Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

[PERSON], [INFO], звернулась в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Вербівцівської сільської ради, третьої особи - реєстраційної служби Городенківського районного управління юстиції Вербівцівської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивувала тим, що вона та відповідачі станом на 15.04.1991р., тобто на час, до якого існували колгоспні двори, проживали у згаданому житловому будинку, який відносився до суспільної групи колгоспний двір, головою якого була позивачка. Належні відповідачам частки з двору не виділялися і ніхто свою частку не втрачав. Житловий будинок знаходиться на земельній ділянці розміром 0, 23 га. Свідоцтво про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями загублене. Звернувшись в реєстраційну службу для реєстрації житлового будинку, позивачка отримала відмову. В позові зазначено, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та їх дочка [PERSON] з двору вийшли в 1991 році і проживають в іншому дворі. Разом з позивачкою проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутності, одночасно в заяві зазначила, що позов підтримує. Відповідачі, третя особа - реєстраційна служба Городенківського районного управління юстиції, подали суду заяви про розгляд справи за позовом [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами - у їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позову. Відповідачка [PERSON] до заяви про розгляд справи в її відсутності в підтвердження зміни прізвища з [PERSON] на Дзебчук додала копію паспорта на свідоцтва про одруження. За таких обставин судом прийнято рішення про розгляд справи у відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно з Випискою № 677 від 20.12.2013 р. із погосподарських книг Вербівцівської сільської ради, які ведуться відповідно до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затв. Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 р. № 5-24-26, в господарстві по адресу [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] книга № 2), станом на 1991 р. проживали [PERSON], голова сім'ї, [INFO], [PERSON], зять [INFO], [PERSON], дочка [INFO], [PERSON], онука, [INFO], вибула в Івано-Франківськ, в 1991 р. вибули в господарство № 414: [PERSON], онука, [INFO], [PERSON], зять [INFO], [PERSON], правнука, [INFO] (а.с. 6). Рішенням № 340 Вербівцівської сільської ради від 03.01.2013 р. стверджено про зміну назви вулиці та нумерації будинку з [ADDRESS] на [ADDRESS] (а.с. 15-16). Випискою з інвентаризаційних матеріалів № 77-19/506692 від 10.12.2013р., виданою Обласним комунальним підприємтвом «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації», стверджено, що [PERSON] є власником майна, розташованого в [ADDRESS] (а.с. 13). Технічний паспорт на житловий будинок по [ADDRESS] містить інформацію про характеристику будинку, господарських будівель і споруд, їх ринкову вартість та власника, яким значиться [PERSON] (а.с. 9-12). Як вбачається із висновку ЕТВО «Придністров'я» ринкова вартість будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] станом на 23.12.2013 р. становить 107360 грн. (а.с. 8). Інші особи, які проживали в господарстві [PERSON] станом на 15.04.1991 р., протягом трирічного строку позовної давності не ставили питання про витребування своєї частки з майна колишнього колгоспного двору, як це визначено п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20, про що свідчать подані ними заяви. Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки документ, який посвідчує право власності позивачки на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] втрачений, а досліджені судом докази свідчать про те, що позивачка дійсно є власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст.ст. 120,123 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316,317,325,328, 392 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved