Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

[PERSON] 28 квітня 2015 року звернулася до Київського районного суду міста Одеси з позовом, який в подальшому був уточнений та просила визнати за нею право власності на спадкове майно, а саме на 2/3 частки земельної ділянки № 4, яка розташована за адресою: м. Одеса, провулок Лодочний, кадастровий номер 5110136900:39:003:0049. В уточненій позовній заяві позивачка посилалася на те, що 21 липня 2014 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на нерухоме майно: земельну ділянку № 4, яка розташована за адресою: м. Одеса, провулок Лодочний, кадастровий номер 5110136900:39:003:0049, та 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами № 4, розташованого в місті Одесі, по провулку Лодочний, який складається в цілому з одного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., та надвірних споруд під літерами: «Д» - гараж, «Г» - літня кухня, «В» - вбиральня, 1-4 огородження, І мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 0,0257 га, яка знаходиться у приватній власності, кадастровий номер 5110136900:39:003:0049. Надалі позивач звернулась до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. 26 березня 2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вона набула право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами № 4, розташованого в місті Одесі, по провулку Лодочний. Державним нотаріусом також 13 березня 2015 року винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки № 4, розташованої за адресою: м. Одеса, провулок Лодочний (колишня назва Човновий), у звязку з тим, що вказана земельна ділянка належала померлій [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності, без визначення часток у праві власності, що стало підставою для звернення [PERSON] до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні [PERSON] та її представник підтримали позовні вимоги, та просили суд задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні визнав позовні вимоги, та не заперечив проти їх задоволення. Представник третьої особи Одеської міської ради у судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Вислухавши пояснення позивача, її представника та відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 21 липня 2014 року у віці 78 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 382710, виданим 22 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 7505. Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді нерухомого майна: земельної ділянки № 4, яка розташована за адресою: м. Одеса, провулок Лодочний, кадастровий номер 5110136900:39:003:0049, та 2/3 часток житлового будинку з надвірними спорудами № 4, розташованого в місті Одесі, провулок Лодочний (колишня назва провулок Човновий), який складається в цілому з одного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., та надвірних споруд під літерами: «Д» - гараж, «Г» - літня кухня, «В» - вбиральня, 1-4 огородження, І мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 0,0257 га, яка знаходиться у приватній власності, кадастровий номер 5110136900:39:003:0049. Згідно з рішення Одеської міської ради від 10 липня 2008 року за № 3050-V, земельна ділянка за адресою м. Одеса пров. Човновий, 4, загальною площею 0,0257 га була передана у спільну сумісну власність [PERSON] та відповідача [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Зазначеним розпорядженням було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення земельної ділянки в натурі (на місцевості). З державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 759252, виданого 16.11.2009 року Одеською міською радою, зареєстрованого в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010950500935, вбачається, що земельна ділянка за адресою: місто Одеса, пров. Човновий (на цей час - провулок Лодочний), 4, загальною площею 0,0257 га, належить [PERSON], а співвласником земельної ділянки вказано [PERSON]. Частина спільної сумісної власності - земельної ділянки за адресою: м Одеса пров. Човновий (на цей час - провулок Лодочний), 4, загальною площею 0,0257 га, яка належала померлій [PERSON]Л є спадщиною. Позивач [PERSON] є рідною дочкою померлої 21 липня 2014 року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІV-УР № 555095, виданого 15 квітня 1962 року міським РАГС м. Одеси, актовий запис № 999, з якого вбачається, що [PERSON] народилась [INFO], матірю є [PERSON]. 30 серпня 1980 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], зареєстрований Київським відділом РАГС м. Одеси, актовий запис № 981, та змінила прізвище з «Загорянська» на «Коф». Після смерті 21 липня 2014 року матері [PERSON], позивач звернулась з заявою до Третьої Одеської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлої. 26 березня 2015 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого вона набула право власності на 2/3 частки житлового будинку з надвірними спорудами № 4, розташованого в місті Одесі, провулок Лодочний, який складається в цілому з одного житлового будинку під літ. «А», загальною площею 62,6 кв.м., житловою площею 25,8 кв.м., та надвірних споруд під літерами: «Д» - гараж, «Г» - літня кухня, «В» - вбиральня, 1-4 огородження, І мостіння, розташованих на земельній ділянці, площею 0,0257 га, яка знаходиться у приватній власності, кадастровий номер 5110136900:39:003:0049. Також 13 березня 2015 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки, розташованої за адресою: м Одеса, провулок Лодочний (колишня назва - Човновий), земельна ділянка під № 4, у звязку з тим, що вказана земельна ділянка належала померлій [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності, без визначення часток у праві власності Згідно зі\~ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі неприйняття спадщини або відмови від прийняття спадкоємцями за заповітом, спадщину спадкують спадкоємці за законом. Статтею 1261 ЦК України\~передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст. ст.\~125,\~126 Земельного кодексу України,\~право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації та посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку. Відповідно до вимог\~ст. 373 ЦК України,\~право власності на землю (земельну ділянку) набувається та здійснюється відповідно до закону. Згідно\~ст. 328 ЦК України,\~право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема із правочинів.\~Стаття 373 ЦК України, що регламентує право власності на земельну ділянку, містить аналогічну по суті норму згідно якої право власності на земельну ділянку набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. Співвласники мають право уповноважити одного з них на вчинення правочинів щодо розпорядження спільним майном. Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень. Статтею 370 ЦК України, визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364\~цього Кодексу. Згідно зі ст.ст. 369, 370 ЦК України, державний нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише в разі виділення (визначення) частки померлого у спільному майні На цей час таке виділення нотаріусом не може бути зроблено, у зв'язку з тим, що один із власників земельної ділянки, якої є [PERSON], померла 21.07.2014 р. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державним реєстратором також є нотаріус як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно.У разі потреби він вимагає подання передбачених законодавством додаткових документів необхідних для державної реєстрації прав та їх обтяжень, а саме під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 1 січня 2013 року. Згідно зі ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти (крім багатоквартирних будинків). Судом встановлено, що 17 серпня 2015 року сторонами [PERSON] та [PERSON], укладено заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], за реєстровими номерами 883, 884, згідно з якою [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що вони є спільними землекористувачами суміжних земельних ділянок, розташованих за адресою: місто Одеса, провулок Лодочний, 4, надали згоди та не заперечують проти встановлення порядку користування земельною ділянкою, загальною площею 0,0258 га, між ними, згідно з розробленою Колективним підприємством «Центр Інженерних Досліджень» міста Одеси плану (схеми) розподілу земельної ділянки у порядку: 1. У [PERSON] в користуванні перебуває земельна ділянка І, площею 0,0165 га, зовнішні межі ділянки між літерами: А-Б-В-Г-Д-Е-Є-Ж-З-И-І-Ї-Й-Е-Л-М-Н-О-П-А, визначені на плані земельної ділянки червоним кольором; 2. У [PERSON] в користуванні перебуває земельна ділянка ІІ, площею 0,0093 га, зовнішні межі ділянки між літерами: Р-Л-К-Й-Ї-І-И-С-Р, визначені на плані земельної ділянки зеленим кольором. Земельна ділянка надана землекористувачам для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарчих будівель і споруд (присадибна ділянка). Відповідно до п. 10 \~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р. № 7, відповідно до\~статті 1225 ЦК України,\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). При викладених обставинах, суд вважає за можливо визнати за [PERSON] право власності на 2/3 частки земельної ділянки № 4, загальною площею 0,0258 га, яка розташована за адресою: м. Одеса, провулок Лодочний, кадастровий номер 5110136900:39:003:0049, межі якої встановлені, відповідно до плану (схема) розподілу земельної ділянки, розробленої 12 серпня 2015 року Колективним підприємством «Центр Інженерних Досліджень» міста Одеси. На підставі викладеного та

Outcome: approved