Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

[PERSON] 23.11.2018 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання. У позовній заяві позивачкою викладено наступну позицію: вони із відповідачем перебували у шлюбі від якого у них народилася дочка [PERSON], [INFO]. За виконавчим листом, виданим Жмеринським міськрайонним судом 24.09.2007 року із відповідача стягувалися аліменти на її користь на утримання їх дочки в розмірі 1/4 частини його доходів до повноліття дитини. [INFO] року дочка стала повнолітньою і стягнення аліментів припинилося. На даний час дочка є студенткою 1 курсу Вінницького національного аграрного університету із денною контрактною формою навчання. Термін навчання з 01.09.2018 року по 31.08.2019 року. Їй одній важко утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, а дочка не має змоги влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач добровільно відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працює в Жмеринській дистанції електропостачання та має стабільний заробіток. На підставі викладеного просить стягнути із відповідача на утримання їх повнолітньої дочки, яка продовжує навчання аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно до припинення навчання. Позивач клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, не надавала. Заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження відповідачем не подано. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву (а.с. 28-30), у якому викладено наступну позицію. Відповідач не погоджується з позовними вимогами в повному обсязі оскільки, його матеріальний стан свідчить про неможливість сплачувати аліменти на повнолітню дочку в тому розмірі, який просить позивачка. Він працює та має постійний заробіток, але на його утриманні перебуває неповнолітня дочка і батьки пенсійного віку. Зокрема, судовим наказом Жмеринського міськрайонного суду від 03.12.2018 року з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітної плати (доходів) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім того, він проживає однією сім'єю з батьками пенсіонерами, які отримують пенсії незначних розмірів і він вважає своїм обов'язком надавати їм матеріальну допомогу. З врахуванням того, що він полишив сім'ю і переїхав на нове місце проживання, для облаштування побуту у нього була необхідність у придбанні меблів, предметів побуту, через що він вимушений брати кошти у борг і які мусить повернути до кінця 2019 року. Він погоджується надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки яка продовжує навчання, але його фінансовий стан дозволяє це робити лише в розмірі 1000 грн. щомісячно. На підставі викладеного просить задовольнити позов частково, стягнути із нього аліменти на утримання повнолітньої дочки яка продовжує навчання - [PERSON], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно до закінчення дочкою навчання. До відзиву додано квитанцію про направлення його копії позивачу (а.с. 27) Ухвалою суду від 03.12.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 20) Відповідачу було надіслано ухвалу про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та додатками до неї (а.с. 21, 25). Ухвалою від 28 січня 2019 року клопотання [PERSON] про витребування доказів залишено без задоволення. Дослідивши наявні у матеріалах справи заяви по суті, докази, оцінивши їх в сукупності, судом установлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, позивач як на підставу своїх позовних вимог вказала, що відповідач на даний час в добровільному порядку матеріальної допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання не надає, їй одній важко утримувати повнолітню дочку. Відповідач офіційно працює, має відповідний дохід, а тому просить стягнути із відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу на утримання дочки, щомісячно на період навчання дочки. Відповідач не погоджується із розміром аліментів, які позивачка просить із нього стягнути та надав відзив на позовну заяву із доказами на підтвердження своєї позиції, та не заперечує щодо стягнення із нього аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно. Предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Підставою позову є неоспорюване батьківство відповідача та невиконання ним вимог закону щодо надання необхідних коштів на утримання повнолітньої дочяки яка продовжує навчання. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який 09.09.2003 року розірвано (а.с. 7) Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка є повнолітньою з [INFO] року (а.с.4-5). 26.06.2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 8) Позивачка [PERSON] (а.с. 3-3 зворот) є інвалідом 3 групи загального захворювання, безстроково, відповідно до копії довідки до акта огляду МСЕК серії 12ААА №603350 від 22.01.2018 року (а.с. 9) Відповідно до довідки квартального комітету «Добробут» №735 від 07.11.2018 року (а.с. 10) дочка [PERSON], 2000 р.н., проживає разом із позивачкою [PERSON] Відповідно до довідки №202 від 03.09.2018 року (а.с. 11) та копії договору №007.18д-ВГС від 09.08.2018 року (а.с. 12) дочка сторін [PERSON] з 01.09.018 року є студентом факультету технології виробництва і переробки продукції твариництва денної контрактної форми навчання Вінницького національного аграрного універститету ІІІ-IV акредитації; термін навчання з 01.09.2018 року до 31.08.2019 року, строк навчання - 5 з половиною років, загальна вартість освітньої послуги за весь період навчання складає 41250 грн. Відповідно до витягу про стан виконавчого провадження №5512624 від 05.11.2018 року (а.с. 13-14) виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів по 1/4 частці щомісячно на виконання виконавчого листа Жмеринського міськрайонного суду, виданого 24.09.2007 року по справі №2-2264 - завершено. Згідно довідки Жмеринської міськрайонної філії Вінницького обласного центру зайнятості №699 від 05.11.2018 року, позивачка [PERSON] не перебуває на обліку в центрі зайнятості (а.с. 14а) З копії витягу з трудової книжки позивачки [PERSON] (а.с. 15) вбачається, що 05.07.2017 року позивачка звільнена за згодою сторін з ПТО Жмеринка-Подільська. Відповідно до копію паспорта громадянина України прізвище відповідача [PERSON], [INFO] (а.с. 31) Відповідно до копії судового наказу, виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області 30.11.2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 14.11.2018 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] року (а.с. 32) Згідно довідки виконавчого комітету Леляцької сільської ради Жмеринського району Вінницької області №2603 від 17.12.2018 року (а.с. 33) відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований та проживає в [ADDRESS]; до складу його сім'ї входять: [PERSON], [INFO], - батько, [PERSON], [INFO], - мати. Батьки відповідача [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку в Управлінні ПФУ Жмеринське об'єднане управління ПФУ та отримують пенсію за віком, розмір якої за період з червня 2018 року по листопад 2018 року склав 16500,13 грн та 9828,54 грн. відповідно, згідно довідок №5002/07-3-25 від 17.12.2018 року (а.с. 34) та №5003/02-3-25 від 17.12.2018 року (а.с. 35) Оцінюючи вищеперераховані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд згідно з положеннями статей 77, 78, 79, 80 цього ж Кодексу вважає ці докази належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилаються сторони, одержані у встановленому законом порядку, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи, а також у своїй сукупності вони дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд не бере до уваги відповідь на відзив позивачки [PERSON] (а.с. 38-39), у якому остання вказує, що окрім відповідача обов'язок надавати матеріальну допомогу батькам є і у його брата [PERSON]; відповідач вказує недостовірну інформацію про те, що проживає однією сім'єю із батьками, адже сам цю інформацію спростовую вказуючи, що залишив сім'ю та переїхав на нове місце проживання; відповідач вказує, що за судовим наказом із нього стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його доходу, посилаючись на правову позицію Верховного Суду України у справі №6-1798цс16 від 19.10.2016 року та на положення ст. 70 ЗУ «Про виконавче провадження», де зазначено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості у разі стягнення аліментів - 50% заробітної плати боржника, а тому, вважає, що вимога про стягнення із відповідача аліментів на утримання повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини його доходу, є допустимим. Також зазначає, що відповідач офіційно працює в Жмеринській дистанції електропостачання (ЕЧ-3) та має значну і стабільну заробітну плату, а тому вважає, що він має можливість сплачувати аліменти на утримання їх повнолітньої дочки яка продовжує навчання в розмірі, який вона просить, тобто ? частини його доходу щомісячно на період навчання дочки. Дана заява по суті не може бути прийнята судом до уваги, так як квитанція про направлення його копії відповідачу (а.с. 37) свідчить про направлення даного документу [PERSON] за адресою смт. Браїлів, що не відповідає адресі відповідача, що вказана сторонами у заявах по суті (позовній заяві, відзиві на позов). Таке направлення заяви по суті за адресою, що не відповідає адресі сторони у справі, позбавляє останню її процесуального права надати суду відповідну заяву у відповідь у строки та порядку, встановленому ухвалою про відкриття провадження у справі. Суд відхиляє аргументи відповідача щодо утримання ним своїх батьків-пенсіонерів, оскільки кожен із батьків отримує пенсію, що підтверджується довідками наданими відповідачем (а.с. 34, 35), а відповідачем не надано суду доказів того, що із нього стягуються аліменти на їх утримання, що батьки перебувають на його утриманні. При цьому судом встановлено, що із відповідача за судовим наказом виданим Жмеринським міськрайонним судом від 30.11.2018 року стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно до повноліття дитини. З відповідача [PERSON] припинено стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], у зв'язку із досягненням дочкою повноліття. Повнолітня дочка сторін [PERSON] продовжує навчання, однак відповідачем не надається матеріальної допомоги на її утримання повнолітньої дочки, яка такої допомоги потребує у зв»язку із продовженням навчання та неможливістю працевлаштуватись, а відтак права позивачки порушені та підлягають захисту. Вказаний спір регулюється положеннями Сімейного кодексу України, які регулюють спірні правовідносини, на які посилались і сторони. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Тобто, обов'язок утримувати повнолітніх сина, дочку є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому, обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним та за умови, що ці повнолітні син/дочка навчаються і не досягли 23 років. Статтею 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189 - 192 і 194 - 197 цього Кодексу. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, викладених у статтях 12 і 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтями 76 і 81 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи матеріальне становище позивачки, наявність у відповідача інших утриманців - неповнолітньої дочки на утримання якої за судовим наказом від 30.11.2018 року стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), те, що відповідач має постійний дохід у виді заробітної плати, оскільки офіційно працює і не заперечує цього, його добрий стан здоров'я, те, що відповідач є працездатним, те, що позивачка є інвалідом третьої групи, тобто вважається працездатною, потребу у матеріальній допомозі повнолітньої дочки сторін, її задовільний стан здоров'я, відповідно до ст. 182 СК України, часткове визнання позову [PERSON], суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання дитини у частці від доходу відповідача у розмірі 1/6 частки, так як такий визначений вид та розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, на переконання суду відповідає вимогам закону, є законним та справедливим, відповідає обставинам справи, інтересам та потребам повнолітньої дочки, з врахуванням рівного обов'язку обох батьків приймати участь в утриманні повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з пунктом 1 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі даного позову до суду, то витрати по сплаті судового збору слід стягнути з відповідача на користь держави. Відповідно до статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення суми платежів за один місяць слід допустити до негайного виконання.

Outcome: partial