Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі Відповідач) про стягнення суми боргу, вказуючи на те, що 01.10.2013 року відповідач по справі, [PERSON] взяв позику у позивача в розмірі 15000,00 грн. і зобовязався повернути з виплатою 1,25 % від суми залишку, починаючи з 01.11.2013 року до 30.09.2015 року. Відповідач добровільно позику у визначений строк не повернув, борг повністю не сплачено й до теперішнього часу. Просив стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15000,00 грн. та суму проеценгтів за користування чужими грошовими коштами та судові витрати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи його відсутності, підтримав свої позовни вимоги та просив позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про ро розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно договору позики від 01.10.2013 року, шляхом видачі розписки відповідач [PERSON] отримав від позивача позику в сумі 15000,00грн. з зобовязанням сплати 1,25% від суми залишку з остаточним строком повернення позики до 30.09.2015 року (а.с.6). Згідно з ч.1 ст.1046 ЦПК України за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч.2ст.1047 ЦПК України в підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, судом встановлено, що між сторонами був укладений договір позики. Свої зобовязання по поверненню грошей відповідач не виконав, тому позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики підлягає задоволенню . Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких підстав, з урахуванням зазначених вище обставин, вважаю, що [PERSON] неналежно виконав свої зобовязання за договором позики, а тому з нього підлягає стягненню у рахунок погашення заборгованості 15000,00 грн., а також відсотки за користування грошовими коштами в сумі 4820,55 грн. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається, позивачем було понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 487,20 грн., що підтверджується надано квитанцією ( а.с. 2), які підлягають сплаті відповідачем на користь позивача.

Outcome: approved