Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа МКП «Основаніє» про зміну договору найму житлового приміщення, зобовязання вчинити певні дії, у процесі слухання справи позов було уточнено. У позовній заяві зазначала, що у 1989 році [PERSON], разом з донькою [PERSON] оселилася в квартирі [ADDRESS] в якості дружини відповідача [PERSON]О.В 1996 році шлюб з [PERSON] було розірвано. Крім [PERSON], [PERSON], в квартирі зареєстровані:колишній чоловік, [PERSON] Олександрович;донька чоловіка [PERSON]; донька [PERSON]- [PERSON] Романівна.Квартира № 58 в будинку № 214 по пр. Леніна в м. Запоріжжі не приватизована. Колишній чоловік, [PERSON] є основним наймачем цієї квартири. На його імя відкрито особовий рахунок. Квартира складається з 2-х окремих ізольованих кімнат площею: 19,46 кв. м. та 13,01 кв. м., загальна площа квартири становить 50,18 кв. м. В квартирі є балкон, газ, централізоване опалення, відокремлений санвузол ін.. На теперішній час за утримання квартири утворилися великі борги за житлово-комунальні послуги. Щоб запобігти накопиченню боргу позивач [PERSON], вимушена самотужки сплачувати всі комунальні платежі, хоча фактично, з року, після розірвати шлюбу з [PERSON], разом з донькою [PERSON], постійно мешкаємо в окремій кімнаті розміром 13,01 кв.м. Вона неодноразово зверталася до відповідачів з приводу укладання окремим договорів найму та відкриття окремих особових рахунків, але відповідачі хоч і не заперечують проти відкриття на її ім'я окремого особового рахунку в кімнату площею 13,01 кв.м., тем не менш, відмовляються зробити це самостійно. За відсутності добровільного наміру та відповідних дій всіх зареєстрованих осіб змінити договір найму житлового приміщення, в позасудовому порядку неможливо, тому просила суд зобов'язати МКП «Основаніє» укласти з [PERSON], окремий договір найму житлового приміщення та відкрити імя [PERSON], окремий особовий рахунок на кімнату площею 13,01 кв. м. в квартирі [ADDRESS]. Позивачі у судове засідання не зявилися ся, надали суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. У минулому судовому засіданні у розгляді справи брав участь представник позивача, який підтримав заявлені позовні вимоги. У судові засідання по цій справі відповідачі повторно не з'явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У судове засідання треті особи не зявилися, повідомлені належним чином, від органу опіки та піклування наявна заява про розгляд справи за їх відсутністю. Згідно із ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні Право власності є непорушним. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 цього Кодексу, а згідно ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 4\~ст. 9 ЖК України, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян, або прав державних і громадянських організацій. Згідно положенню частини 1 статті 104 ЖК України, член сім'ї наймача вправі вимагати за згодою інших членів сім'ї, які проживають разом з ним, укладення з ним окремого договору найму, якщо жилу площу, що припадає на нього, може бути виділено у вигляді приміщення, яке відповідає вимогам статті 63 цього Кодексу, що має місце в дійсному випадку. Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 року № 45), власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до пунктів 10, 13 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ від 24.01.2006 року № 45, мешканці квартири, житлового приміщення у гуртожитку, в яких проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі) зокрема: мають рівні права на користування підсобними приміщеннями ї обладнанням; встановлюють за узгодженням порядок використання підсобних приміщень, а також черговість їх прибирання; розподіляють за узгодженням загальні витрати на оплату житлово-комунальних та інших послуг. За умови відсутності по квартирного (по кімнатного) обліку та відсутності згоди між мешканцями квартири, житлового приміщення у гуртожитку щодо оплати житлово-комунальних та інших послуг, плата розподіляється за послуги з утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується власник, співвласник, наймач (орендар). Спори, що виникають під час користування приміщеннями житлових будинків, розв'язуються шляхом проведення переговорів між учасниками спору або в судовому порядку. Відповідно до пункту 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникають в практиці застосування суддями Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2, суд вправі задовольнити вимоги члена сімї наймача про визначення порядку користування житловим приміщенням, що відповідає вимогам статті 63 ЖК України. Згідно з вимогами ст. 64 ЖК України члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом із наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач і члени його сім'ї. Судом встановлено, що 1989 році [PERSON], разом з донькою [PERSON] оселилася в квартирі [ADDRESS] в якості дружини відповідача [PERSON] В 1996 році шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Крім [PERSON], [PERSON], в квартирі зареєстровані: колишній чоловік, [PERSON], донька чоловіка [PERSON], донька [PERSON]- [PERSON]. Квартира [ADDRESS] не приватизована. [PERSON] є основним наймачем цієї квартири. На його імя відкрито особовий рахунок. Квартира складається з 2-х окремих ізольованих кімнат площею: 19,46 кв. м. та 13,01 кв. м., загальна площа квартири становить 50,18 кв. м. В квартирі є балкон, газ, централізоване опалення, відокремлений санвузол ін.. Згідно довідки МКП «Основаніє» № 18354 від 12.11.2015 року за адресою м.Запоріжжя, вул.. пр..Соборний (Леніна), 214 кв. 58 зареєстровано 5 сім осіб [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та неповнолітня [PERSON] (а.с.12). Відповідно до особового рахунку на квартиру 58 у буд.214 по пр..Соборному у м.Запоріжжі основним квартиронаймачем є [PERSON] , загальна площа квартири складає 50,18 м2 , житлова 32,07м2 , та складається з двох кімнат площею 19,46м2 та 13,01 м2. Згідно ст. 47 Житлового Кодексу України норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метру на одну особу. Зміна договору найму житлового приміщення і відкриття на ім'я позивача окремого особового рахунку на кімнату площею 13,01 кв. не порушить житлових прав і інтересів відповідачів, враховуючи те, що згідно ст. 48 ЖК України та п. 53 «Правил обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, і надання ним житлових приміщень в Україна РСР», затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофспілкм і 11.12.1984 року № 470, розмір житлової площі не може перевищувати 11 кв.м на одну людину, але і не повинен бути менше рівня середі забезпеченості громадян житловою площею у даному населеному пункті. Рівень середньої забезпеченості громадян житловою площею в населеному пункті визначається виконавчими комітетами обласних Рад народ депутатів разом з радами профспілок. Рівень середньої забезпечене житловою площею в м. Запоріжжі визначено в 8 кв.м, а мінімальний розмір житлової площі на кожного члена родини на території Запорізької області встановлений у 6 кв.м. Таким чином, зважаючи на розмір кімнат, згідно яких на відповідачів припадає по 6,48 кв.м. на кожну особу, санітарні та технічні умови затверджені вищевказаними нормативними актами дозволяють укласти окремі договори найму, оскільки не порушують їх прав. При цьому згідно до акту надано суду від 29.07.2016 року неповнолітня [PERSON] в квартирі [ADDRESS] не проживає з 2013 року по теперішній час, отже положення ст. 50 ЖК України не порушуються. [PERSON], разом з донькою [PERSON], оселилися у квартирі в якості дружини відповідача [PERSON], і хоча шлюб у подальшому було розірвано, вони продовжували постійно мешкати в квартирі, тобто вселення відбулося на законних підставах, з огляду на що, мають право на укладання окремого договору найму житлового приміщення. Відповідно ст. 53 Житлового Кодексу України жилі приміщення в будинках громадського житлового фонду надаються громадянам за спільним рішенням органу відповідної організації та її профспілкового комітету з наступним повідомленням виконавчому комітетові відповідно районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилих приміщень для заселення. Згідно ст. 61 Житлового Кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадськогожитлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Умови договору найму жилого приміщення, що обмежують права наймача та членів його сім'ї порівняно з умовами, передбаченими законодавством Союзу РСР, цим Кодексом, Типовим договором найму жилого приміщення та іншими актами законодавства Української РСР, є недійсними. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать послуги з централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Разом з тим, вирішити питання про поділ особових рахунків, як це передбачено Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, суд може лише у випадку визначення конкретної житлової площі, якою користується кожна з осіб, яка претендує на оформлення особового рахунку на своє імя, та визначення площі приміщень, що перебуватимуть у спільному користуванні. Згідно ст. 63 ЖК України предметом договору найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається з однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок. Спірна квартира відповідає вимогам ст. 63 ЖК УРСР, оскільки кімнати в ній є ізольованими і можуть бути виділені в окреме приміщення. Крім того положення ст.ст. 66-68 Житлового кодексу України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і положення підзаконних актів у сфері житлово-комунальних послуг покладають на користувачів житла обов'язок щомісяця вносити плату за житлово-комунальні послуги (теплопостачання, газ, водопостачання, каналізація тощо) та витрати на утримання будинку (житла) та прибудинкової території пропорційно до займаної площі. Згідно з п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків (в редакції, затвердженій Постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006р. №45) власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Мешканці квартири, в якій проживає два і більше співвласники, наймачі (орендарі), мають рівні права на користування підсобними приміщеннями і обладнанням - п.10 Правил. Пунктом 10 Правил також встановлено, що у разі коли між мешканцями квартири відсутня згода щодо оплати житлово-комунальних послуг та інших послуг плата розподіляється: за електроенергію при загальному лічильнику - пропорційно потужності побутового електричного обладнання кожного співвласника, наймача (орендаря); за газ, водопостачання та водовідведення, освітлення підсобних приміщень - за чисельністю членів сім'ї, що проживають у квартирі, та осіб, які проживають у квартирі більше ніж місяць; за послуги з централізованого опалення, утримання житлових будинків і споруд та прибудинкових територій - за встановленими тарифами відповідно до опалювальної та загальної площі приміщення, яким користується співвласник, наймач (орендар). Отже, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів підлягають задоволенню. Враховуючи ті обставини, що позивачі не просять суд про стягнення судового збору на їх користь , відповідно до ст.10 ЦПК судові витрати залишаються за позивачем.

Outcome: approved