Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до Люботинського міського суду Харківської області з позовною заявою до Люботинської міської ради Харківської області, за участю третьої особи Управління Держземагенства в Харківському районі Харківської області, в якій просили визнати право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою [ADDRESS], в 1/2 частині за [PERSON], як на спільну власність подружжя, та по 1/6 частині за [PERSON], [PERSON], [PERSON], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Сторони про дату, час і місце розгляду справи були повідомленні належним чином та своєчасно, але в судове засідання не з'явилися. Представник позивачів [PERSON] подав до суду заяву, в якій позивні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та розглядати справу без їх участі. Представники відповідача та третьої особи направили на адресу суду заяви, в яких проти задоволення позову не заперечували, просили розглядати справу без їх участі відповідно до вимог чинного законодавства. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у відсутності сторін та представника третьої особи, які були належним чином та своєчасно повідомлені про час і місце розгляду справи, та висловили свою думку щодо розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON], [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Судом встановлені такі факти, що не оспорюються сторонами та підтверджуються наданими суду доказами, та відповідні їм правовідносини. За адресою: [ADDRESS], розташована земельна ділянка, розміром 0,0627 га, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого 23 червня 2006 року державним нотаріусом Другої державної нотаріальної контори Харківського району Омельницької Н.В., за реєстровим № 3-973. На вказаній земельній ділянці, розташований незакінчений будівництвом житловий будинок, якій належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23 червня 2006 року за реєстровим № 3-971. (а.с.7). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції на підставі актового запису № 753 від 17 січня 2012 року (а.с.10). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Стаття 1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями першої черги на відкриту після смерті [PERSON] спадщину є його дружина [PERSON], його діти: [PERSON] та [PERSON], і батьки: [PERSON] та [PERSON] Як вбачається зі свідоцтва про одруження [NUMBER], виданого 12 липня 1993 року, позивачка [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 12 червня 1993 року (а.с.11). Той факт, що позивачка [PERSON] є донькою спадкодавця підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 27 листопада 1995 року Манченківською селищною радою (а.с.13). Родинні відносини між спадкодавцем та позивачем [PERSON] підтверджуються свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 07 червня 1995 року Манченківською селищною радою (а.с.12). Згідно з вимогами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом та за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. В частині 3 ст. 1268 ЦК України вказано, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. А відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із відповіді приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу [PERSON] № 380/00-16 від 28 липня 2014 року після смерті [PERSON], померлого [INFO], в шестимісячний строк заяви про прийняття спадщини подали: дружина спадкодавця - [PERSON], та діти спадкодавця: син - [PERSON], та донька [PERSON], які мешкають за адресою: [ADDRESS]. Батьки спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини. На підставі ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тобто, все набуте [PERSON] та [PERSON] в період з 12 червня 1993 року по день смерті [PERSON] є спільним майном подружжя. Тому, суд приходить до висновку, що 1/2 частина земельної ділянки, розташована за адресою: [ADDRESS], як на спільну часткову власність подружжя. Частина 1 ст. 1225 ЦК України передбачає, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оскільки позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у відповідності до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги, та лише вони прийняли спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO], але позбавлені можливості реалізувати свої права у встановленому порядку, суд задовольняє позов в повному обсязі і визнає право спільної часткової власності на земельну ділянку за позивачами. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судові витрати з позивачів судом не стягуються, оскільки вони сплатили судовий збір в повному обсязі при звернені з позовом до суду.

Outcome: approved