Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

[PERSON] 25.05.2017 р. звернувся до суду з позовом про розірвання договору № 107 від 03 жовтня 2016 року укладеного з Товариством з обмеженою відповідальністю «НВК КИЇВ МІСТО БУД» та стягнення з відповідача авансу у розмірі 182 000 грн., пені у розмірі 1 091 940 грн., моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. і судових витрат. Позовні вимоги мотивовано тим, що 03.10.2016 р. між [PERSON] та ТОВ «НВК КИЇВ МІСТО БУД» було укладено договір № 107, відповідно до умов якого підрядник протягом трьох днів з моменту підписання договору та оплати авансового внеску замовником зобов`язаний приступити до виконання передбачених договором робіт, а саме запустити у виробництво вказані в додатку № 1 конструкції. Закінчити роботи з виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій підрядник зобов`язаний в строк до 04 листопада 2016 року, вартість робіт становить 278 404 грн., остаточний розрахунок за виконані роботи замовник проводить після виконання робіт і підписання акту здачі-приймання робіт. Зазначено, що позивачем, як замовником, 03.10.2016 р. сплачено авансовий платіж у розмірі 182 000 грн. на підставі виставленого відповідачем рахунку-фактури № 65 від 03.10.2016 р. Позивач звертався до керівництва відповідача з вимогою усунути недоліки результатів виконаних робіт, при цьому представники відповідача двічі приїздили на місце виконання договору за адресою: [ADDRESS] , однак недоліки усунуті не були. Позивач вказує, що за його зверненням проведене експертне будівельно-технічне дослідження № 8783 від 11.04.2017 р., складене ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз, за висновком якого встановлено серед іншого невідповідність монтажу металопластикових конструкцій (віконних блоків) з профілю ПВХ пунктів 5.3.1, 5.3.2, 5.3.13 ДСТУ Б В 2.6-79; пунктів 6.8.1, 6.7.12 ДСТУ-Н Б В 2.6-146. За результатами обстеження віконних конструкцій та в цілому приміщень будинку було виявлено замокання стін біля віконних прорізів, що є наслідком неякісного монтажу метало-пластикових конструкцій та визначено, що подальша їх нормальна експлуатація не можлива. Вказано, що після отримання висновку експерта позивач направляв відповідачу претензії, які останній на пошті не отримував, після чого позивач особисто доставив та вручив директору відповідача претензію під розпис. Зазначено, що у зв`язку з невиконанням умов договору до 04.11.2016 р., відповідач зобов`язаний відповідно ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» сплатити пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) за кожний день прострочення виконання робіт за період з 05.11.2016 р. по 24.05.2017 р. у розмірі 1 031 940 грн. Позивач зазначав, що вказаними діями відповідача йому було завдано моральну шкоду у розмірі 20 000 грн., так як він нервував, оскільки ремонтні роботи не проводилися, через істотні недоліки конструкцій віконних блоків поступово руйнуватиметься будівля будинку через закапування води, підмивання стін опадами, через що він витрачав багато часу на дзвінки до відповідача, при цьому були порушені його життєві зв`язки, він став роздратованим, що позначилося на його спілкуванні з рідними та близькими, змушений був проводити експертне дослідження. Ухвалою суду від 29.05.2017 р. відкрите провадження у справі (т.1 а.с. 23). Ухвалою суду від 19.07.2017 р. повернуто заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову без розгляду (т. 1 а.с. 35, 36). Ухвалою суду від 09.08.2017 р. заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково, забезпечено позов шляхом накладення арешту на розрахунковий рахунок відповідача в межах суми 182 000 грн. (т. 1 а.с. 62, 63). Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.11.2017 р. частково задоволена апеляційна скарга представника ТОВ «НВК КИЇВ МІСТО БУД», ухвала Дніпровського районного суду м. Києва про забезпечення позову змінена та викладена у редакції з урахуванням положень ч. 4 ст. 152 ЦПК України (т. 1 а.с. 92-94). Представником відповідача ТОВ «НВК КИЇВ МІСТО БУД» Сазикіним В.С. поданий суду відзив від 20.12.2017 р. на позов з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог з посиланням на відсутність належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів в якості підтвердження обставин щодо порушень відповідачем умов договору підряду та наявності істотних недоліків у роботі відповідача; недоліки, на які посилається позивач у позові, на момент прийняття робіт документально не зафіксовано; матеріали справи не містять підписаного сторонами акту здачі-приймання робіт за договором підряду; наданий позивачем висновок експерта є неналежним доказом, оскільки відповідач при даному дослідженні не брав участі та не запрошувався, при складанні висновку експерта не було попереджено про кримінальну відповідальність, висновок не містить детального аналізу причинно-наслідкового зв`язку про недоліки у виконанні робіт на неможливості експлуатації результатів виконаних підрядником робіт; з моменту перевірки результату робіт відповідача позивачем до моменту складання висновку експерта пройшло багато часу. Належних доказів про оплату авансу за договором підряду позивачем не надано, також відсутні підстави, які визначені чинним законодавством, для розірвання договору, стягнення з відповідача пені (неустойки) та моральної шкоди (т. 1 а.с. 106-114). 25.01.2018 р. представником позивача суду подана відповідь на відзив з проханням задовольнити позов, зазначено, що твердження представника відповідача щодо відсутності належних доказів для підтвердження обставин порушень відповідачем умов договору підряду та наявності істотних недоліків у роботі не відповідають дійсності (т. 1 а.с. 153-158). Ухвалою суду від 26.01.2018 р. відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про виклик експерта (т. 1 а.с. 172, 173). Ухвалою суду від 26.01.2018 р. задоволено клопотання представника позивача про виклик спеціаліста [PERSON] для надання консультації та роз`яснень з будівельно-технічних питань щодо монтажу (демонтажу) металопластикових конструкцій з профілю ПВХ (т. 1 а.с. 176, 177). 14.03.2018 р. представником відповідача подані заперечення на відповідь на відзив з проханням відмовити в позові (т. 1 а.с. 189-196). Ухвалою суду від 15 травня 2018 року задоволено клопотання представника відповідача Сазикіна В.С. про призначення судової будівельно-технічної експертизи, провадження у справі було зупинене на час проведення експертизи (т. 1 а.с. 223-225). 21.02.2019 р. справа була повернута суду із Київського науково-дослідного інституту судових експертиз без висновку експерта (т. 1 а.с. 240). Ухвалою суду від 26.02.2019 р. поновлено провадження у справі з викликом сторін в судове засідання призначене на 02.04.2019 р. (т. 1 а.с. 245). Ухвалою суду від 02.04.2019 р. провадження у справі було зупинене до 28.05.2019 р. до залучення до участі у справі правонаступників позивача [PERSON] , який помер [INFO] (т. 1 а.с. 252, 253). Ухвалою суду від 29.05.2019 р. провадження у справі поновлено (т. 2 а.с. 2). Ухвалою суду від 12.07.2019 р. до участі у справі залучено правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] (т. 2 а.с. 11, 12). В судове засідання позивач та представник відповідача не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Представником позивача [PERSON] [PERSON] суду подана заява з проханням розглянути справу без його участі та задовольнити позов. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 03 жовтня 2016 року між [PERSON] , правонаступником якого є [PERSON] , та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВК КИЇВ МІСТО БУД» укладено договір № 107 (далі - договір, т. 1 а.с. 4-5). Відповідно до умов пунктів 1.1., 1.2. договору замовник доручає, а підрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим договором виконати роботи, а саме: виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій за адресою: [ADDRESS] . Підрядник приймає на себе зобов`язання по виготовленню і встановленню конструкцій із ПВХ профілю, згідно технічного завдання (Додаток № 1). Згідно пунктів 1.4, 1.6 договору, під встановленням конструкцій слід розуміти жорстке укріплення продукції в отворі і ізолювання технологічної щілини між отвором і рамою монтажною піною. Замовник зобов`язується прийняти виконані роботи згідно з актами здачі-приймання виконаних робіт і оплатити згідно умов даного договору. За нормами ст. ст. 626-629 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно положень частин 1, 3 ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Пунктом 2.1 договору визначено, що підрядник протягом трьох днів з моменту підписання договору та оплати авансового внеску замовником, зобов`язаний приступити до виконання передбачених договором робіт, а саме запустити у виробництво вказані в додатку № 1 конструкції. Закінчити роботи з виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій підрядник зобов`язаний в строк до 04 листопада 2016 року. Згідно пунктів 4.1, 4.2 договору, вартість робіт, що є предметом договору, становить 278 404 грн., в тому числі ПДВ 46400,67 грн., і оплачується замовником на підставі рахунку пред`явленого підрядником. Протягом трьох банківських днів з моменту підписання договору, замовник сплачує підряднику аванс в розмірі 70% від загальної вартості робіт, що складає 182 000 грн. Товариством з обмеженою відповідальністю «НВК КИЇВ МІСТО БУД» Куценку В.В. було видано рахунок-фактуру № 65 від 03.10.2016 р. на суму до оплати 96 404 грн., у якому вказана ціна виробів 278 404 грн. та авансовий внесок 182 000 грн. зазначено з від`ємним показником, при цьому також наявний запис посадової особи відповідача про оплату авансового внеску 03.10.2016 р. (т. 1 а.с. 6). На вказаному рахунку-фактурі підпис співробітника відповідача скріплено печаткою ТОВ «НВК КИЇВ МІСТО БУД». У спростування даного факту будь яких доказів відповідачем суду не надано. Тому суд приймає до уваги цей письмовий доказ на підтвердження виконання [PERSON] умов договору по сплаті відповідачу авансу у розмірі 182 000 грн. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Відповідно положень частини 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За повідомленням позивача працівники відповідача виконали роботи за договором неякісно, у зв`язку з чим після його звернень представники ТОВ «НВК КИЇВ МІСТО БУД» двічі приїздили на місце виконання договору, проте недоліки усунуті не були. Представнику відповідача 28.04.2017 р. [PERSON] була вручена письмова претензія, у якій позивач вимагав через не усунення недоліків результатів робіт за договором підряду розірвати договір, відшкодувати збитки та демонтувати метало-пластикові конструкції з профілю ПВХ в будинку [ADDRESS] (т. 1 а.с.159-162). За нормою частин 1, 4 ст. 853 ЦК України, замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв`язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну. Претензія [PERSON] від 28.04.2017 р. відповідачем була залишена без реагування. За зверненням позивача експертом ТОВ «Незалежний інститут судових експертиз» було проведене експертне будівельно-технічне дослідження № 8783 від 11.04.2017 р.(т. 1 а.с. 7-21), за висновком якого визначено, що монтаж метало-пластикових конструкцій (віконних блоків) з профілю ПВХ, встановлених в будинку [ADDRESS] , відповідно до умов договору № 107 від 03.10.2016 р., не відповідає вимогам: пунктів 5.3.1, 5.3.2, 5.3.13 ДСТУ Б В.2.6-79:2009 «Конструкції будинків і споруд. Шви з`єднувальні місць примикань віконних блоків до конструкцій стін. Загальні технічні умови»; пункту 6.8.1 пункту 6.7 та пункту 6.7.12 ДСТУ-Н Б В.2.6-146:2010 «Конструкції будинків і споруд. Настанова щодо проектування і влаштування вікон та дверей». У висновку спеціаліста зазначено, що за результатами проведення обстеження віконних конструкцій та в цілому приміщень будинку були виявлені замокання стін біля віконних прорізів, що є наслідком неякісного монтажу метало-пластикових конструкцій з профілю ПВХ в будинку [ADDRESS] сади в м. Києві та порушенням вимог нормативних документів. Відливи не мають відповідного нахилу для належного відведення атмосферних опадів, що супроводжується негативним впливом на стіни будинку внаслідок замокання. При наявності виявлених при обстеженні недоліків та невідповідностей вимогам нормативних документів подальша нормальна експлуатація метало-пластикових конструкцій з профілю ПВХ неможлива. Порушення вимог нормативних документів при монтажу віконних конструкцій та виявлених недоліків в подальшому негативно впливатиме на експлуатацію приміщеннями будинку, а також на строк служби конструктивних елементів в цілому, що супроводжуватиметься подальшими руйнаціями внаслідок дії надмірного зволоження стін в будинку у результаті затікання атмосферних опадів тощо. Згідно вимог нормативних документів улаштування (монтаж) вікон та дверей - це комплекс будівельно-монтажних робіт, які включають встановлення блоків у прорізи стін та їх закріплення для подальшої експлуатації та забезпечення їх нормативного функціонування з метою нормальної експлуатації приміщень будинку. Відповідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Кожна особа має право звернути до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів, серед іншого, можуть бути: припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Правові наслідки порушення зобов`язання встановлені нормою статті 611 ЦК України, відповідно до якої, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Нормою частини 2 ст. 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. На спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», частиною 4 ст. 10 якого встановлено, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Суд приймає до уваги вищевказаний висновок експерта № 8783 від 11.04.2017 р. за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, відповідно якого вбачається наявність істотних недоліків виконаних робіт за договором підряду, що унеможливлює подальшу експлуатацію встановлених відповідачем віконних конструкцій. Згідно ст. 614, ч. 2 ст. 615 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Відповідно ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Наданий позивачем висновок спеціаліста відповідачем спростований не був, також матеріали справи не містять доказів усунення недоліків у роботі та належного виконання ТОВ «НВК КИЇВ МІСТО БУД» умов договору підряду, що є підставою для задоволення позову у частині розірвання договору та стягнення з відповідача на користь позивача сплачених останнім грошових коштів на виконання умов договору, а саме авансового внеску в сумі 182 000 грн. За вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Під виконанням зобов`язань розуміють здійснення учасниками правовідносин дій по вчиненню прав та обов`язків, що випливають із зобов`язання. За своєю юридичною природою дії по виконанню зобов`язання є нічим іншим, як правочином, оскільки вони спрямовані на припинення зобов`язань. Саме тому до цих дій по виконанню застосовуються ті самі правила, що регулюють вчинення правочинів. За нормами ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Нормою частини 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі. Отже, якщо зобов`язання підрядником замовлення споживача за укладеним правочином у обумовлений строк не виконано, на виконавця робіт, як особу, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов`язки. За умовами спірного правочину відповідач брав на себе зобов`язання закінчити роботи з виготовлення та встановлення металопластикових конструкцій в строк до 04.11.2016 р. Відповідно складеного розрахунку позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення виконання робіт за договором підряду за період з 05.11.2016 р. по 25.05.2017 р. у розмірі 1 031 940 грн. Заявлений період включає 201 день прострочення. Виходячи із розміру сплаченого позивачем авансового внеску за договором 182 000 грн., розмір пені за один день просточення становить 5 460 грн. (3% від 182000). Отже, загальний розмір пені становить 1 097 460 грн. (5 460 грн. х 201). При цьому позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 1 091 940 грн. При цьому суд враховує наступні обставини. Згідно частин 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до положень ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Як зазначено вище, позивачем заявлена до стягнення пеня у розмірі 1 091 940 грн., що більш ніж у 5,5 разів перевищує суму основної заборгованості. Право суду вирішувати питання про зменшення розміру пені згідно із ч. 3 ст. 551 ЦК України підтверджено правовою позицією Верховного Суду України у справі № 6-100цс14, згідно якої визначено, що частина 3 статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини 4 статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Враховуючи викладене, виходячи із засад цивільного судочинства щодо принципів розумності і справедливості та недоведеності позивачем наявності негативних наслідків для останнього через прострочення виконання зобов`язання, суд вважає можливим зменшити розмір неустойки, що підлягає стягненню з відповідача до розміру сплачених позивачем коштів за договором, а саме до суми 182 000 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стосовно стягнення моральної шкоди у розмірі 20 000 грн., суд приходить до наступного висновку. За нормою ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позов був поданий [PERSON] , який помер [INFO] . За нормою п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Відповідно ч. 2 ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. За викладених вище обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають, оскільки [PERSON] є правонаступником [PERSON] , як сторони спірного правочину, при цьому відсутні обгрунтування та не надано будь яких доказів на підтвердження заподіяння відповідачем моральної шкоди саме позивачу [PERSON] . Отже, з урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме з відповідача на користь позивача слід стягнути аванс за договором підряду № 107 від 03.10.2016 року у розмірі 182 000 грн. та пеню у розмірі 182 000 грн., а всього суму 364 000 грн. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач судовий збір не сплачував згідно норми частини 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. Згідно положень ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Аналіз вказаної норми закону дозволяє стверджувати, що оскільки на час ухвалення рішення Кабінетом Міністрів України не визначений порядок компенсації судових витрат, тому під час розгляду даної категорії справи щодо захисту прав споживачів судові витрати по сплаті судового збору відносяться за рахунок держави. За наведених обставин питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Outcome: partial