overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

[PERSON] 19 березня 2021 року пред`явив до [PERSON] позов про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 вересня 2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилався на те, що відносини з відповідачкою погіршилися, у результаті чого між ними зникло порозуміння, будь-які спроби примиритися не дали жодного результату, так як виявилося, що у них з відповідачкою різні погляди на життя. Під час судового розгляду позивач [PERSON] позов підтримав. Відповідачка [PERSON] позов визнала з підстав, наведених позивачем. Суд дійшов висновку про задоволення позову виходячи з таких підстав. Сторони зареєстрували шлюб 22 вересня 2014 року від якого мають двоє неповнолітніх дітей. У листопаді 2020 року сторони припинили подружні відносини, разом не проживають та спільного господарства не ведуть, позивач та відповідачка перебувають у фактичних шлюбних відносинах з іншими особами. При таких обставинах суд дійшов висновку, що їх сім`я розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та нормам моралі, і тому право позивача, передбачене ч. 3 ст. 56 СК України, на припинення шлюбних відносин підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

[PERSON] 19 вересня 2016 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 10 лютого 2012 року, мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З початку 2014 року відповідач почав зловживати спиртними напоями, вчиняти сварки в присутності дітей, погрожувати та ображати її та її доньку Анну від першого шлюбу, не забезпечував сімю матеріально, що призвело до втрати почуттів поваги та любові і тому не бажає підтримувати з ним шлюбно-сімейні відносини. Вважає, що сімя їх розпалася остаточно, примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити, про підстави та обставини якого пояснила так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судової повістки. З заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався, про причини неявки не повідомив. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши надані матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання . Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 лютого 2012 року в Омельницькій сільській раді Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис № 01, мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З 2014 року відповідач зловживає спиртними напоями, на грунті чого постійно виникали непорозуміння та сварки, свідками яких неодноразово були діти, не забезпечує сімю матеріально, що призвело до втрати почуттів поваги та любові між сторонами. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

[PERSON] 19 вересня 2018 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідач позов визнав, про що надав суду відповідну заяву. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може\~відмовитися від\~позову,\~а відповідач\~-\~визнати позов\~на будь-якій\~стадії провадження\~у справі,\~зазначивши про\~це в\~заяві по\~суті справи\~або в\~окремій письмовій\~заяві. До\~ухвалення судового\~рішення у\~звязку з\~відмовою позивача\~від позову\~або визнанням\~позову відповідачем\~суд розяснює\~сторонам наслідки\~відповідних процесуальних\~дій,\~перевіряє,\~чи не\~обмежений представник\~відповідної сторони\~у повноваженнях\~на їх\~вчинення. У\~разі відмови\~позивача від\~позову суд\~постановляє ухвалу\~про закриття\~провадження у\~справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає,\~що визнання\~позову відповідачем\~не суперечить\~закону та\~не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов задовольняє повністю. У відповідності до частини 2 статті 430 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У звязку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

[PERSON] 19 вересня 2018 року пред'явила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06 березня 2003 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалась на те, що від шлюбу мають двоє дітей: сина-Максима, [INFO] та сина-Матвія, [INFO]. Із відповідачем протягом восьми років не проживає та не веде спільного господарств, а тому вважає, що за таких обставин, збереження сім'ї є неможливиим, і просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Від позивача [PERSON] поступила заява про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог з підстав, які викладені у позовній заяві та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засіданн, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про шлюб та про народження відомо, що сторони зареєстрували шлюб 06 березня 2003 року, від якого мають двоє дітей: сина-Максима, [INFO] та сина-Матвія,[INFO](арк.справи 9-11). Згідно із ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

[PERSON] 19 грудня 2013 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину на час навчання, посилаючись, що вони з відповідачем перебували в шлюбі, від якого мають повнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які навчаються на денному відділенні Кременчуцького національного університету ім. М. Остроградського та потребують матеріальної допомоги з боку батька. Відповідач з сім'єю не проживає та матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Просила стягнути з відповідача аліменти на користь [PERSON] на час навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, частково змінила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден сплачувати аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1/4 частини від доходів щомісячно на час її навчання. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, не заперечує проти задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, сторони: [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO], яка навчається на четвертому курсі Кременчуцького національного університету ім. Михайла Остроградського на денному відділенні з 01 вересня 2010 по 30 червня 2014 року та проживає з матір'ю позивачем [PERSON] і знаходиться на її матеріальному утриманні. Всупереч вимогам ст.199 СК України, що батьки зобов'язані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, відповідач матеріально не утримує дитину, тому необхідно стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання дитини на підставі ст.200 СК України, що якщо повнолітні дочка (син) продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу та враховуючи вимоги ст.182 СК України, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей та інші обставини, що мають істотне значення, в розмірі 1/4 частини. Оскільки позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

[PERSON] 19 грудня 2014 року звернулася до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що з 03 лютого 1996 року по 01 грудня 2003 року вона знаходилася з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. За час спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу у них народився син [PERSON], народження 15 грудня 1996 року, який на даний навчається на другому курсі Кременчуцького медичного коледжу ім. В.І. Литвиненка. Самостійно утримувати сина позивач [PERSON] не має змоги, тому позивач прохає стягти з відповідача на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання у розмірі ? частки усіх видів заробітку відповідача. Сторони у судове засідання не зявилися, надіславши до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач у своїй заяві позов підтримав та просить його задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. Суд уважає, що особисті пояснення сторін в судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в їх відсутність на підставі наявних у ній доказів. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини: За час спільного проживання сторін без реєстрації шлюбу у них 15 грудня 1996 року народився син [PERSON] (а.с. 2 ). Повнолітній [PERSON], проживає разом із матірю [PERSON] та є студентом другого курсу Кременчуцького медичного коледжу ім. В.І. Литвиненка (а.с 4-6). Самостійно утримувати сина в період навчання позивач [PERSON] не має змоги. Відповідач [PERSON] працює водієм ПП Смаком та має постійний дохід. Відповідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як передбачено приписами частини 4 статті 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-05 00:00:00

[PERSON] 19 грудня 2015 року близько 22 години по вул. Докучаєва в с. Холодняське Смілянського району, керуючи автомобілем ВАЗ-2106 державний № Е4300ЧК, скоїв ДТП, внаслідок чого пасажир автомобіля [PERSON] отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких та середньої тяжкості. Оскільки на лікування потерпілого від отриманих травм лікарня витратила 4861 грн. 88 коп., перший заступник керівника Смілянської місцевої прокуратури звернувся до суду з позовом про стягнення цієї суми з [PERSON] на користь Смілянської районної ради. В судове засідання сторони не зявились, в направлених до суду заявах просили розглядати справу у їх відсутності, прокурор підтримав позов, відповідач позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Вироком Смілянського міськрайонного суду від 27 квітня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Згідно з довідкою Смілянської центральної районної лікарні ім. Софії Бобринської № 1161 від 23 вересня 2016 року, [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні цієї лікарні в період часу з 19 по 31 грудня 2015 року і на його лікування лікарня витратила 4861 грн. 88 коп. У відповідності з ч. 1, 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоровя, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Оскільки [PERSON] добровільно не повертає кошти, позов визнав, враховуючи, що лікарня є комунальним закладом і фінансується з бюджету районної ради, суд вважає, що понесені витрати на лікування потерпілого належить стягнути з відповідача на користь Смілянської районної ради в примусовому порядку. У відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

[PERSON] 19 грудня 2017 року предявила позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30 травня 1987 року. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя, стали частими сварки, тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами, через що сімя фактично припинила своє існування. Хоча малолітніх чи неповнолітніх дітей у них немає, однак спільної згоди щодо розірвання шлюбу у добровільному порядку між ними не досягнуто. Від позивача [PERSON] та її представника адвоката [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позову. Частиною 2 ст. 247 ЦПК України встановлено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб відомо, що сторони зареєстрували шлюб 30 травня 1987 року (а. с. 4). У заявах по суті сторони визнали, що від шлюбу неповнолітніх дітей у них немає. Відповідач позов визнав, вказавши, що спільне подружнє життя між ними не склалося та збереження шлюбу є неможливе. При таких обставинах суд дійшов висновку, що примирення між сторонами не можливе, їх сімя розпалася остаточно, а шлюб існує формально. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що під час розгляду справи про розірвання шлюбу суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Ураховуючи наведене, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, і тому право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

[PERSON] 19 грудня 2018 року звернулась до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що вона уклала шлюб з відповідачем 10 червня 2017 року, сторони є батьками малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства і виховання дітей, у зв`язку з чим спільне проживання остаточно припинено та подальше збереження шлюбу неможливе, тому позивач просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, залишивши їй теперішнє прізвище. Ухвалою суду від 05 лютого 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач у підготовче та судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позовну заяву до суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Сторони уклали шлюб 10 червня 2017 року (а.с.6) та мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Зважаючи на взаємні відносини сторін, які наміру зберігати подружні відносини не мають, проживають окремо у різних населених пунктах, тобто спільне господарство не ведеться, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх малолітньої дитини, що, відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому вимоги позивачки щодо залишення їй шлюбного прізвища підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір. На підставі ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved