Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

[PERSON] 18 квітня 2019 року звернувся до суду з позовом до ПрАТ «ДМЗ», третя особа Фонд соцстрахування в особі Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції в Дніпропетровській області про скасування акту про нещасний випадок невиробничого характеру і рішення центральної комісії по загальнообов`язковому страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою непрацездатності та зобов`язання вчинити певні дії. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 квітня 2019 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 12 вересня 2019 року клопотання [PERSON] про витребування доказів залишено без задоволення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2019 року клопотання позивача про витребування доказів залишено без задоволення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 грудня 2019 року підготовче провадження у справі закрито і справу призначено до розгляду по суті. Позивач у позовній заяві, відповіді на відзив, а в судовому засіданні 11 лютого 2020 року позивач та його представник посилалися на те, що позивач працює помічником машиніста тепловозу на ПрАТ «ДМЗ». 16 травня 2018 року близько 19 години 30 хвилин з ним стався нещасний випадок: у під`їзді будинку [ADDRESS] , через відсутність освітлення сходів та їх неналежний стан (відсутність поручнів) на першому поверсі він упав та отримав травну у вигляді закритого перелому медіальної гомілки та заднього краю лівої великої гомілкової кістки, у зв`язку з чим з 16 травня 2018 року по 04 червня 2018 року проходив стаціонарне лікування. У період з 05 червня 2018 року по 27 серпня 2018 року продовжував амбулаторне лікування. На період втрати працездатності йому було видано листи непрацездатності. При оформленні до лікарні 16 травня 2018 року перед проведенням оперативного хірургічного втручання у нього було відібрано зразки біологічного матеріалу (крові) на дослідження та у подальшому у листку непрацездатності серії АДК № 295182 було зроблено відмітку «алкоголь кров від 16 травня 2018 року № 4538 - 0,34 ‰». Такі ж відмітки було проставлено у подальшому на наступних листках непрацездатності. 27 серпня 2018 року позивач передав три листки непрацездатності серії АДК № 295182, серії АДК 478904, серії АДО № 929698 відповідачеві і написав заяву з поясненням щодо нещасного випадку та підстав звернення за медичною допомогою. У листопаді 2018 року у позивача розвинулося ускладнення після оперативного втручання і з 25 листопада 2018 року по 04 грудня 2018 року він проходив стаціонарне лікування, внаслідок йому було видано листок непрацездатності серії АДО № 087833 з подальшим проходженням лікування амбулаторно з 05 грудня 2018 року по 14 грудня 2018 року з видачею листка непрацездатності серії АДС № 212657, з відмітками на них «алкоголь кров від 16 травня 2018 року № 4538 - 0,34 ‰». У даному разі визначення наявності алкоголю в крові за результатами лабораторного дослідження здійснювалося з метою виявлення або уточнення речовин, що здатні спричинити сп`яніння з метою хірургічного оперативного втручання, а не з метою встановлення факту сп`яніння. Жодного висновку чи протоколу або акту, як і самого огляду не здійснювалося. Тобто, факту сп`яніння не було встановлено. Лікарняні за вказаними листами непрацездатності позивачеві виплачені не були. Після звернення 23 січня 2019 року до відповідача із заявою, [PERSON] стало відомо, що на підставі протоколу комісії та акту про нещасний випадок невиробничого характеру № 456а від 11 вересня 2018 року прийнято рішення про те, що листи непрацездатності до Фонду соцстрахування не передавати. Вважає, що відповідач упереджено поставився і прийняв незаконне рішення щодо обставин нещасного випадку. Розслідування фактично не проводилося, акт не відповідає вимогам нормативно-правових актів, а саме зазначення про наявність алкоголю в крові не має братися до уваги, оскільки травмування не було наслідком алкогольного сп`яніння, а самі листки непрацездатності не містять зазначення про алкогольне сп`яніння. Самою комісією не було встановлено факту обставин травмування і причинного зв`язку травми і вживання алкоголю. Тому вважає рішення відповідача про відмову в призначенні допомоги по листку непрацездатності серії АДК № 295182 та бездіяльність щодо прийняття рішення по листкам непрацездатності серії АДК № 478904 та АДО № 929698 незаконною. Просив суд скасувати акт про нещасний випадок невиробничого характеру № 456а від 11 вересня 2018 року; скасувати рішення центральної комісії ПрАТ «ДМЗ» по загальнообов`язковому державному страхуванню у зв`язку із тимчасовою втратою непрацездатності, оформлене протоколом від 11 вересня 2018 року та зобов`язати відповідача здійснити розрахунок сум матеріального забезпечення [PERSON] за листками непрацездатності та направити заяву-розрахунок для отримання фінансування, а також стягнути судові витрати. Позивач та його представник у своїй заяві до суду просили справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги задовольнити. Відповідач ПрАТ «ДМЗ» проти задоволення позовних вимог заперечував. У відзиві, а представником у ході судового розгляду 11 лютого 2020 року, зазначалося, що постановою дирекції та профспілкового комітету підприємства № 1553 від 07 грудня 2009 року створено центральну комісію з загальнообов`язкового державного страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами на поховання. Рішенням зазначеної центральної комісії, оформленого протоколом № 2 від 11 грудня 2009 року, створено комісії з соціального страхування в підрозділах підприємств, яким делеговано вирішення питань з призначення або відмови у призначенні матеріального забезпечення, у тому числі у разі тимчасової втрати непрацездатності. [PERSON] працює помічником машиніста тепловозу залізничного цеху на ПрАТ «ДМЗ». З метою призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності через побутову травму він звернувся до комісії з соцстрахування з тимчасовою втратою непрацездатності та витратами на поховання ПрАТ «ДМЗ» і надав листки непрацездатності серії АДК № 295182, серії АДК 478904, серії АДО № 929698 з позначкою про вміст 0,34 ‰ алкоголю в крові в момент травмування, виписку з медичної карти стаціонарного хворого, а також пояснення з приводу обставин отримання травми у побуті. Комісія з метою роз`яснення правомірності оплати/не оплати зазначених листів непрацездатності звернулася до центральної заводської комісії із загальнообов`язкового державного страхування в зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами на поховання, якою було зазначено, що у зв`язку із наявністю відмітки «алкоголь в крові 0,34 ‰» в листку непрацездатності серії АДК № 295182 , виданому [PERSON] , допомогу по тимчасовій непрацездатності не оплачувати. Враховуючи зазначене роз`яснення, цеховою комісією було прийнято рішення про відмову у призначенні допомоги по тимчасовій втраті непрацездатності позивачеві у зв`язку з наявністю алкогольного сп`яніння. Протокол комісії № 18 від 30 вересня 2018 року відповідає положенню про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності, затвердженого Постановою правління Фонду соціального страхування України № 13 від 19 липня 2018 року. Комісією було встановлено, що запис про наявність алкоголю в крові позивача міститься також у виписці з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , який у період з 16 травня 2018 року по 04 червня 2018 року проходив лікування у відділенні травматології. Правомірність зазначеного висновку комісії підтверджується також рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 804/8607/17 від 20 лютого 2018 року, яке залишено без змін постановою суду апеляційної інстанції від 22 травня 2018 року, та в яких зазначено, що нарахування та сплата допомоги по тимчасовій непрацездатності було виплачено за неналежно оформленими листками непрацездатності без зазначення на бланк листа відмітки про стан алкогольного сп`яніння та наявності запису в журналі реєстрації взяття крові та сечі на алкоголь в крові. Таким чином, комісією було встановлено, що втрата працездатності позивачем настала у результаті лікування наслідків отримання побутової травми 16 травня 2018 року, при оформленні якої було встановлено наявність алкоголю в крові 0,34 ‰. Зазначив, що відповідно до п. 4.2 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з ним, робиться позначка про таке сп`яніння; згідно з п.п. 2.10 п. 2 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, у разі тимчасової непрацездатності, зумовленої захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, токсичного сп`яніння чи дії наркотиків видається листок непрацездатності з обов`язковою позначкою про це в ньому та медичній картці амбулаторного чи стаціонарного хворого. Обов`язкова наявність акту розслідування нещасного випадку невиробничого характеру при призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, чинним законодавством не передбачена. Спеціальна комісія з розслідування нещасного випадку невиробничого характеру не створювалася. На підставі розпорядження керівника залізничного цеху № 825/а від 27 серпня 2018 року було створено відповідну цехову комісію. За результатами проведеного комісією розслідування складено акт № 456/а про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений начальником відділу охорони праці та промислової безпеки відповідача [PERSON] від 11 вересня 2018 року, який відповідає вимогам нормативно-правових актів. Сама по собі відсутність зазначення адреси не спростовує дійсність самого акту. Затримка вручення оскаржуваного акта обґрунтовується відсутністю позивача на робочому місці. Позивачеві його було вручено 23 січня 2019 року, про що наявна відмітка. Таким чином, на думку відповідача, відсутні правові підстави задоволення позовних вимог. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа Фонд соціального страхування України в особі Дніпровського відділення Управління виконавчої дирекції в Дніпропетровській області свого представника у судове засідання не направила, засобами поштового зв`язку направила до суду пояснення щодо позову, в яких зазначила, що перелік підстав для відмови в наданні допомоги з тимчасової непрацездатності є вичерпним, до них відносять захворювання чи травму, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням. Якщо у листку непрацездатності є позначка, що застрахована особа на момент отримання травми була у стані алкогольного сп`яніння, комісія із соціального страхування підприємства з`ясовує обставини травмування і встановлює причинний зв`язок травми із вживанням алкоголю. Якщо такий зв`язок встановлено, комісія приймає рішення про відмову в наданні допомоги. За умови, якщо травма не пов`язана з уживанням алкоголю, допомога надається на загальних підставах. У листках непрацездатності позивача та медичних виписках зазначено про наявність алкоголю в крові на рівні 0,34 ‰, що свідчить про його вживання позивачем, але медичним закладом не зазначено стану сп`яніння. Таким чином, якщо особа надає листок непрацездатності з позначкою про наявність алкоголю в крові або алкогольне сп`яніння, комісія з соціального страхування підприємства самостійно вживає заходи для з`ясування конкретних обставин та причин нещасного випадку, що стався з працівником, з`ясовує причини та обставини, за якими ця особа отримала травму або захворювання, що призвело до її тимчасової непрацездатності, та встановлює наявність причинного зв`язку між травмою та вживанням алкоголю і приймає рішення про призначення або відмову у призначенні допомоги по тимчасовій непрацездатності, що фіксується у протоколі засідання комісії. Оскаржуваний протокол комісії не відповідає встановленій формі, але зазначений факт не спростовує законність висновку комісії. Чинним законодавством не надано Фондові соціального страхування України повноважень щодо втручання в роботу комісії із соціального страхування підприємства та скасування її рішення. Просила розглянути справу без участі представника та ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що постановою дирекції профспілкового комітету ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» № 1553 від 07 грудня 2009 року було створено центральну комісію ВАТ «ДМЗ ім. Петровського», правонаступником якого є ПрАТ «ДМЗ», із загальнообов`язкового державного страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами на поховання (а.с. 65). Протоколом № 2 засідання центральної комісії ВАТ «ДМЗ ім. Петровського», правонаступником якого є ПрАТ «ДМЗ», із загальнообов`язкового державного страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами на поховання від 11 грудня 2009 року вирішено створити комісії з соціального страхування в підрозділах підприємств, яким делеговано вирішення питань з призначення або відмови у призначенні матеріального забезпечення, у тому числі у разі тимчасової втрати непрацездатності (а.с. 66-67). [PERSON] працює на посаді помічника машиніста у ПрАТ «ДМЗ» (а.с. 11). 16 травня 2018 року [PERSON] отримав травму у вигляді закритого перелому медіальної гомілки та заднього краю лівої великої гомілкової кістки, у зв`язку з чим з 16 травня 2018 року по 04 червня 2018 року проходив стаціонарне лікування в КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» ДОР (а.с. 21). 16 травня 2018 року о 21 годині 00 хвилин у позивача було відібрано зразок біологічного матеріалу (кров) на хіміко-токсикологічний аналіз вмісту алкоголю, за результатами проведення якого встановлено наявність 0,34 ‰ алкоголю (а.с. 22). 16 травня 2018 року КЗ «Дніпропетровська міська клінічна лікарня № 16» ДОР [PERSON] було відкрито листок непрацездатності серії АДК № 295182 (а.с. 19) із зазначенням «алкоголь кров від 16 травня 2018 року № 4538 - 0,34 ‰». З 05 червня 2018 року по 27 серпня 2018 року [PERSON] проходив амбулаторне лікування і йому було видано листки непрацездатності серії АДК № 478904 та серії АДО № 929698 (а.с. 17, 18), в яких зазначено «алкоголь кров від 16 травня 2018 року № 4538 - 0,34 ‰». 27 серпня 2018 року [PERSON] надав комісії по соціальному страхуванню у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами на поховання листки непрацездатності серії АДК № 295182, серії АДК № 478904 та серії АДО № 929698, виписку з історії хвороби стаціонарного хворого та заяву з поясненнями обставин, за яких настало травмування (а.с. 14). Розпорядженням начальника залізничного цеху ПрАТ «ДМЗ» від 27 серпня 2018 року створено комісію для розслідування нещасного випадку невиробничого характеру (а.с. 64). Протоколом комісії залізничного цеху ПрАТ «ДМЗ» із розслідування нещасного випадку невиробничого характеру за побутовою травмою [PERSON] № 68 від 10 вересня 2018 року вирішено звернутися до центральної комісії ПрАТ «ДМЗ» із загальнообов`язкового державного страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами на поховання за роз`ясненнями щодо правомірності виплати допомоги у зв`язку із втратою працездатності [PERSON] (а.с. 145). 11 вересня 2018 року комісією для розслідування нещасного випадку невиробничого характеру складено акт № 456а про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений начальником відділу охорони праці та промислової безпеки ПрАТ «ДМЗ» [PERSON] (а.с. 12). Проколом засідання центральної комісії ПрАТ «ДМЗ» із загальнообов`язкового державного страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами на поховання № б/н від 11 вересня 2018 року вирішено, приймаючи до уваги п. 5 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а також відмітку про наявність алкоголю у крові 0,34 ‰ від 16 травня 2018 року № 4538, листок непрацездатності серії АДК № 295182 , виданий [PERSON] , не оплачувати (а.с. 146). Протоколом засідання комісії залізничного цеха ПрАТ «ДМЗ» із розслідування нещасного випадку невиробничого характеру за побутовою травмою [PERSON] № 18 від 30 вересня 2018 року вирішено в оплаті листків непрацездатності серії АДК № 295182, серії АДК 478904, серії АДО № 929698 [PERSON] відмовити з причини перебування в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 147). Протоколом засідання комісії залізничного цеха ПрАТ «ДМЗ» із розслідування нещасного випадку невиробничого характеру за побутовою травмою [PERSON] № 24 від 27 грудня 2018 року вирішено в оплаті листків непрацездатності серії АДО № 087833 та серії АДС № 212657 [PERSON] відмовити з причини перебування в стані алкогольного сп`яніння (а.с. 148). Згідно з ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Порядок видачі та заповнення листка непрацездатності встановлений Інструкцією про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 532 від 03 листопада 2004 року. Відповідно до пункту 4.2 Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України, у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з ним, робиться позначка про таке сп`яніння. Таким чином, підставою для застосування ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є наявність у листку непрацездатності відмітки про алкогольне, наркотичне або токсичне сп`яніння та встановлення причинного зв`язку травми (захворювання) з таким сп`янінням. Нормативно-правовим актом, який визначає процедуру проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду є Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Встановлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Відповідно до абз. 2 ч. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). Пунктами 15, 16 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Пунктом 22 розділу ІІІ Інструкції визначено, що висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Всупереч зазначеним вимогам висновок про перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння закладом охорони здоров`я складений не був. Разом з цим п. 9 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Як вбачається з копій листків непрацездатності, в них зазначено «алкоголь кров від 16 травня 2018 року № 4538 - 0,34 ‰» без уточнення, яким приладом дані вимірювалися. Разом з цим, ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що допомога по тимчасовій непрацездатності не надається у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням. Причинно-наслідковий зв`язок між сп`янінням та травмуванням установлює комісія із соціального страхування підприємства, де працює потерпілий, після розслідування та з`ясування причин нещасного випадку невиробничого характеру. Абз. 1 ч. 3 ст. 30 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб). Порядок розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затверджений постановою Кабінету міністрів України № 270 від 22 березня 2001 року, визначає механізм розслідування та ведення обліку нещасних випадків невиробничого характеру. Частиною 4 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 270 від 22 березня 2001 року, встановлено, що факт ушкодження здоров`я внаслідок нещасного випадку встановлює і засвідчує лікувально-профілактичний заклад. Документом, який підтверджує ушкодження здоров`я особи, є листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу. При цьому, частиною 5 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 270 від 22 березня 2001 року, визначено, що нещасні випадки розслідуються незалежно від того, чи був потерпілий у стані психічного розладу, алкогольного або наркотичного сп`яніння. Відповідно до абз. 3 п. 7 постанови Кабінету міністрів України № 270 від 22 березня 2001 року у процесі розслідування беруться до уваги листок непрацездатності чи довідка лікувально-профілактичного закладу, а також за наявності акт за формою НТ, пояснення потерпілого та свідчення очевидців, а у разі потреби - керівника органу (організації), на території чи об`єкті якого стався нещасний випадок, матеріали слідчих органів, рішення суду. При встановленні зв`язку між сп`янінням та травмуванням комісія ухвалює рішення про відмову в наданні допомоги. Як вбачається з рішення центральної комісії ПрАТ «ДМЗ» із загальнообов`язкового державного страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами на поховання, оформленого протоколом від 11 вересня 2018 року, комісією вирішено відмовити позивачеві в оплаті листка непрацездатності серії АДК № 295182 на підставі позначки на самому листкові непрацездатності про наявність алкоголю в крові 0,34 ‰. Підстав, за яких комісією встановлено причинний зв`язок отримання [PERSON] невиробничої травми та наявності алкоголю в крові у зазначеній кількості, не зазначено. Крім того комісією не взято до уваги про відсутність зазначення, що позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння, встановленого у визначеному чинною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено порядок розслідування нещасного випадку щодо отримання [PERSON] невиробничої травми, а також відсутність мотивованих висновків, що отримання позивачем травми не пов`язаної з виробництвом перебуває у причинно-наслідковому зв`язку з наявністю у його крові алкоголю в кількості 0,34 ‰, а також не взято до уваги відсутність висновку медичного огляду про перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння та зазначення про наявність такого сп`яніння у самому листкові непрацездатності, оскільки відмітка «алкоголь кров від 16 травня 2018 року № 4538 - 0,34 ‰» не може бути безумовною підставою для висновку про отримання травми в результаті перебування в стані алкогольного сп`яніння. Таким чином, суд приходить до висновку про формальний підхід відповідача при розгляді комісією питання про призначення виплати допомоги у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності [PERSON] . Тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про скасування акта про нещасний випадок невиробничого характеру № 456а від 11 вересня 2018 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Відповідно до змісту ст.ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини. Складений центральною комісією ПрАТ «ДМЗ» із загальнообов`язкового державного страхування у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності та витратами на поховання акт про нещасний випадок невиробничого характеру № 456а від 11 вересня 2018 року є лише фіксацією певної події, що було виявлено під час проведення розслідування обставин нещасного випадку невиробничого характеру, тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для позивача будь-яких обов`язків і є різновидом претензії, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав. Зазначений акт може бути визнаний як доказ (із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору), зокрема щодо призначення виплати у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності. Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог у частині скасування акта про нещасний випадок невиробничого характеру № 456а від 11 вересня 2018 року, слід відмовити. З приводу посилання відповідача на практику розгляду окружним адміністративним та апеляційним адміністративним судами спорів щодо скасування рішення комісії Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області щодо виплати коштів у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності, суд не приймає зазначене до уваги з огляду на наступне. У даному випадку судами розглядався спір між юридичною особою та особою публічного права про правомірність виплати застрахованій особі коштів у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності, листок непрацездатності якої було заповнено з порушенням вимог Інструкції про порядок заповнення листка непрацездатності, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України. У даній цивільній справі розглядається спір, який виник між працівником (застрахованою особою) і працедавцем з приводу відмови у виплаті належно оформленого листка непрацездатності у зв`язку із тимчасовою втратою працездатності. Тому до зазначених правовідносин не підлягають застосуванню висновки адміністративного суду в адміністративній справі, на яку посилався відповідач. Разом з цим, відповідно до положень ч. 4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, зазначена практика не може бути застосована судом до даних правовідносин. Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктами 1, 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу ; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Так, на підставі договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2019 року, позивачеві надано АО «Антарес» юридичні послуги (а.с. 32-33). Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 16 квітня 2019 року до договору про надання правової допомоги від 11 квітня 2019 року, виконавцем вивчено надані клієнтом документи, а також надано клієнтові усні консультації та визначено правову позицію тривалістю 3,5 години; складено адвокатський запит до ПрАТ «ДМЗ» - витрачено 1,5 години; складений проект позовної заяви та оформлено пакет документів для подання позову - витрачено 7 годин; (а.с. 34). Квитанцією № 0.0.1327070249.1 від 16 квітня 2019 року позивачем здійснено оплату правової допомоги за договором від 11 квітня 2019 року на суму 3 000 гривень (а.с. 35). Квитанцією № 0.0.1451313000.1 від 30 серпня 2019 року [PERSON] сплачено на користь АО «Антарес» оплату правової допомоги за договором від 11 квітня 2019 року на суму 2 000 гривень (а.с. 50). На підставі наданих доказів, суд робить висновок про доведеність вимог позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову згідно з квитанцією було сплачено судовий збір у розмірі 2 305 гривень 20 коп. (3 немайнові позовні вимоги х 768 гривень 40 коп.) (а.с. 1). Загальна сума понесених позивачем судових витрат складає 7 305 гривень 20 коп. (2 305 гривень 20 коп. + 3 000 гривень + 2 000 гривень = 7 305 гривень 20 коп.). З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судові витрати у загальному розмірі 6 536 гривень 80 коп. (2 позовні вимоги немайнового характеру х 768 гривень 40 коп. = 1 536 гривень 80 коп. + 5 000 гривень правова допомога = 6 536 гривень 80 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial