Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

[PERSON] 30.09.2014 року звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Свій позов мотивує тим, що 04 квітня 2011 року [PERSON] позичив у нього 2 000 (дві тисячі доларів США). Факт отримання відповідачем у нього вищевказаної суми коштів підтверджується власноручно написаною останнім розпискою у присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON]. Кошти позичалися за умови щомісячної сплати відповідачем процентів - 3%, і згідно розписки, відповідач зобов'язувався повернути йому кошти в повному обсязі до 04.04.2012р. однак, [PERSON] в зазначений термін та до даного часу кошти не повернув. У зв'язку з тим, що близько двох років відповідач не повертає кошти за договором позики та не сплачує відсотки за ним, на даний час утворилась заборгованість в сумі 4394,22 долари США, з них: 2000доларів США - сума боргу за розписками, 2247,10 доларів США - сума процентів за розпискою, 147,12 доларів США - три проценти річних за прострочення грошового зобов'язання. Посилаючись на наведене, просить суд стягнути з [PERSON] в користь [PERSON] 4394,22 долари США, з яких: 2000доларів США - сума боргу за розписками, 2247,10 доларів США - проценти за розписками, 147,12 доларів США три проценти річних за прострочення грошового зобов'язання. Крім того, просить стягнути понесені судові витрати по справі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, подав суду заперечення, згідно яким просив відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] до нього щодо стягнення боргу за договором позики від 4.04.2011р. в сумі 4 394.22 доларів США . Заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що 04 квітня 2011 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 2 000 (дві тисячі доларів США) на термін 12 місяців, які зобов'язувався повернути 04 квітня 2012 року. Факт отримання відповідачем у позивача вищевказаної суми коштів підтверджується власноручно написаною [PERSON] розпискою, згідно якої відповідач повинен сплачувати позивачу три проценти місячних з щомісячною виплатою процентів Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином з відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що [PERSON], у зазначений в розписці термін та до даного часу, грошових коштів [PERSON] не повернув. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як встановлено судом, станом на день розгляду справи, відповідач кошти за договором позики не повернув та відсотки за ним не сплатив, в зв'язку з чим, борг відповідача перед позивачем згідно розрахунку, наданого останнім і перевіреного судом, з врахуванням відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання в загальній сумі становить 4394,22 долари США, що еквівалентно в гривнях, відповідно до курсу Національного банку України, станом на день розгляду справи 68223,39 грн., з них: основна сума боргу -31051,42грн., відсотки за розпискою - 34887,82грн., три проценти річних за прострочення грошового зобов'язання - 2284,15грн. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами. Згідно з ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача слід стягнути сплачене позивачем державне мито (судовий збір) . Таким чином, оцінивши зібрані і дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути в користь позивача встановлену в судовому засіданні суму боргу за договором позики в розмірі 68223,39 грн. та судові витрати по справі.

Outcome: approved