07.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.07.2008 року. Будучи зареєстрованим як підприємець, позивач щомісяця має сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 2582 гривні, на утримання доньки [PERSON] , сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 5165 гривень 50 копійок, щомісяця кожному. Тобто, загальна сума аліментів, які має сплачувати позивач на утримання дітей становить 18078 гривень 50 копійок. Позивач вказує, що він не мав та не має доходів в сумі 18078 гривень 50 копійок щомісяця та не має змоги сплачувати аліменти в такій сумі, оскільки йому потрібні ще кошти на проживання та сплату комунальних платежів. Являючись підприємцем позивач отримав за 6 місяців 2021 року сукупний дохід в сумі 22650 гривень, а за 2020 рік - 30084 гривні. Позивач вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є зменшити розмір аліментів до 1/8 частки від усіх його доходів, що становитиме 1291 гривня, що є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Станом на дату звернення до суду з позовною заявою прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить - 2013 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2510 гривень. Причини, які спонукають позивача звернутись з цією заявою, є обґрунтованими через що існують всі підстави для її задоволення та захисту потреб його дітей та його потреб. Позивач просить зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на підставі рішення Попільнянського районного суду від 17 липня 2008 року по справі № 2-519-08, на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , до 1/8 всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала щодо їх задоволення та надала довідки про свої доходи, про потребу в лікуванні сина та про витрати на одяг для сина /а.с. 37-44/. Суд, вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як вбачається з рішення Попільнянського районного суду Житомирської області від 17 липня 2008 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Вири, Сарненського району, Ровенської області на користь [PERSON] , аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , по 1/4 частці його заробітку до його повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму громадян щомісячно, для дитини відповідного віку до повноліття. Стягнення провадити з 07.07.2008 року /а.с. 7/. Відповідно до Постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 11217414 від 05 лютого 2009 року, державний виконавець відкрила виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-519 виданого 12 серпня 2008 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 1/4 частину аліментів усіх видів заробітку /а.с. 6/. Згідно виконавчого листа № 2-519/2008 виданого 12 серпня 2008 року Попільнянським районним судом Житомирської області, з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] вирішено стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходів) до повноліття дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно /а.с. 8/. Як вбачається з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області, батьками [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , запис за № 72 /а.с. 9/. 15 серпня 2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 74, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 15 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Попільнянського районного управління юстиції Житомирської області /а.с. 10/. Відповідно до судового наказу № 288/1031/21 виданого 17 червня 2021 року Попільнянським районним судом Житомирської області, вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , проживає за адресою: [ADDRESS] , на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 09 червня 2021 року /а.с. 14/. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 66165811 виданої 26 липня 2021 року, державним виконавцем відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 288/1031 /21 виданого 12 липня 2021 року /а.с. 15/. Як вбачається з свідоцтв про народження серії [NUMBER] , виданого 05 серпня 2010 року, актовий запис за № 54, серії [NUMBER] , виданого 15 травня 2013 року, актовий запис № 39, та серії [NUMBER] , виданого 12 серпня 2020 року, актовий запис № 52, батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] /а.с. 16, 17/. Відповідно до Податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця, [PERSON] , як платник податку мав загальну суму доходу за звітний період за 2020 рік - 30084 гривень, за перший квартал 2021 року - 12650 гривень, за півріччя 2021 року - 22650 гривень /а.с. 23-26/. Згідно Податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця [PERSON] , як платник податку за три квартали 2021 року мав загальну суму доходу - 32 650 гривень 00 копійок /а.с. 50-52/. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Відповідно до статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Тобто, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Конвенція ООН про права дитини від 20.11.1989 року встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, яка має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дітей. Положеннями ст. 182 Сімейного Кодексу України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 ст. 192 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Суд констатує, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і чи ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (частина 2 статті 182 СК України). Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що згідно рішення суду від 2008 року з нього стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) та згідно судового наказу винесеного у 2021 році з нього також стягуються аліменти на утримання трьох дітей: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , у розмірі половини заробітку (доходу). Отже, загальна сума аліментів, які має сплачувати позивач становить більшу частину його загального доходу. Позивач [PERSON] , на даний час є приватним підприємцем, за 9 місяців 2021 року він отримав дохід у розмірі 32650,00 гривень і тому він не має можливості сплачувати визначений розмір аліментів на чотирьох дітей. Крім того, йому потрібні кошти на проживання та сплату комунальних платежів. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач просить зменшити розмір аліментів до 1/8 частини всіх його видів заробітку (доходу), що становитиме 1291 гривня, що є більшим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає за необхідне позов задовольнити та змінити розмір аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки заробітку (доходу) позивача до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На думку суду, сплата аліментів у такому розмірі не суперечить нормам матеріального права, а також не буде порушувати права та інтереси дитини. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Частиною першою статті 81 Цивільного Процесуального Кодексу України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини другої статті 89 Цивільного Процесуального Кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. За змістом пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved