Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

[PERSON] 17.09.2019р. звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 4000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач у добровільному порядку не надає постійної матеріальної допомоги на утримання сина. Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 24.04.2020 року у справі №523/14479/19, вимогу задоволено, вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 4000 грн. (чотири тисячі гривень) щомісячно, починаючи з 17.09.2019 року і до повноліття сина, а саме до [INFO] . Ухвалою Суворовського районного суду заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення від 24.04.2020 року у справі №523/14479/19 задоволено, скасовано заочне рішення Суворовського районного суду м.Одеси від 24.04.2020 року у справі №523/14479/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 12.06.2020 р . позивача подала до суду заяву, в якій змінила розмір аліментів, та просила стягувати аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 2000, 00 грн. Сторони, повідомлені належним чином про дату, місце та час судового засідання, до зали судових засідань не з`явились. В матеріалах справи є заява позивача про підтримання змінених позовних вимог та про розгляд справи у її відсутності. Відповідач раніше в судовому засіданні повідомив, що зараз працює контролером-паркувальником в ФОП [PERSON] та отримує заробітну плату в розмірі 4730,00 грн. Згідно з частиною 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти і відповідні їм правовідносини. В ході розгляду справи судом встановлено, що 10.08.2013р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №1224, який рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 02.10.2018р. розірвано. Рішення набрало законної сили 02.11.2018р.(а.с.3,4) Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №931 (а.с.2). На даний час дитина знаходиться на утриманні позивача, а відповідач добровільно та регулярно матеріальної допомоги на його утримання не надає. Згідно з нормами ч.1 та 2 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Згідно з вимогами ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Нормами ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів ; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з положеннями ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на території України з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум: для дітей віком дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; Отже, починаючи з 28.08.2018р., законодавством визначено мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину, розмір якої на час розгляду справи для дітей від 6 років дорівнює 2218,00 гривень. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що дитина виховуються позивачем, потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, у зв`язку з чим може надавати матеріальну допомогу на його утримання. З урахуванням встановлених обставин, що мають істотне значення, а саме стану здоров`я батька та матері дитини, матеріального становища платника, того, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст. 182 СК України), можливість відповідача сплачувати аліменти в розмірі 2000грн., суд вважає за можливе визначити аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] в розмірі 2000 грн. щомісячно, що не буде порушувати права відповідача та забезпечить утримання неповнолітньої дитини. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Нормами ч.1 ст.430 ЦПК України визначено, що суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином враховуючи вказану норму суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України та ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає також стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 768,40 грн..

Outcome: approved