Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

[PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та коштів за навчання, в якому просить суд: стягувати з [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., починаючи з 12.09.2016 року до досягнення нею повноліття, тобто до 03.06.2018 року, та грошові кошти сплачені за навчання [PERSON] у розмірі 3000грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що мати дитини [PERSON] померла 28.04.2010 року. [PERSON] є її племінницею та вона призначена її піклувальником. На теперішній час дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Дитина навчається на першому курсі Ізмаїльського медичного училища на денній формі навчання на контрактній основі. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини, та на навчання не надає, хоча має таку можливість оскільки працює за кордоном, інших осіб на його утриманні або стягнені за виконавчими документами немає. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. У судовому засіданні були допитані свідки: [PERSON], яка являється матірю відповідача та бабусею дитини, пояснила, що дитина [PERSON] проживає разом з бабусею [PERSON], знаходиться на повному її утриманні. [PERSON] матеріально не допомагає, участь у вихованні дочки не приймає, не провідує її. [PERSON], яка є другом родини померлої матері дитини та відповідача зазначила, що на даний час дитина проживає у родині піклувальника [PERSON], та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини уїхав на заробітки з країни та жодним чином не приймає участь в утриманні дитини. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у розгляді справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії І-ЖД №080115 від 10.10.1998р., між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. У період шлюбу у них 03.06.2000р. народилася дочка [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №314948 від 29.06.2000. Згідно свідоцтва про смерть серії І-ЖД №227246 від 30.04.2010р. мати дитини [PERSON] померла 28.04.2010р. [PERSON] навчається на першому курсі Ізмаїльського медичного училища на денній формі навчання на контрактній основі, що підтверджено довідкою зазначеного навчального закладу №312 від 05.09.2016 року, наявної у матеріалах справи, та договором про навчання №46 від 31.08.2016р. На теперішній час [PERSON] проживає разом з тіткою [PERSON], яка є її піклувальником, та знаходиться на повному її утриманні. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні дочки [PERSON] за №01/21-1659 від 22.09.2016р. визнано за доцільне та відповідаючим інтересам дитини позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його доньки [PERSON], [INFO]. Згідно рішення виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради №34 від 18.01.2017р. [PERSON] призначена піклувальником племінниці [PERSON]. Згідно з ч.2\~ст.14 СК\~Україні якщо дитина або особа, дієздатність якої обмежена, не може самостійно здійснювати свої права, ці права здійснюють батьки, опікун або самі ці особи за допомогою батьків чи піклувальника. Згідно до ст.121 Сімейного кодексу України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Стаття 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п.2,3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184\~цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно із ч.2 ст.246 СК України встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на отримання пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника та інших соціальних виплат, призначених дитині відповідно до законів України, а також права власності дитини на ці виплати. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст.193 СК України, якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального закладу охорони здоров'я, навчального або іншого закладу, аліменти на дитину можуть бути стягнуті з них на загальних підставах. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року становить - 1689 гривень. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., починаючи з 12.09.2016 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до 03.06.2018 року, та стягнути з відповідача грошові кошти сплачені за навчання [PERSON] у розмірі 3000грн. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 551,20 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Суд розяснює про право на державну грошову компенсацію в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів та 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved