Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

[PERSON] 10 грудня 2019 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 24 вересня 2016 року по 14 грудня 2017 року. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 грудня 2019 року позовну заяву\~прийнято до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у цивільній\~справів порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 04 лютого 2020 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково та не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 889,50 грн., оскільки не має постійного місця працевлаштування. Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 13\~ст. 7 ЦПК України. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від нього не надходило. Відповідно до п. 4 ч. 8\~ст. 128 ЦПК України\~днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до\~статті 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24 вересня 2016 року по 14 грудня 2017 року (а.с. 4-7, 10). Від спільного подружнього життя сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 12). Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні (а.с. 11). Встановлено, що сторони проживають окремо. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст. 11 ЗУ «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від\~\~20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно із ч. 1 ст.\~189\~цього Кодексу батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 17 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №\~3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу\~України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з частиною третьою статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі та виплачуються щомісячно. Статтею 183\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ст.\~182\~СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, які мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач є працездатним, доказів неможливості сплачувати аліменти із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав. Також, з боку відповідача не надано доказів того, що він офіційно непрацевлаштований. Згідно із ч. 1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене та оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням вимог позивача, яка просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі,

Outcome: approved