Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

[PERSON] 16 жовтня 2018 року звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини та на утримання дружини. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2018 року позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Позивач у своєму позові посилалася на те, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2016 року, вона та відповідач є батьками малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Дитина має вроджену хворобу серця та кривошию, потребує постійного лікування. Відповідач у матеріальному забезпеченні дитини участі не приймає. Сама позивач на теперішній час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, тому потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2 000 гривень щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини; стягувати з відповідача на її користь та утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500 гривень щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було, тому суд вважає за необхідне розглядати справу за наявними в ній матеріалами. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27 січня 2016 року (а.с. 4). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. На теперішній час позивач [PERSON] проживає разом зі своєю малолітньою донькою, займається її вихованням та утриманням (а.с. 12). Доказів надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дитини суду не надано. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. На підставі ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 статті 80 СК України встановлено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Донька сторін [PERSON] малолітня, свого постійного доходу не має, знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює, має скрутне матеріальне становище, також потребує допомоги з боку відповідача і на своє утримання, який є працездатною особою, об'єктивних обставин для неможливості мати роботу у нього немає, і про наявність таких обставин доказів ним суду надано не було, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000 гривень , яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, щомісячно, до досягнення повноліття [PERSON], та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, яка підлягає щорічній індексації відповідно до закону, щомісячно до досягнення дитиною трьох років. У задоволенні інших позовних вимог щодо розміру аліментів на утримання позивача слід відмовити, оскільки достовірні відомості щодо розміру доходу відповідача у суду відсутні, у разі відсутності у нього заробітку стягнення аліментів у заявленому позивачем розмірі може призвести лише до утворення заборгованості по сплаті аліментів, а не до реального утримання дитини та позивача, тому на теперішній час визначеного судом розміру аліментів буде цілком достатньо для утримання позивача. Крім того, судом не приймаються до уваги посилання [PERSON] в якості обґрунтування позову стосовно наявної вродженої хвороби серця та кривошиї у дитини, які потребують лікування і витрачання значних коштів, оскільки це є підставою для стягнення додаткових витрат на дитину, а не додатковою підставою для стягнення аліментів. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно з ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 та ч. 1 ст. 79 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини та її утримання з дня подання позову, тобто з 16 жовтня 2018 року. На підставі п. 7 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. [PERSON] при поданні позову до суду була звільнена від сплати судового збору, тому з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 гривень 80 коп - абз. 3 п.п. «1» п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial