Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] в липні 2015 року звернувся до Галицького районного суду Івано-Франківської області до Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «ВіЕйБі Банк» і просить стягнути з останнього в його (позивача) користь суму вкладу в розмірі 200\~000 грн., проценти в розмірі 6980 грн.82 коп., моральну шкоду в розмірі 200000 грн., а разом 406980 грн. 82 грн. (200000+6980,82+200000= 406980,82). Судові витрати покласти на відповідача. В позовній заяві [PERSON] посилається на ті обставини, що 20 листопада 2014 року між ним та відповідачем було укладено договір банківського вкладу «НВУ» №863327/2014 (далі - договір). Сума вкладу згідно вказаного договору становила 200000 грн., які він розмістив у банку під 14 % річних строком до 20 лютого 2015 року. У вказаний день, у звязку із спливом строку дії договору, він звернувся до адміністрації банку з вимогою повернути вклад та нараховані проценти. Однак, банком сума вкладу не повернута, проценти не виплачені. На його письмову заяву від 03.04.2015 року банк повідомив, що використання коштів, які знаходяться на його рахунках обмежено, оскільки є підстави вважати, що ним ніби-то були проведені операції, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. За період з 20.11.2014 року по 20.02.2015 року банк заборгував йому мені, крім основного вкладу, проценти в розмірі 6980 грн.82 коп. (200000*14/100/ 365*91=6980,82). Відповідно до ст.23 ЦК особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Закону України «Про захист прав споживачів» держава забезпечує споживачам захист їх прав, який здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що повязані з порушенням їх прав. Вважає, що від того, що банк не повертає гроші, йому заподіяно моральної шкоди, яка полягає в його переживаннях та приниженні, дискомфорті в звязку з відмовою банку повернути йому його ж гроші, порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного суспільного життя. Моральну шкоду оцінює в 200000 грн. В судове засідання позивач та його представник не зявились. Представником направлено до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує повністю і просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не зявився вдруге, хоч вчасно і належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не подав. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Перевіривши матеріали справи та оцінивши надані позивачем докази суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково. Судом встановлено, що 20 листопада 2014 року між сторонами було укладено договір банківського вкладу «НВУ» №863327/2014, з копії якого вбачається, що сума вкладу становить 200000 грн., з виплатою 14 % річних, строк дії - до 20 лютого 2015 року. В звязку із спливом строку дії договору, позивач звернувся до адміністрації банку з вимогою повернути вклад та нараховані проценти. Однак, банком сума вкладу не повернута, проценти не виплачені. З копії відповіді в.о. уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» [PERSON] за № 20-10512 від 03.05.2015 року на заяву позивача про повернення вкладу вбачається, що на підставі постанови Правління НБУ від 19.03.2015 року № 188 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський [PERSON]» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20.03.2015 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи на ліквідацію банку Фонду провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків [PERSON] строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. На підставі Постанови Правління НБУ від 03.10.2014 року у випадку віднесення банку до категорії проблемних для банку встановлюються обмеження в його діяльності щодо проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, крім договорів, укладених до набрання чинності цією постановою, умовами яких передбачено поповнення вкладів фізичних осіб за рахунок відсотків. Використання коштів, які знаходяться на рахунках позивача обмежено, оскільки є підстави вважати, що ним ніби-то були проведені операції, результатом яких стало збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб. Станом на теперішній час позивачу сума вкладу банком не повернута, відсотки за вкладом йому не виплачені. Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вкладу). Договором може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. Оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази, в їх сукупності суд вважає, що вимоги позовача в частині стягнення вкладу та нарахованих на нього відсотків грунтуються на вимогах закону та умовах укладеного договору і підлягають до задоволення. Що стосується вимоги позивача про стягнення компенсації за моральну шкоду суд вважає, що в цій частині в задоволенні позову слід відмовити. Правовідносини, що склалися між сторонами, є зобов'язальними. У разі порушення зобовязання моральна шкода може відшкодовуватися лише тоді, якщо це встановлено договором або законом (ст.611 ЦК України). Можливість відшкодування моральної шкоди у таких правовідносинах не виключається у випадку, якщо сторони передбачили таку відповідальність в укладеному договорі. Судові витрати слід стягнути з відповідача в доход держави. На підставі вищенаведеного, ст.ст. 611, 1058, 1060 ЦК України,

Outcome: partial