overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 02 листопада 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що чоловік останньої [PERSON] помер [INFO] на тимчасово окупованій території в селі Новоганнівка Сорокинського району Луганської області, причина смерті - ракова інтоксикація, хакексія верхньої долі лівої легені. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть у зв'язку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник та її представник у судове засідання не з'явилися, в заяві на ім'я суду просять справу розглянути за їхньою відсутністю, заявлені вимоги підтримують. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, в заяві на ім'я суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5-10). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №41 від [INFO], виданої «Державною установою «Новосветлівська дільнична лікарня» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 12-13), [PERSON] помер [INFO], вдома, причина смерті - ракова інтоксикація, хакексія верхньої долі лівої легені. Факт смерті [PERSON] підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Відділом запису актів цивільного стану Краснодонського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 14), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Антрацитівський МРВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив [PERSON] у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 16). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 05 грудня 2018 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що чоловік останньої [PERSON] помер 27 листопада 2018 року на тимчасово окупованій території в м. Донецьк, причина смерті виразковий коліт з крововиливом. Антрацитівський МРВ ДРАЦС відмовив їй у видачі свідоцтва про смерть у звязку з невизнанням медичних документів, виданих на непідконтрольній Україні території, тому з метою оформлення спадщини просить суд встановити факт смерті громадянина України [PERSON] Заявник у судове засідання не зявилася, в заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить справу розглянути за її відсутності, проти заявлених вимог не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON]\~в інтересах\~[PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~\~ч.\~1\~ст.\~317\~цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є дружиною громадянина України [PERSON], [INFO], який був зареєстрований та проживав за адресою: [INFO] (а.с. 4-7). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №293 від 27 листопада 2018 року, виданої «Донецьке клінічне територіальне медичне обєднання» так званої «Донецької народної республіки» (а.с. 8-9, 11), [PERSON] помер 27 листопада 2018 року, у стаціонарі лікарні в м. Донецьк, причина смерті виразковий коліт з крововиливом. Факт смерті [PERSON] у м. Донецьк також підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим «Калінінським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції так званої ЛНР» (а.с. 10), яке видане на тимчасово непідконтрольній українській владі території, та фотокарткою з місця поховання (а.с. 14). Антрацитівський МРВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу невстановленого зразка на території, непідконтрольній українській владі (а.с. 12-13). У даному випадку заявник\~ не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно\~ приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

\~[PERSON] в інтересах [PERSON] 06 травня 2016 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 21 березня 2009 року [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружжя припинило шлюбні відносини з листопада 2015 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, у звязку з чим між подружжям постійно виникали сварки. Вважає збереження сімї неможливим,\~ тому просить розірвати шлюб. \~Представник позивача\~\~у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує. \~Відповідач\~ у судове засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов визнає. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Леонова». Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов \~[PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. [PERSON] та [PERSON] з 21 березня 2009 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 6),\~від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Подружжя припинило шлюбні відносини з листопада 2015 року у звязку з різними поглядами на сімейне життя та ведення спільного господарства, на примирення не згодні. Відомості щодо наявності /відсутності/ спору про поділ майна та місця проживання дитини в позовній заяві відсутні. Тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати, залишивши відповідачу прізвище чоловіка «Леонова».\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 13 вересня 2019 року звернувся до Кремінського районного суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що мати останньої [PERSON] померла [INFO] на тимчасово окупованій території в м. Луганськ, причина смерті - хронічна серцева недостатність, дифузний кардіосклероз. Луганський МВ ДРАЦС відмовив у видачі свідоцтва про смерть на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території, тому просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з`явився, у заяві на ім`я суду просить справу розглянути за його відсутністю, заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явилася, у заяві на ім`я суду просить справу розглянути за її відсутністю, заперечень проти вимог не має. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 317 цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є донькою громадянки України [PERSON] , [INFO] , уродженки с. Р.-Піски Боровського району Харківської області, яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (а.с. 2-6). Згідно лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті №190 від 18 липня 2019 року, виданих «Державною установою «Луганська міська поліклініка №9» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 10-11), [PERSON] померла [INFO] дома в м. Луганську, причина смерті - хронічна серцева недостатність, дифузний кардіосклероз. Луганський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовив заявнику у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми на непідконтрольній українській владі території (а.с. 9). У даному випадку заявник не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 17 вересня 2019 року звернулася до суду із заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що дружина останнього [PERSON] \~померла [INFO] в\~м.\~Луганськ на\~тимчасово окупованій\~території,\~причина смерті\~ хронічна\~серцева недостатність,\~дифузний кардіосклероз. Антрацитівський МРВ\~ДРАЦС відмовив у видачі свідоцтва про смерть у зв`язку з видачею документу невстановленої форми на непідконтрольній Україні території, тому просить суд встановити факт смерті громадянки України [PERSON] Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з`явився, в заяві на ім`я\~ суду просить справу розглянути за його відсутності. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, в заяві на ім`я суду просить справу розглянути за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації цивільного стану факту смерті. Відповідно до\~\~ч.\~1\~ст.\~317\~цього Кодексу заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Докази, які додані до справи, свідчать про наступне. [PERSON] є чоловіком громадянки України [PERSON] , [INFO] ,\~уродженки села\~Старий Айдар\~Станично-Луганського\~району Луганської\~області,\~якабула зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-8). Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть та довідки про причину смерті № [NUMBER] , виданих 26 серпня 2019 року «Державною установою «Луганська міська багатопрофільна лікарня №4» так званої «Луганської народної республіки» (а.с. 10-11), [PERSON] померла [INFO] , вдома в м. Луганськ, причина смерті хронічна серцева недостатність, дифузний кардіосклероз. Факт смерті [PERSON] також підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим «Кам`янобродським відділом запису актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції (а.с. 12), що знаходиться на тимчасово окупованій території. Антрацитівський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області відмовив у державній реєстрації смерті [PERSON] на підставі видачі медичного документу про смерть невстановленої форми (а.с. 13). У даному випадку заявник\~ не має іншої можливості, крім як у судовому порядку, підтвердити наявність юридичного факту для подальшої реалізації своїх спадкових прав. Згідно\~ приписів ч. 4 ст. 317 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 17 жовтня 2018 року звернулася до суду із позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що з 06 грудня 1997 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини припинені з 2003 року у зв'язку з різністю поглядів на сімейне життя. Спору про поділ майна не має. Вважає збереження сім'ї неможливим, тому просить розірвати шлюб. Представник позивача [PERSON] у підготовче засідання не з'явилася, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, у заяві на ім'я суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов[PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 06 грудня 1997 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 4), від якого неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2003 року у зв'язку з різністю поглядів на сімейне життя. Спору про поділ майна не заявлено. Сторони протягом тривалого часу проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Клопотань про надання строку для примирення не надійшло, відповідач позов визнав, тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 18 грудня 2017 року звернувся до суду із заявою, яку він уточнив 26 грудня 2017 року (а.с.18-19), в обґрунтування якої посилається на те, що [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) є її тіткою, яка була одружена з [PERSON]. Тітка померла, а [INFO] помер її чоловік, після смерті якого залишилась спадщина. Інших спадкоємців не має. В квітні 2017 року вона звернулася до Першої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину за законом, але їй було відмовлено у цьому у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини. Тому просить встановити факт родинних відносин між нею та її тіткою [PERSON] Заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, в останнє судове засідання для надання додаткових доказів не з'явився, причини неявки суду не повідомив, тому суд вирішив справу розглянути відповідно до наданих доказів. Представник заінтересованої особи, якого було повідомлено на сайті судової влади, у судове засідання не з'явився, тому суд вирішив справу розглянути за його відсутністю. Розглянувши матеріали справи, суд вважає за необхідне у задоволенні вимог [PERSON] в інтересах [PERSON] відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до ч.1 ст. 13 цього Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судому передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є доказами, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно до ст. 79 цього Кодексу достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Докази, які долучені до справи, свідчать про наступне. Відповідно до копії паспорту (а.с.5), копії свідоцтва про смерть (а.с.6), довідки голови вуличного комітету (а.с.7) померлий [INFO] [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою на протязі останніх п'яти років проживала його родичка - [PERSON] Надані додаткові докази у вигляді копії свідоцтва про народження (а.с. 32), копії свідоцтва про шлюб (а.с. 33), копії трудової книжки (а.с. 34) обґрунтовують лише те, що [PERSON], яка у зв'язку зі шлюбом з [PERSON] прийняла його прізвище, є донькою [PERSON] та [PERSON], трудова книжка містить декілька прізвищ - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказані докази жодним чином не підтверджують, що заявник є племінницею [PERSON], а вона була одружена з [PERSON]. Тобто вказані докази не підтверджують обґрунтованість заявлених вимог, а тому у встановленні факту родинних відносин необхідно відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 18 травня 2017 року звернувся до суду із позовною заявою, в обґрунтування якої посилається на те, що з 27 серпня 1994 року він перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого неповнолітніх дітей не мають. З жовтня 2013 року вони припинили шлюбні відносини. Спору про поділ майна немає. Вважає збереження сімї неможливим,\~ тому просить розірвати шлюб. \~Позивач\~\~у судове засідання не зявився, в заяві на імя суду просить розглянути справу за його відсутністю, позов підтримує. \~Відповідач\~ у судове засідання не з'явилася, в заяві на імя суду просить розглянути справу за її відсутністю, позов визнає. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позов \~[PERSON] в інтересах [PERSON] задовольнити. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Докази, які надано до справи, свідчать про наступне. Сторони з 27 серпня 1994 року перебувають\~ у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8),\~від якого неповнолітніх дітей не мають. З жовтня 2013 року подружжя припинило шлюбні відносини, на примирення не згодні. Спору про поділ майна немає. Тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно та шлюб необхідно розірвати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] 19. 11. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем у них є спільний син - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства від 21. 01. 1998 року. На даний час, [PERSON] є повнолітнім та студентом 3-го курсу ДНЗ «Черкаського професійного автодорожнього ліцею», денної форми навчання. Оскільки він навчається на денній формі навчання, то не має можливості працювати, а тому перебуває на утриманні позивача.Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, а тому вона змушена звернутися до суду. Просить суд, стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на його утримання в розмірі ? частини всіх видів заробітку, починаючи стягнення з дати подання позову до закінчення ним навчання чи досягнення ним 23-х років, враховуючи яка з цих подій настане першою. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд його задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, просив зменшити розмір аліментів. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами Сімейного Кодексу України: [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про встановлення батьківства від 21. 01. 1998 року, серії [NUMBER] [PERSON] є студентом ДНЗ «Черкаського професійного автодорожнього ліцею», денної форми навчання, що підтверджується довідкою №768 від 02. 11. 2015 року, з терміном навчання до 30. 06. 2016 року. Відповідач участі у вихованні сина не приймає, в добровільному порядку матеріальної допомоги на її навчання не надає. Ст. 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що в зв'язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги, так як інших джерел доходу не має. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на його утримання у розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 19. 11. 2015 року і до закінчення навчання, але не більш як до двадцяти трьох років. Наявність іншої сім'ї та дитини не впливає в даному випадку на розмір аліментів.

Outcome: approved