Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

[PERSON] в особі представника за довіреністю [PERSON] 24.09.2014 року звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступне. [INFO] року в с.Тулиголове Кролевецького району Сумської області померла її мати [PERSON]. Її батько [PERSON] після смерті матері прийняв від неї спадщину, так як на час її смерті спільно з нею проживав, але юридично спадщину не оформив. [INFO] року в с.Тулиголове Кролевецького району Сумської області помер її батько [PERSON]. Після смерті батьків в с.Тулиголове залишився їх будинок, який вже старий та непридатний для проживання, тому вона не стала звертатись до нотаріуса щоб оформити свої спадкові права на цей будинок. Про те, що у її батьків є сертифікати на право власності на земельну частку (пай) їй було невідомо, так як на той час вона проживала окремо і їй вони про це нічого не говорили. Останній рік перед смертю батька, в зв'язку з його хворобливим станом, вона здійснювала за ним догляд і фактично проживала з ним в с.Тулиголове, але і в цей час він їй нічого про наявність у нього та у матері сертифікатів на право власності на земельну частку (пай) не говорив. У зв'язку з тим, що вона доглядала батька і після його смерті розпорядилась спадковим майном на свій розсуд, вона вважала, що прийняла спадщину, але, як пояснив їй нотаріус, з 01.01.2004 року змінилось в цій частині законодавство, про що їй було невідомо. В червні 2014 року землевпорядник Тулиголівської сільської ради [PERSON] зустрівши її, повідомила, що в її батьків маються сертифікати на земельну частку (пай) і ТОВ «Кролевецький комбікормовий завод» надає допомогу по оформленню земельних паїв. Перебравши папери в будинку батьків, нею були знайдені сертифікати серія СМ № 0050402, серія СМ № 0050403 на земельну частку пай розмірами 2,92 га на її батька та матір, а також заповіт батька від 25.12.2003 року про те, що він все, на що має право, заповідає їй. В липні 2014 року вона звернулась до нотаріуса Кролевецької держнотконтори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва, так як вона не подала у 6-ти місячний термін заяви про прийняття спадщини. Крім того, як вона вважає, причиною несвоєчасного подання нею заяви про прийняття спадщини стало те, що в період смерті батьків та безпосередньо після смерті батька у зв'язку з переїздом на нове місце проживання в м.Кролевець по направленню Сумської облдержадміністрації як постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС вона намагалась облаштувати власне житло, провести лікування неповнолітніх дітей, які постійно хворіли, тому ні часу, ні грошей на юридичне оформлення спадщини у неї не було. В зв'язку з цим вона змушена звернутись до суду із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що нею з поважної причини пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини та просить суд визначити їй додатково два місяці для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [INFO] року [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач - Тулиголівська сільська рада в письмовій заяві просить розглядати справу без участі їх представника. В заяві також зазначено, що позовні вимоги [PERSON] сільська рада визнає та не заперечує проти винесення рішення на користь позивачки (а.с.32). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.5). Місцем її смерті є с.Тулиголове Кролевецького району Сумської області. Як вбачається з довідки виконкому Тулиголівської сільської ради №351 від 11.09.2014 року (а.с.6) [PERSON], [INFO], була зареєстрована та постійно проживала в с.Тулиголове Кролевецького району. На час відкриття спадщини [PERSON] проживала разом з чоловіком [PERSON], [INFO], за однією адресою. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Тулиголівської сільської ради не складався і не посвідчувався. [PERSON] після смерті дружини [PERSON] відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963р. прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном. 25.12.2003 року [PERSON] було вчинено заповіт, за яким він дерев'яний будинок, критий залізом, що знаходиться в с.Тулиголове Кролевецького району Сумської області, з усіма надвірними будівлями і взагалі все те, що йому буде належати і на що він за законом матиме право на день своєї смерті заповідав дочці [PERSON] (а.с.8). [PERSON] помер [INFO] року в с.Тулиголове Кролевецького району (а.с.4). Після смерті [PERSON] відповідно до положень ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на належне йому майно. Згідно довідки виконкому Тулиголівської сільської ради №295 від 17.07.2014 року (а.с.7) [PERSON], [INFO], був зареєстрований і постійно проживав в с.Тулиголове Кролевецького району. На час відкриття спадщини [PERSON] проживав сам. Заповіт від імені [PERSON] був посвідчений виконкомом Тулиголівської сільської ради 25 грудня 2003 року за реєстровим №607. Заповіт не змінювався і не відмінявся. [PERSON] після смерті батька вступила в управління та володіння спадковим майном: утримувала будинок, проводила ремонти, обробляла земельну ділянку. Як вбачається з пояснення представника позивачки [PERSON] - [PERSON] вона не стала звертатись до нотаріуса щоб оформити свої спадкові права на будинок батьків, враховуючи його технічний стан. Про те, що у її батьків є сертифікати на право власності на земельну частку (пай) їй було невідомо, так як на той час вона проживала окремо і їй батьки про це нічого не говорили. Лише влітку 2014 року [PERSON] стало відомо про наявність сертифікатів на право на земельну частку (пай) в сільськогосподарському акціонерно-пайовому товаристві закритого типу ім.Кірова Кролевецького району та нею в паперах, які залишилися після батьків, були знайдені сертифікати серія СМ № 0050402, серія СМ № 0050403 на земельну частку (пай) розмірами 2,92 га на ім'я її батька та матері, а також заповіт батька від 25.12.2003 року. Однак нотаріусом Кролевецької держнотконтори їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як вона не подала у 6-ти місячний термін заяви про прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки Кролевецької районної держнотконтори (а.с.23), інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с.24) та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.25-26) спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, не заводилась, заповіти від його імені були посвідчені Тулиголівською сільською радою 09.07.2003 року, 25.12.2003 року, зареєстровані в реєстрі нотаріальних дій за №№375, 608 відповідно та занесені до Спадкового реєстру. Дана обставина свідчить про те, що ніхто із спадкоємців за законом чи за заповітом у встановленому законом порядку про прийняття спадщини не звертався. Позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, має бути поданий до тих спадкоємців, хто прийняв спадщину, а у разі їх відсутності - до відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, а так як офіційним місцем проживання [PERSON] є село Тулиголове Кролевецького району, то відповідачем по справі є Тулиголівська сільська рада. Представник позивачки - [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що заповіт, посвідчений Тулиголівською сільською радою 09.07.2003 року був вчинений [PERSON] на брата позивачки - [PERSON]. Але брат [PERSON] не доглядав за батьком, коли той хворів, між ними мав місце якийсь конфлікт, деталі якого позивачці невідомі, за ним останні місяці його життя, коли він потребував стороннього догляду, був лежачим, здійснювала догляд [PERSON], і [PERSON] склав заповіт на користь позивачки, що підтверджується копією заповіту від 25.12.2003 року. [PERSON] поховала батька, здійснювала поминальні обіди. Брат [PERSON] не був ні на похороні, ні 10 років поспіль не приїздив та не спілкувався з позивачкою. Де зараз точно знаходиться [PERSON], [PERSON] не знає. На час смерті батька він був працездатним. У відповідності до ч.ч.2, 3 ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців по закону відповідно до положень ст.1261 ЦК України, який претендує на спадщину. Спадкоємців, які б мали право відповідно до положень ст.1241 ЦК України на обов'язкову частку у спадковому майні, судом також не встановлено. З врахуванням наданих позивачкою доказів, які знайшли своє підтвердження в суді, суд вважає, що вказаний шестимісячний строк для подання нею до нотаріуса заяви про прийняття спадщини пропущений з поважної причини. При вирішенні спору суд враховує і думку відповідача - Тулиголівської сільської ради Кролевецького району, яка не має заперечень проти позову (а.с.22, 32). Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, враховуючи вищевикладене, те, що позивачка є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], є єдиним спадкоємцем першої черги спадкоємців за законом, які претендують на спадщину, інші спадкоємці [PERSON] як за заповітом так і за законом, та які могли б у відповідності до ч.2 ст.1272 ЦК України надати позивачу письмову згоду на подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини відсутні, а також те, що визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що є достатні підстави для задоволення позову і надання позивачці додатково два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved