Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-20 00:00:00

[PERSON] 20.08.2020 звернулась в суд із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON] про вжиття заходів тимчасового обмеження його прав, а саме заборонити йому перебувати в місці реєстрації заявниці, заборонити наближатись до місця реєстрації та проживання постраждалої, заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявницю, переслідувати її та у будь-який спосіб спілкуватись з нею. Мотивує заяву тим, що вона проживала спільно однією сім`єю з [PERSON] без реєстрації шлюбу, мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час [PERSON] вчиняє відносно неї систематичне фізичне і психологічне насильство, погрожує вчиненням насильницьких дій, переслідує і погрожує заявниці, ображає нецензурними словами. Зазначає, що поведінка [PERSON] по відношенню до заявниці супроводжується агресією, його неадекватність та непередбачуваність дій зробили її життя нестерпним, вона побоюється за себе, за доньку. Оскільки така поведінка не припиняється і після проведення профілактичних бесід працівниками поліції з [PERSON] , він становить безпосередню небезпеку для заявниці та доньки, тому просить в судовому порядку вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , що є єдиною можливістю захисту її сім`ї. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала, просить задовольнити. Представник заявниці адвокат Качмар І.О., діючи згідно ордеру на надання правової допомоги, в судовому засіданні заяву підтримав, вказав, що заявниця неодноразово зверталась із заявами до правоохоронних органів з приводу вжиття заходів до [PERSON] , який вчиняє відносно неї протиправні дії. Натомість, за наслідками розгляду заяв працівники правоохоронних органів не вжили жодних дій, не винесли жодного заборонного припису, не оцінили ризики вчинення домашнього насильства. Вважає, що заборона [PERSON] перебувати в місці реєстрації заявниці, заборона наближатись до квартири постраждалої і заборона розшукувати заявницю, спілкуватись з нею не буде порушенням прав кривдника, а лише тимчасовим захисним заходом. Просить заяву задовольнити. [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади. Заслухавши вступне слово заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Заявниця шлюб із заінтересованою особою не укладала, спільно проживала без реєстрації шлюбу, є спільна донька [PERSON] , [INFO] . З відповідей Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області, адресованих заявниці, вбачається, що вона зверталась із заявами, за наслідками перевірки по факту протиправних дій із [PERSON] проведено бесіду профілактичного характеру з метою недопущення вчинення ним таких дій у майбутньому. З відповідей Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області від 02.04.2020, 15.05.2020, 25.06.2020, 30.06.2020, адресованих заявниці, вбачається, що вона зверталась із заявами, на час перевірки встановити місцеперебування [PERSON] та опитати його виявилось неможливим. З`ясовано, що внаслідок поведінки [PERSON] заявниця зверталась до психолога. З врахуванням практики Європейського Суду з прав людини, суд вважає, що вжиті заявником розумні заходи для її захисту та покарання винного не надали очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту прав заявника. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», положеннями якого заявник обґрунтовує свої вимоги, та норми статей 350-1 - 350-8 Цивільного процесуального кодексу України, які визначають підстави для видачі обмежувального припису, набрали чинність 07 січня 2018 року. Розділ IV глави 13 Цивільного процесуального кодексу України визначає порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів убачається наявність домашнього насильства, існування конфлікту між [PERSON] та [PERSON] , що мало наслідком звернення заявниці із заявами до поліції, що дає суду підстави дійти висновку про наявність ризиків повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем проживання заявниці. Оскільки суд вважає доведеним факт, що існує загроза продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалих осіб, такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Враховуючи наведе вище, суд погоджується із доводами заявника та її представника та вважає, що саме наведені заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати захист заявниці від кривдника. Відтак, заява підлягає до задоволення у повному обсязі і до [PERSON] слід застосувати обмежувальний припис шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника, а саме заборонити [PERSON] перебувати в місці реєстрації заявниці, заборонити наближатись до неї ближче ніж 200 метрів і заборонити розшукувати заявницю особисто і через інших осіб, переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватись з нею строком на 6 місяців. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Outcome: approved