Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON], в порядку ст. 383 ЦПК України, звернулась на до суду зі скаргою дії бездіяльність, рішення державного виконавця \~\~Жовтневого ВДВС Запорізького міського управління юстиції [PERSON]. В скарзі зазначено, що 25.06.2015 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя ухвалено рішення за позовом [PERSON] до АТ « Дельта Банк» про стягнення суми банківського вкладу , стягнуто з ПАТ «Дельта банк» на користь [PERSON] суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу № 005-07976-190714\~ у розмірі 553875,73 грн. Рішення набрало законної сили. Заявник отримав в суді виконавчий лист та надіслав його на примусове виконання до Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ. 09.03.2016 р. заявник поштою отримав конверт з Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ, який містив дві постанови державного виконавця Хохлова К.К. із супровідними листами , а саме постанову про відкриття виконавчого провадження № 50178609 та постанову про закінчення виконавчого провадження № 50178609 від 17.02.2016 р. Заявник вважає, що постанова державного виконавця Хохлова К.К. про закінчення виконавчого провадження є неправомірною, оскільки вона суперечить вимогам ст. 1, ч.1 ст. 6, ч.1, 2.ст. 25, ч.1, 2 ст. 27 Закону України « Про виконавче провадження». Так, у своїй заяві про відкриття виконавчого провадження заявник одночасно просив з метою забезпечення належного виконання судового рішення, здійснити необхідні виконавчі дії щодо виявлення будь якого майна та доходів боржника, провести опис та накласти арешт на будь-яке майно та кошти боржника банківської установи та заборонити його відчуження. Із змісту постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 17.02.2016 р. вбачається, що державним виконавцем було надано боржнику строк на добровільне виконання рішення до 24.02.2016 року. Проте, державним виконавцем вимога заявника про накладення арешту на майно та кошти боржника виконана не була, відповідної постанови не винесено. Державний виконавець Хохлов К.К., не дочекавшись визначеного ним самим строку на добровільне виконання рішення боржником 17.02.2016 року виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. В обґрунтування такого рішення послався на лист Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 12.10.2015 року, який не стосується відкритого ним виконавчого провадження. Посилаючись на зазначені обставини, скаржник просить суд визнати незаконними дії та бездіяльність державного виконавця Хохлова К.К. щодо недодержання ним строку на добровільне виконання судового рішення боржником та щодо невжиття заходів стосовно накладення арешту на кошти та майно боржника , визнати незаконною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження 50178609 від 17.02.2016 р., винесену державним виконавцем Хохловим К.К. 17.02.2016 р., зобовязати державного виконавця Хохлова К.К. поновити виконавче провадження № 50178609 від 17.02.2016 р. за виконавчим листом, виданим Жовтневим районним судом м. Запоріжжя 03.02.2016 р. по справі № 2/331/1060/15 ц та виконати вимоги статей 25,27 Закону України « Про виконавче провадження» щодо накладення арешту на кошти та майно боржника, а також стосовно дотримання строку на добровільне виконання судового рішення боржником. В судове засідання представник скаржника надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, вимоги, викладені в скарзі, підтримав та просив їх задовольнити . Представник Жовтневого ВДВС Запорізького МУЮ [PERSON] заявою просить суд розглядати \~справу за їх відсутності, вважають, що скарга є необґрунтованою, просять суд в задоволенні скарги \~відмовити, оскільки дії ВДВС є правомірними. Заінтересована особа ПАТ « Дельта Банк» в судове засідання не з'явився , про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Його неявка не перешкоджає розгляду справи, оскільки наявних в справі матеріалів достатньо для розгляду її по суті. Відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що на виконанні у Жовтневому ВДВС ЗМУЮ перебувало виконавче провадження № 50178609 з виконання виконавчого листа від 03.02.2016 року, виданого Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ПАТ « Дельта Банк» на користь [PERSON] Б, суму вкладу та нарахованих процентів за договором банківського вкладу № 005-07976-190714\~ у розмірі 553875,73 грн., з яких 500000,00 грн. сума вкладу та 53875,73 грн. сума нарахованих процентів. 17.02.2016 р. державним виконавцем Хохловим К.К. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа, з резолютивної частини якої вбачається, що боржнику надано строк в добровільному порядку виконати постанову до 24.02.2016 р. Такі дії державного виконавця відповідають вимогам ч.1 ст. 19, ч.1,2 ст. 25 Закону України « Про виконавче провадження». Згідно абз.2 ч.2 ст. 25 Закону України за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Із змісту зазначеної норми Закону вбачається, що накладення арешту на майно та кошти боржника одночасно з винесенням постанови про відкриття провадження є правом державного виконавця, а не його обовязком. Як зазначив в запереченнях державний виконавець, накладення арешту на майно та кошти боржника, в даному випадку юридичної особи, одночасно з винесенням постанови про відкриття провадження, було б передчасною дією, оскільки на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, він не мав даних про майновий стан боржника. 17.02.2016 р. при перевірці майнового стану боржника, зокрема отримання інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань було встановлено, що боржник ПАТ « Дельта Банк» перебуває в стані припинення, а керівником з 3 березня 2015 року призначено [PERSON] Так, державним виконавцем була отримана наступна інформація. Постановою Правління Національного банку України № 150 від 02.03.2015 року « Про віднесення ПАТ « Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2.03.2015 року прийнято рішення № 51 про введення з 3.03.2015 року тимчасової адміністрації в ПАТ « Дельта Банк». 08 квітня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 71, яким тимчасову адміністрацію в ПАТ « Дельта Банк» продовжено до 2 вересня 2015 року. 03 серпня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 147, яким продовжено тимчасову адміністрацію в ПАТ « Дельта Банк» до 2 жовтня 2015 року. Згідно з п.2 ч.5 ст. 36 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється : примусове стягнення майна ( у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно ( у тому числі кошти) банку ( виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно ( у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 77 Закону України « Про банки та банківську діяльність» встановлено, що Банк може бути ліквідований : у разі відкликання Національним банком України банківської ліцензії з власної ініціативи або за пропозицією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Згідно ч.1 ст. 44 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Національний банк України приймає рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку за пропозицією Фонду та з інших підстав, передбачених Законом України « Про банки і банківську діяльність». 23 вересня 2015 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб листом за вих.. № 22-33908/15 внесено пропозицію Правлінню НБУ розглянути питання щодо відкликання банківської ліцензії ПАТ « Дельта Банк». Відповідно до Постанови Правління НБУ від 2.10.2015 р. № 664 « Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ « Дельта Банк», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 2 жовтня 2015 року № 181 про початок здійснення процедури ліквідації АТ « Дельта Банк». Відповідно до п.7 ч.2 ст. 46 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку : втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження ( у тому числі арешти) будь-яким майном ( коштам) банку. Накладення обтяжень чи обмежень на майно банку не допускаються. Отже, станом на день відкриття виконавчого провадження 17.02.2016 року вже тривала процедура ліквідації банку боржника ПАТ « Дельта Банк» , а тому державний виконавець Хохлов К.К. не мав права приймати рішення про накладення арешту на майно та кошти вказаної банківської установи. Відповідно до п.3-1 ч.1 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» ( ч.1 ст. 49 доповнено пунктом 3-1 згідно із Законом № 78- VIII ( 78-19) від 28.12.2014 р.) виконавче провадження підлягає закінченню у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку боржника. Згідно з ч.5 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження» встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку боржника виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В суді встановлено та не оспорюється учасниками процесу, що державним виконавцем Хохловим К.К. 17.02.2016 року отримано інформацію про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку ПАТ « Дельта Банк» боржника у виконавчому провадженні. В той же день, 17.02.2016 року , згідно з ч.5 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження», державним виконавцем Хохловим К.К. у відповідності до вимог п.3-1 ч.1,ст. 49, ст. 50 Закону України « Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження . При цьому виконавчий документ, а саме виконавчий лист від 03.02.2016 року, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, про стягнення з ПАТ « Дельта Банк» на користь [PERSON] та нарахованих процентів за договором банківського вкладу № 005-07976-190714\~ у розмірі 553875,73 грн., з яких 500000,00 грн. сума вкладу та 53875,73 грн. сума нарахованих процентів разом із постановою про закінчення виконавчого провадження, державним виконавцем був надісланий до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ « Дельта Банк» . На підставі досліджених в суді обставин, суд прийшов до висновку, що державним виконавцем Хохловим К.К. дії та рішення, які є предметом оскарження, вчинено відповідно до вимог ст. 11, п.3-1 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 49 Закону України « Про виконавче провадження», у межах повноважень. При цьому слід зазначити, що за результатами таких дій державного виконавця права заявника [PERSON] порушені не були, оскільки виконавчий лист , за яким вона є стягувачем , наразі знаходиться на виконанні у Фонді гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ « Дельта Банк», про що заявник був повідомлений належним чином. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року №6 « Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень субєкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги [PERSON] на дії державного виконавця, тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Outcome: dismissed