Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про виділ у натурі частки із майна що є у спільній частковій власності. В позові вказали, що за договором купівлі-продажу, посвідченим 06 квітня 1992 року державним нотаріусом третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори за реєстровим № 1182, [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] житловою площею 100,6 кв.м. Згідно цього договору квартира [ADDRESS] складається з тамбуру площею 1,2 кв.м., передньої площею 3,5 кв.м., кухні площею 8,9 кв.м., кімнати площею 14,7 кв.м., кімнати площею 13,8 кв.м., кімнати площею 14,4 кв.м., веранди площею 15,3 кв.м., ванни площею 5,1 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м., і становить ? ідеальну частину в домоволодінні. Згідно технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], виготовленого на час передачі будинку у власність, домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А, а, а1, а2, а3; а також господарських будівель і споруд: сараїв літ. Б, б, ж, літньої кухні літ. Д, Ж, гаражів літ. З, б, входу з погребом літ. Е, вбиралень літ. В, Г, огорожі №№ 1-4, і займає площу земельної ділянки 3100 кв.м. 05 травня 1992 року Кременчуцьке МБТІ на підставі вказаного договору зареєструвало право власності на ? частину в жилому будинку (домоволодінні) по [ADDRESS] за [PERSON], про що свідчить реєстровий напис на договорі купівлі - продажу з внесенням запису до реєстрової книги № В-1 за реєстровим № 122. Оскільки придбання квартири [ADDRESS] відбувалося в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], рішенням Автозаводського районного народного суду м. Кременчука від 03.04.1992 року в порядку розподілу квартири [ADDRESS] між подружжям за [PERSON] було визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку (домоволодіння), за [PERSON] - право власності на 1/6 частину жилого будинку (домоволодіння). Право власності в таких частках 07 серпня 1992 року було зареєстровано Кременчуцьким МБТІ, про що на копіях рішення суду (як правовстановлюючому документі) були зроблені відповідні реєстрові написи з внесенням записів до реєстрової книги № В-1 за реєстровим № 122. Вказали, що власником квартири [ADDRESS], загальною площею 44 кв.м., що становить ? частину цього будинку (домоволодіння) з господарськими будівлями, на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.02.1993 року Кременчуцьким ремонтно-транспортним підприємством, згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», - є [PERSON] Право власності на цю квартиру та частину житлового будинку з господарськими будівлями, так само зареєстровано в Кременчуцькому МБТІ за [PERSON] Власником квартири [ADDRESS], загальною площею 45,9 кв.м., що становить ? частину будинку (домоволодіння) з господарськими будівлями, на підставі свідоцтва про право власності на житло, згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», - є [PERSON]. Право власності на цю квартиру та частину житлового будинку з господарськими будівлями, так само зареєстровано в Кременчуцькому МБТІ за [PERSON], як єдиним власником. Також вказали, що користувачами господарських будівель і споруд : сараю літ. Б, літньої кухні літ. Д, гаражу літ. б, входу з погребом літ. Е, вбиралень літ. В, Г, огорожі №№ 1,4 - є позивачі. Користувачами господарських будівель і споруд: сараю літ. ж, літньої кухні літ. Ж, гаражу літ. З, огорожі №№ 2,3 - є [PERSON] та [PERSON], як співвласники квартири [ADDRESS] та [ADDRESS]. Частина земельної ділянки під домоволодінням площею 1000 кв.м. рішенням Автозаводської районної ради від 29 жовтня 2008 року передана у спільну часткову власність співвласників такого, на підтвердження чого їм видані Державні акти на право власності на земельну ділянку. Ще частина земельної ділянки площею 1573 кв.м. перебуває в користуванні співвласників домоволодіння на підставі договору оренди від 27.11.2009 року, зареєстрованого у Кременчуцькому районному відділі Полтавської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах». Зазначили, що на даний час стоїть питання виділу в натурі належної позивачам [PERSON] та [PERSON] ? частки в житловому будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] з господарськими будівлями, що знаходяться в їхньому фактичному користуванні, що в добровільному порядку вирішити не можуть. Уточнивши свої позовні вимоги просили суд виділити в натурі у їхню, [PERSON] та [PERSON], спільну часткову власність - 51/100 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] в будинку літ. «А,а,а1,а2,а3», що складається з тамбуру № 1-3 площею 1,2 кв.м., передньої № 1-4 площею 3,5 кв.м., кухні № 1-5 площею 8,9 кв.м., кімнати №1-6 площею 14,7 кв.м., кімнати № 1-7 площею 13,8 кв.м., кімнати № 1-8 площею 14,4 кв.м., веранди «І» площею 15,3 кв.м., ванної «ІІ» площею 5,1 кв.м., загальною площею - 76,9 кв.м., а також сарай літ. Б, літню кухню літ. Д, гараж літ. б, вхід з погребом літ. Е, вбиральню літ. В, Г, огорожу №№ 1,4, та визнати за ними право власності на це, виділене в натурі, майно. Стягнути з їх на користь [PERSON] грошову компенсацію за зменшення її частки в правовстановлюючій долі, відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 11/1-13 від 11 листопада 2013 року за рахунок перевищення частини в домоволодінні на 1/100 частину, в сумі 811 грн. 50 коп. Припинити право спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] на виділене їм в натурі майно в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами (в домоволодінні) по [ADDRESS]. В зв'язку із виділом у натурі належної їм частки в домоволодінні по [ADDRESS], змінити частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння [PERSON] та [PERSON] з ? частини на 49/100 Позивачі в судове засідання не прибули, про дату та час розгляду справи судом повідомлені належним чином. В судове засідання прибув представник позивачів [PERSON], яка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на наведені в позові обґрунтування, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про дату та час розгляду справи судом повідомлені належним чином. Подали до суду спільну заяву, в якій просили справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнали. Суд, вислухавши пояснення представника позивачів, вивчивши матеріали справи, висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 11/1-13 від 11 листопада 2013 року, складений судовим експертом Шлапак С.Л., дослідивши та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, встановив наступне. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 06 квітня 1992 року державним нотаріусом третьої Кременчуцької державної нотаріальної контори Вредун Н.М. за реєстровим № 1182, [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], житловою площею 100,6 кв.м. Згідно цього договору квартира [ADDRESS] складається з тамбуру площею 1,2 кв.м., передньої площею 3,5 кв.м., кухні площею 8,9 кв.м., кімнати площею 14,7 кв.м., кімнати площею 13,8 кв.м., кімнати площею 14,4 кв.м., веранди площею 15,3 кв.м., ванни площею 5,1 кв.м., житловою площею 42,9 кв.м., і становить ? ідеальну частину в домоволодінні. Згідно технічного паспорта на житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS], виготовленого на час передачі частини цього будинку у власність [PERSON], домоволодіння складається з: житлового будинку літ. А, а, а1, а2, а3; а також господарських будівель і споруд: сараїв літ. Б, б, ж, літньої кухні літ. Д, Ж, гаражів літ. З, б, входу з погребом літ. Е, вбиралень літ. В, Г, огорожі №№ 1-4, й займає площу земельної ділянки 3100 кв.м. Згідно реєстрового напису Кременчуцького МБТІ від 05 травня 1992 року на договорі купівлі - продажу, право власності на ? частину в жилому будинку (домоволодінні) по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON]. Рішенням Автозаводського районного народного суду м. Кременчука від 03.04.1992 року в порядку розподілу ? частини житлового будинку (квартири [ADDRESS]) між подружжям, за [PERSON] визнано право власності на 1/3 частину житлового будинку, за [PERSON] - право власності на 1/6 частину жилого будинку. Згідно реєстрового напису Кременчуцького МБТІ від 07 серпня 1992 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/3 частину житлового будинку (домоволодіння) по [ADDRESS], за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/6 частину цього ж жилого будинку(домоволодіння). На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.02.1993 року Кременчуцьким ремонтно-транспортним підприємством на підставі розпорядження № 298 від 26 січня 1993 року (в порядку приватизації), власником квартири [ADDRESS] та ? частини житлового будинку з господарчими будівлями по [ADDRESS] - є [PERSON] На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.02.1993 року Кременчуцьким ремонтно-транспортним підприємством на підставі розпорядження № 299 від 26 січня 1993 року (в порядку приватизації), власником квартири [ADDRESS] та ? частини житлового будинку з господарчими будівлями по [ADDRESS] - є [PERSON]. Позивачі, а також відповідачі в наданій суду письмовій заяві підтвердили те, що зазначений в позові порядок користування житловим будинком та господарськими будівлями відповідає фактичним даним, з цього приводу спору не виникало. Земельна ділянка площею 0,1000 га під житловим будинком та частиною господарських будівель, перебуває у спільній частковій власності співвласників домоволодіння на підставі рішення Автозаводської районної ради від 29 жовтня 2008 року про передачу такої у власність. Ще 1573 кв.м. земельної ділянки перебуває в користуванні співвласників домоволодіння на підставі договору оренди від 27.11.2009 року. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За змістом ч.1 ст. 317 ЦК власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до чч. 1, 3 ст. 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до положень ст. 358 ЦК право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно положень чч. 1-3 ст. 364 ЦК співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до ст. 183 ЦК подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення; неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. За приписами чч.1, 2 ст. 367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз'яснено в п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року, з подальшими змінами N 13 від 25.12.92 та N 15 від 25.05.98 «Про застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст.119 ЦК (1963р.) ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради (ст.152 ЖК). Відповідно до ч. 2 ст. 214 ЦПК при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 цього Кодексу. Верховний Суд України в своїй постанові від 03.04.2013 року у справі № 6- 12цс13 прийнятій за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п.1 ч.1 ст. 355 ЦПК України вказав таке: «Аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави для висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, можливий, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників з урахуванням конкретних обставин, то він може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась. Отже, визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників і технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно до своєї частки в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), передає співвласнику частку житлового будинку та нежитлових приміщень, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі. Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану житлового будинку, перетворення в результаті переобладнання житлових приміщень на нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як жилі через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо). У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина житлового будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію й зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок». В висновку експертного будівельно-технічного дослідження № 11/1 -13 від 11 листопада 2013 року, складеного Шлапак С.Л. яка має кваліфікацію судового експерта з правом проведення будівельно-технічних експертиз, експерт вказує на технічну можливість поділу в натурі домоволодіння - житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розміщених за адресою: [ADDRESS] з відступом від ідеальних часток співвласників на 1/100 частину, з урахуванням фактично переданих у їх власність квартир, та фактичного користування господарськими будівлями (спорудами), порядок щодо якого склався на сьогоднішній день між співвласниками будинку. Варіант розподілу житлового будинку наводить в додатку №1. Оскільки уточнені позовні вимоги позивача ґрунтуються на положеннях ст.ст. 319, 364 ЦК, а визнання уточнених позовних вимог [PERSON] засвідчує згоду на одержання нею компенсації за належну їй частку у спільному майні, не заперечує щодо такого і [PERSON], суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. За такого, підлягають задоволенню позовні вимоги [PERSON], [PERSON] щодо стягнення з них на користь [PERSON] грошової компенсації за зменшення її частки в правовстановлюючій долі на 1/100 частину в господарських будівлях в сумі 811 грн. 50 коп.; а також припинення права спільної часткової власності на виділене позивачам в натурі майно.

Outcome: approved