Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-17 00:00:00

[PERSON] 08.12.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в якому зазначає, що 01.09.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Старосамбірського районного управління юстиції Львівської області зареєструвала шлюб з відповідачем, змінивши дівоче прізвище [PERSON] на [PERSON]. У шлюбі з відповідачем мають дочку - [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач з дня народження дитини з ними не проживає, матеріально не допомагає, участі у вихованні не приймає. Просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на дочку - [PERSON], [INFO], щомісячно, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з»явилася, проте, 18.04.2016 року нею було подано у канцелярію суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує про винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON]в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, причини неявки суду не відомі, письмових заперечень на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, Також судом було винесено 11.02.2016 року ухвалу, якою доручалося Дрогобицькому міськрайонному суду Львівської області допитати відповідача шляхом окремого доручення. 18.03.2016 року та Старосамбірському районному суду надійшли матеріали про невиконання ухвали у зв»язку з неявкою в судове засідання відповідача. Тому суд на підставі ч.4 ст. 169 ЦПК України вважає за можливе слухати справу за його відсутності. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. У зв»язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Матеріалами справи встановлено, що: сторони з 01.09.2012 року по даний час перебувають у шлюбі (а.с.4), від якого мають дочку - [PERSON], [INFO] (а.с.5); дитина проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні (а.с.6-7), позивач працює бухгалтером по обліку у централізованій бухгалтерії відділу освіти Старосамбірської районної державної адміністрації, її заробіток становить 1947 гривень 50 копійок(а.с.8,9.10,12). Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивач утримує дитину, відповідач неналежно виконує свої обов»язки щодо утримання дочки - не забезпечує її матеріально та фінансово, є молодий, здоровий (документи, які б свідчили про хворобливий стан здоров»я відповідачем суду не надані), тому позивач доказала своє право на стягнення аліментів із відповідача на дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини. При визначенні розміру аліментів на дитину суд враховує її вік, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, які є задовільні (а.с.5, 8), стан здоров'я та матеріальне становище відповідача дозволяє йому утримувати дитину, так як є працездатним, здоровим, інших дітей чи утриманців відповідач немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться( документів, які б свідчили про інше, відповідачем суду не представлено), а також те, що обов'язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у частці від доходів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася 08.12.2015 року, аліменти на утримання дітей підлягають стягненню з цієї дати. Таким чином, позовні вимоги позивачки ґрунтуються на законі, а тому підлягають задоволенню. В порядку, визначеному ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 551.20 гривень. А тому,

Outcome: approved