Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

[PERSON] ([INFO], адреса: поштовий індекс 238151, Російська Федерація, [ADDRESS], тел. [NUMBER], ідентифікаційний номер [NUMBER]), звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] ([INFO], зареєстрованої за адресою: поштовий індекс 20250, [ADDRESS], тел.[NUMBER], [PERSON] ([INFO], зареєстрованого за адресою: поштовий індекс 20250, [ADDRESS], засоби звязку невідомі), [PERSON] ([INFO], зареєстрованого за адресою: поштовий індекс 20250, [ADDRESS], засоби звязку невідомі), [PERSON] ([INFO], зареєстрованого за адресою: поштовий індекс 20250, [ADDRESS], [NUMBER]), виконавчого комітету Звенигородської міської ради Черкаської області ( адреса місцезнаходження: Черкаська область, м. Звенигородка, просп. Шевченка, 63, поштовий індекс 20202, тел.(04740) 2-20-60, (04740) 2-24-41, E-mail: zvenmiskrada@ukr.net) про визначення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] після одруження стали проживати в м. Звенигородці Черкаської області. Від вказаного шлюбу у них народилось два сини: позивач, [PERSON], [INFO] та його брат [PERSON], [INFO]. [INFO] року помер батько [PERSON]. [INFO] року померла мати [PERSON]. На момент смерті батька [PERSON] батьки проживали разом в збудованому ними будинку, який розташований по [ADDRESS]. [INFO] помер брат [PERSON]. На момент смерті брат [PERSON] був одружений із [PERSON] і мав трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час одружилася і взяла собі після укладення шлюбу нове прізвище [PERSON]. В 1974 році позивач був призваний на дійсну військову службу до [PERSON], де проходив службу до 1976 року. Після цього демобілізувався та став проживати з батьками в м. Звенигородці. В 1981 році позивач поступив на надстрокову службу до [PERSON]. Після розпаду [PERSON] Союзу він прийняв громадянство Російської Федерації і продовжив військову службу в Збройних силах Російської Федерації. На момент смерті батьків він перебував на службі в Збройних силах Російської Федерації і, зважаючи на відмову органів ФСБ у наданні йому дозволу на виїзд до України, був позбавлений можливості приїхати на похорони до своїх батьків. Також з цієї ж причини він був позбавлений і можливості подати заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилася після їх смерті. На даний час позивач вперше після смерті батьків перебуває на території України. 18.09.2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Звенигородського районного нотаріального округу Бедратої-Скляр Н.М. із заявою про видачу йому свідоцтва про траво на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року та із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, але йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину з тієї причини, що для нього необхідно було на протязі шести місяців після їх смерті подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. З урахуванням позовних вимог позивач просить визначити йому, [PERSON], строк в три місяці для подачі ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, на будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS]; Визначити йому, [PERSON], строк в три місяці для подачі ним заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, на будинковолодіння, розташоване по [ADDRESS]. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] та його представники [PERSON]та [PERSON] не зявилися. Через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без їх участі. Заявлений позивачем [PERSON] позов до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до Звенигородської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяв про прийняття спадщини підтримують повністю та просять його задоволити. Представник відповідача виконавчого комітету Звенигородської міської ради в підготовче судове засідання не зявився. Подав до суду клопотання, в якому просить розглянути вказану справу без участі представника Звенигородської міської ради. При винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилися. Подали заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини. [INFO] року помер батько [PERSON] та [INFO] року померла мати [PERSON]., що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Відповідно до ст.1220 Цивільного кодексу України після смерті батьків відкрилася спадщина на належне їм майно. Постановами від 21.09.2018 р. виданими приватним нотаріусом Звенигородського нотаріального округу Бедратою-Скляр Н.М. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, після смерті [PERSON] та [PERSON], через пропуск позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини. В установлений законом строк спадщину після смерті батьків [PERSON] та [PERSON], прийняв покійний брат позивача [PERSON] [INFO] року помер брат позивача [PERSON]. На момент смерті брат [PERSON] був одружений із [PERSON] і мав трьох дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час одружилася і взяла собі після укладення шлюбу нове прізвище [PERSON]. Зважаючи на той факт, що брат, не отримав свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті батьків, його рідні дружина і діти мають право на спадщину, яку він прийняв до своєї смерті, а тому їх залучено до участі у справі в якості відповідачів. Відповідачі повністю визнали позов. Відтак суд вважає поважною причиною пропуску строку звернення до суду з даним позовом. І доводи позивача про те, що він не мав можливості звернутися з відповідною заявою про прийняття спадщини у встановлений законом строк оскільки на момент смерті батьків позивач перебував на службі в Збройних силах Російської Федерації і, зважаючи на відмову органів ФСБ у наданні йому дозволу на виїзд до України, був позбавлений можливості приїхати на похорони до своїх батьків. Також з цієї ж причини він був позбавлений і можливості подати заяви до нотаріуса про прийняття спадщини, яка відкрилася після їх смерті. Тож, спір виник зі спадкових правовідносин, які регулюються шостою книгою Цивільного кодексу України (далі - ЦК). Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини; при цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, для прийняття спадщини [PERSON] повинен був звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту смерті батьків але не зробив цього вчасно і пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини та обставини справи, суд вважає що позивач пропустив цей строк з поважних причин, а тому він може бути поновлений. Визначаючи тривалість додаткового строку суд враховує, що з аналізу положень ст.1270 та ч.3 ст.1272 ЦК, вбачається, що трьохмісячний строк для прийняття спадщини з урахуванням особливих умов реалізації цього права є необхідним та достатнім з точки зору добросовісності і розумності. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved