Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

[PERSON] в травні 2015 року звернулась до суду з вище вказаним зустрічним позовом, в якому, з урахуванням остаточно уточнених позовних вимог, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями №26 по вул. Старицького у місті Хмельницькому від 17.12.2013 року, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] за № 2807та укладений між [PERSON] та [PERSON]; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції індексний номер 9148308 від 17.12.2013 року щодо житлового будинку з надвірними будівлями № 26 по вул. Старицького у місті Хмельницькому; визнати недійсним договір відчуження земельної ділянки для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 6810100000:28:002:0786, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON]; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції індексний номер 9149335 від 17.12. 2013 року щодо земельної ділянки для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 6810100000:28:002:0786; визнати за [PERSON] право приватної власності на 1/6 земельної ділянки для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, площею 0,1000 га, кадастровий номер 6810100000:28:002:0786. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом позовні вимоги підтримав і пояснив, що [PERSON] є власником 1/6 (16,7%) житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами по вул. Смотрицького 26, у м. Хмельницькому, на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 14.04.2014 року. Укладаючи оспорюваний договір купівлі-продажу, [PERSON] розпорядилась належною [PERSON] часткою у даному домоволодінні, тобто будучи власником 4/6 домоволодіння, розпорядилася ним усім. Оспорюваний правочин порушує публічний порядок. На час укладення договору відповідачі достеменно знали про те, що домоволодіння є колгоспним двором і [PERSON] не є єдиними власником. В квітні 2015 року [PERSON] дізналася про те, що [PERSON] також розпорядилася іншим майном, що входило до складу майна колгоспного двору. Відповідно до довідки № 30 правління колгоспу «Комунар» с. Ружичанка, за [PERSON] по шнуровій книзі числиться 0,23 га. Набуваючи право на частку в будинку, [PERSON] також набула і прав на земельну ділянку для його обслуговування. [PERSON] продала [PERSON] земельну ділянку, у якій [PERSON] належить 1/6 як спадкоємцеві за законом члена колгоспного двору. Відповідач [PERSON] про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, в судове засідання не зявилась, про причини неявки не повідомила, в звязку з чим суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за ї відсутності в судовому засіданні. Представник співвідповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив, зазначивши, що право позивача не порушене, оскільки ніщо не перешкоджає їй вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належною їй на підставі рішення суду 1/6 частки в будинку. Після реєстрації її права власності на підставі рішення суду відбувся перерозподіл часток співвласників на 5/6 і 1/6 відповідно. Також не порушено її право укладенням договору купівлі-продажу земельної ділянки, оскільки дійсно при переході права власності на будинок автоматично переходить і право на земельну ділянку, що належало попередньому власнику. Набувши право на 1/6 будинку, [PERSON] набула право і на 1/6 земельної ділянки, на якій він знаходиться і яка необхідна для його обслуговування. Крім того, спадщина дійсно належить спадкоємцеві з часу її відкриття, але право власності на нерухоме майно у складі спадкової маси в повному обємі виникає лише з моменту державної реєстрації, а до того часу у спадкоємця є лише правомочності володіння та користування. Таким чином, на дату укладення оспорюваних договорів право власності позивача на спадкове майно не могло бути порушене. Із зазначених підстав просить в позові відмовити в повному обсязі. Представник співвідповідача Державної реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у вирішенні справи покладаючись на розсуд суду. Співвідповідач приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] про час та місце судового розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, в судове засідання не зявилась, подала клопотання про розгляд справи за її відсутності в судовому засіданні, заперечуючи проти позову в частині визнання договорів недійсними і скасування рішень про державну реєстрацію, оскільки правочини спірні договори були посвідчені нею в суворій відповідності до вимог чинного законодавства. Заслухавши представників [PERSON] та [PERSON],дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково з наступних мотивів. Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 квітня 2014 року в цивільній справі №\~\~686/457/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Хмельницької міської ради про визнання права власності на спадкове майно про визнання права власності на спадкове майно встановлено наступне. 27.05.2013 року помер чоловік [PERSON] [PERSON] З померлим чоловіком вона прожила однією сім'єю без шлюбу понад 20 років. 18 жовтня 2013 року зареєстрували шлюб. Після смерті чоловіка [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу. На дату смерті відкрилась спадщина на 1/2 житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами по вул. Смотрицького 26 у м. Хмельницький, яка належала покійному [PERSON] як члену колгоспного двору, згідно свідоцтва про право власності на житловий будинок від 14.09.1982 року, що видане на підставі рішення виконкому Хмельницької міської Ради народних депутатів № 204 від 09.09.1982 року. На день смерті [PERSON] право на спадкування його майна за законом мають мати\~[PERSON], донька від першого шлюбу [PERSON] та [PERSON] дружина покійного. Кожен із спадкоємців за законом має право на 1/6 частки спірного будинку. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Вище зазначеним рішенням суду було визнано за [PERSON] право приватної власності на 1/6 (16,7%) житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами по вул. Смотрицького 26 у м. Хмельницький. [PERSON] на підставі даного рішення суду зареєструвала своє право власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на майно про реєстрацію права власності від 23.09.2014 року, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 7.12.2015 року, наявних у справі. Разом з тим, встановлено, що на дату смерті [PERSON] відкрилась спадщина також і на 1/2 земельної ділянки по вул. Смотрицького 26 у м. Хмельницький площею 0,10 га, призначеної для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, яка належала покійному [PERSON] як члену колгоспного двору. Так, відповідно до частин 1, 2\~ст. 120 ЦК УРСР, в редакції станом на 15.04.1991 р.,\~\~майно колгоспного\~\~двору\~\~належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок,\~\~ продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Відповідно до частин 2, 3\~ст. 123 ЦК УРСР, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх\~\~ членів\~\~ двору,\~\~ включаючи\~\~ неповнолітніх\~\~ і непрацездатних. Частку працездатного члена двору в майні двору може бути зменшено або\~\~у її виділенні зовсім відмовлено в зв'язку з недовгочасним його перебуванням у складі двору або незначною участю своєю працею чи коштами в господарстві двору. Відповідно до п. 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Тобто, в разі віднесення господарства до колгоспного двору кожен його член має право на частину майна двору в рівних частках. Крім того, згідно п. «в» ч. 2 ст. 89 ЗК України в редакції станом на день відкриття спадщини, у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників жилого будинку. Відповідно до частин 1, 4 ст. 120 ЗК України в редакції станом на день відкриття спадщини, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Аналогічно у відповідності до ч. 1 ст. 377 ЦК України в редакції станом на день відкриття спадщини, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 5 ст. 1268\~ЦК\~України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Виходячи із обставин, встановлених вище наведеним рішенням Хмельницького міськрайонного суду, а також враховуючи: -довідку Колгоспу «Комунар», с. Ружична, від 7.06.1982 року за вих. № 230 про те, що в [PERSON] по шнуровій книзі числиться 0,23 га землі, -виписку з погосподарської книги № 9 Ружичнянської сільської ради за 1977 1979 роки від 28.08.2013 року за вих. № 537 про те, що в с. Ружична по вул. Червоноармійська 26 голова сімї [PERSON] та її син [PERSON] користувались земельною ділянкою в розмірі 0,23 га, в тому числі під будівництвом 0,1 га, -архівний витяг із додатку до рішення Хмельницького міськвиконкому від 09.09.1982 року № 204, в якому зазначено про приналежність будинку по Смотрицького 26 до суспільної групи колгоспний двір, -свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 14.09.1982 року, в якому зазначено, що будинок з належними до нього будівлями у м. Хмельницький по вул. Смотрицького 26 належить колгоспному двору, головою котрого є [PERSON], -державний акт на право приватної власності на землю, виданий 28.12.1999 року Хмельницькою міською радою на імя [PERSON] серії ХМ № 19237, - суд приходить до висновку, що [PERSON] на момент смерті був співвласником 1/2 земельної ділянки по вул. Смотрицького 26 у м. Хмельницький, право власності на яку було оформлено державним актом на право приватної власності на землю на імя [PERSON] серії ХМ № 19237. Зазначене узгоджується з правовими позиціями, висловленими Верховним Судом України в постановах від 15.01.2014 року у цивільній справі № 6-145цс13 та від 24.12.2014 року у цивільній справі № 6-192цс14. Вище вказана земельна ділянка у виданому на імя [PERSON] державному акті була розподілена наступним чином: 0,10 га виділено для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, 0,08 га для ведення особистого підсобного господарства. Отже, на день смерті [PERSON] право на спадкування належної йому ? в земельній ділянці площею 0,10 га за законом мали [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в частках по 1/6 кожен. Тим самим частка [PERSON] у праві власності на спірну земельну ділянку - 1/6, як і частка у праві власності на будинковолодіння. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою ним в постанові від 14 травня 2014 року у цивільній справі № 6-42цс14, про те, що спадкоємець, який прийняв спадщину, є власником спадкового майна з моменту відкриття спадщини. Тим самим з моменту відкриття спадщини, в тому числі станом на дату укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу, будинок та земельна ділянка перебували у спільній частковій власності сторін. Однак 17.12.2013 року [PERSON] уклала договір купівлі продажу з [PERSON], за яким відчужила останній весь житловий будинок з надвірними будівлями № 26 по вул. Смотрицького у м. Хмельницький, а також того ж дня [PERSON] уклала договір купівлі продажу з [PERSON], за яким відчужила останній всю земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, кадастровий номер 6810100000:28:002:0786, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Смотрицького 26. За загальним правилом на здійснення права спільної часткової власності (володіння, користування та розпорядження спільним майном) необхідно одержати згоду інших співвласників (ч. 1 ст. 358 ЦК України). З огляду на це жоден зі співвласників не має права укладати правочини щодо спільного майна без згоди інших співвласників (за винятком правочину з відчуження належної йому частки у праві власності ст. 361 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. У відповідності до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені\~частинами першою - третьою,\~п'ятою\~та\~шостою статті 203\~цього Кодексу. Таким чином, оспорювані правочини договори купівлі-продажу будинку та земельної ділянки площею 0,10 га по вул. Старицького 26 у м. Хмельницький підлягають визнанню недійсними як такі, зміст яких суперечить вище переліченим нормам закону. Крім того, на підставі зазначених договорів купівлі-продажу приватним нотаріусом [PERSON] було здійснено державну реєстрацію права власності набувача за вище наведеними договорами, а саме внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності [PERSON] на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Смотрицького 26 у м. Хмельницький (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9148308 від 17.12.2013 року), а також запис про право власності [PERSON] на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,10 га, кадастровий номер 6810100000:28:002:0786, що знаходиться за адресою: м. Хмельницький, вул. Смотрицького 26 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 9149335 від 17.12.2013 року). Приватний нотаріус діяла при цьому як державний реєстратор. Вказані обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 14782229 від 17.12.2013 року та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №№ 14780772, 14782665 від 17.12.2013 року, копії котрих наявні в матеріалах справи. Оскільки оспорювані договори підлягають визнанню недійсними, тому слід задовольнити і позовну вимогу, заявлену до приватного нотаріуса [PERSON], про скасування зазначених рішень про державну реєстрацію права власності [PERSON] у відповідності до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Однак, оскільки Реєстраційна служба ХМРУЮ даних рішень щодо державної реєстрації права власності не приймала, що додатково підтверджується листом від 23.06.2015 року за вих. № 02.1-08/327 Реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції, наявним у справі, - в задоволенні позовних вимог до вказаного відповідача слід відмовити. Підлягає до задоволення також позовна вимога про визнання за [PERSON] права власності на 1/6 спірної земельної ділянки, оскільки відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Не можуть бути взяті до уваги заперечення представника відповідача про те, що відповідач такого права власності не оспорює, оскільки договір купівлі-продажу земельної ділянки був укладений співвідповідачами за зустрічним позовом без врахування права власності [PERSON] на частку в даній ділянці, хоча на час укладення цього договору як [PERSON], так і [PERSON] вже подали заяви нотаріусу про прийняття спадщини після померлого [PERSON] (2.08.2013 року та 7.11.2013 року відповідно), тобто [PERSON] була обізнана про прийняття спадщини, в тому числі будинку та земельної ділянки для його обслуговування, [PERSON] зазначені обставини підтверджуються матеріалами спадкової справи 15/2013 до майна померлого [PERSON], наданими приватним нотаріусом [PERSON] та наявними у справі. Суд критично оцінює і не бере до уваги заперечення представника відповідача щодо неможливості [PERSON] здійснювати всі повноваження власника на нерухоме майно з часу відкриття спадщини, без отримання свідоцтва про право на спадщину, оскільки, як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України у справі № 6-164цс12 (постанова від 23.01.2013 року), спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України, - тоді як вище наведена ст. 392 ЦК України міститься у главі 29 ЦК України. Також суд вважає спростованими заперечення представника відповідача про те, що земельна ділянка [PERSON] у звязку з переходом до неї права власності на частку в будинку має бути меншою за 0,10 га, - оскільки згідно технічного паспорту, виданого Хмельницьким БТІ 19.09.2014 року на буд. 26 по вул. Смотрицького у м. Хмельницький, до домоволодіння належить не лише будинок, а й два хліви, погріб, жомова яма та огорожа (тобто не лише будинок як такий), а також оскільки у висновку експерта № 297/015 від 21.10.2015 року, виконаному у даній справі, експертом зазначено, що найбільш доцільна площа для обслуговування житлового будинку і надвірних будівель є 0,10 га (а.с. 189). Позивачем за зустрічним позовом понесено у справі судові витрати на загальну суму 609,00 грн. і їх слід стягнути зі співвідповідачів за зустрічним позовом пропорційно до задоволених позовних вимог в рівних частках з кожної в силу ст. 88 ЦПК України, тобто в сумі по 162,40 грн. (609,00 грн. понесених судових витрат : 5 позовних вимог х 4 (оскільки частково задоволено дві позовні вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в частині вимог до реєстраційної служби) = 487,20 грн.; 487,20 грн. : 3 = 162,40 грн.). Крім того, у справі було вжито заходів забезпечення позову, в тому числі щодо земельної ділянки з кадастровим номером 68101100000:28:002:0787, позовні вимоги відносно якої залишені без розгляду, тому в цій частині заходи забезпечення позову слід скасувати в силу ч. 6 ст. 154 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: partial