Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-09 00:00:00

[PERSON] , 06.11.2020 року звернулася до суду із заявою, у якій просить: 1. видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 6 (шість) місяців яким заборонити йому: 1) перебувати в місці проживання (перебування) [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; 2) наближатися на відстань ближче ніж 100 м до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування [PERSON] та [PERSON] , зокрема: - школи № 65 в м. Львів, вул. Роксоляни, 35; - місця проживання за адресою: [ADDRESS] . 3) особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] та [PERSON] , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; 4) вести листування, телефонні переговори з [PERSON] та [PERSON] або контактувати з ними через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб. 2. Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника. Заява мотивована тим, що вона, перебуває у шлюбі з [PERSON] у якому мають доньку [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що близько 5-ти років разом не проживають. Заявниця разом із донькою, яка перебуває на повному її вихованні та утриманні, проживають за адресою: [ADDRESS] . Так, відносно заявниці та доньки [PERSON] вже довгий період часу систематично вчиняється домашнє насильство, тобто діяння фізичного, психологічного та економічного насильства, що вчиняються [PERSON] . Вказаний чоловік проживає окремо від заявниці та дитини, однак раніше вже спричиняв тілесні ушкодження (за допомогою погроз та шантажу змусив не звертатися до органів поліції), постійно погрожує заявниці та її родичам, знайомим фізичною розправою, проблемами з правоохоронними органами, налаштовує дитину проти заявниці та принижує її, спричиняє постійні скандали у тому числі в закладах освіти, чим порушує освітній процес дитини та чинить негативний вплив на психологічний стан дитини та емоційний стан заявниці. Заявниця наголошує, що відчуває реальну загрозу та не може захистити себе сама. Окремо зазначає, що часто такі погрози відбуваються по телефону, у тому числі посеред ночі, зокрема з тих, що відбувались в останні місяці: 14.09.2020 року у другій половині дня по телефону погрожував створенням проблем заявниці та її родичам; 15.09.2020 року близько 22 год. 45 хв. по телефону погрожував, що вб`є. Пізніше підстеріг заявницю біля будинку, де також погрожував фізичною розправою, обзивав нецензурними словами та чинив інший психологічний тиск. У період з 13 по 16 вересня 2020 року повідомляв у поліцію про нібито викрадення спільної дитини, у результаті цього в заявниці були нічні дзвінки та візити поліції додому. 16.09.2020 року [PERSON] прийшов до навчального закладу доньки (школа № 65 у м. Львів, вул. Роксоляни, 35), де вчинив скандал перед класом доньки, почав на неї при інших дітях кричати та нецензурно висловлювався. Систематично телефонує до доньки та чинить на неї психологічний тиск, зокрема погрожує, що здасть її в інтернат, влаштує проблеми її матері тощо. Було ще цілий ряд випадків домашнього насильства і в інший період часу. Однак після нападків на дитину заявниця - 17.09.2020 року звернутись із відповідним повідомленням в органи поліції, і за фактом звернення було відкрито кримінальне провадження № 12020140060001619 за ст. 126-1 КК України. Проте навіть після відкриття кримінального провадження [PERSON] продовжував свої насильницькі дії, а саме переслідував, погрожував, вчиняв скандали. 18.10.2020 року переслідував заявницю на своєму автомобілі, у результаті чого спричинив наїзд на моє авто та скоїв ДТП, про що на нього складено протокол про адміністративне правопорушення. У результаті таких дій, 18.10.2020 року органами поліції відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника, яким з 21 год. 20 хв. 18.10.2020 року по 21 год. 20 хв. 28.10.2020 року йому заборонено, зокрема у будь-який спосіб контактувати зі заявницею. Проте, цього ж дня [PERSON] порушив зазначений заборонний припис. 05.11.2020 року подав у поліцію завідомо неправдиве повідомлення про розбещення дитини, в результаті заявниця надавала в поліції чергові пояснення щодо фактів, які не мали місця. Зазначає, що боїться за свою безпеку та безпеку дитини, тому що не здатна захистити себе від злочинних дій свого чоловіка. Відтак просить задовольнити заяву. У судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник - адвокат Докторевич Р. А., підтримали вимоги викладені у заяві, [PERSON] надала пояснення, аналогічні до викладених у заяві про видачу обмежувального припису, та просила таку задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви, надав суду пояснення та зазначив, що жодних дій вказаних в заяві [PERSON] не вчиняв, навпаки остання чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Окрім цього надав Відзив на заяву у якому також заперечив проти задоволення заяви. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, виходив з наступного. Згідно з положеннями п. 2, 7 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб, зокрема: колишнє подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Положеннями ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 та п. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст. 26 Закону передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб та ін. Ч.ч. 3-4 Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Вирішуючи питання про доведеність вчинення [PERSON] домашнього насильства (економічного та психологічного) щодо заявниці, суд виходить з такого. Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Економічне насильство - форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру; Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.02.2011 року стверджується, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] уклали шлюб зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 229 (а.с. 4). Згідно Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.08.2011 року у сторін [INFO] народилася донька - [PERSON] , актовий запис № 3951 (а.с. 5). Окрім цього, Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань стверджується, що 17.09.2020 року від [PERSON] надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення за ст. 126-1 КК України (домашнє насильство), за фактом якого 18.09.2020 року до ЄРДР було внесено відомості про заяву (номер кримінального провадження № 12020140060001619), із змісту заяви вбачається, що 17.09.2020 року до Залізничного відділу поліції ГУНП у Львівській області з письмовою заявою звернулася [PERSON] , яка просить притягнути до кримінальної відповідальності свого чоловіка [PERSON] , який систематично вчиняє щодо неї та її малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] систематичне домашнє насильство (а.с.6). Згідно Термінового заборонного припису стосовно кривдника серії АА № 181927 від 18.10.2020 року яким з 21 год. 20 хв. 18.10.2020 року по 21 год. 20 хв. 28.10.2020 року [PERSON] заборонено, зокрема у будь-який спосіб контактувати зі заявницею. Із змісту припису вбачається, що 18.10.2020 року близько 18 год. 55 хв. у [ADDRESS] , [PERSON] вчинив відносно своєї дружини домашнє насильство психологічного характеру, нецензурно виражався, чинив психологічний тиск, погрожував фізичною розправою (а.с. 7). Окрім цього, 18.10.2020 року відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 418431 за ст. 124 КУпАП (потерпілою у протоколі зазначена [PERSON] ) (а.с. 8). Також складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 418432 від 18.10.2020 року за ст. 122-4 КУпАП (а.с. 9). Таким чином, суд вважає доведеним факт, що [PERSON] вчиняє домашнє насильство відносно [PERSON] та [PERSON] , існує загроза продовження чи повторного вчинення насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи. Такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис. Враховуючи наведе вище, суд погоджується із доводами заявниці та вважає, що саме наведені нею заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист постраждалої особи від кривдника. Однак суд вважає за необхідне видати обмежувальний припис [PERSON] на строк 3 місяці, відтак заява підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial