Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу. Мотивую свої вимоги вказує на те, що 10.09.2010 року [PERSON] отримав від [PERSON] в позику грошові кошти в розмірі 9000 дол. США (на момент передачі еквівалентно 73395грн.) на придбання комбайна CLASS 560. Згодом відповідач переконав [PERSON] в тому, що вказаний комбайн придбаний, однак, для підписання цього Договору необхідні грошові кошти в сумі 16000грн., які 01.07.2011 року позивачем були перераховані на рахунок, вказаний відповідачем. 05.07.2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 550000грн. в якості позики із зобов'язання повернути боргу не пізніше 10.08.2011 року. [PERSON] не виконав жодного по вказаним позикам зобов'язання, у зв'язку з цим в нього виникла заборгованість перед [PERSON] в розмірі 550000грн., перед [PERSON] в розмірі 89395грн. Оскільки, відповідач не бажає в добровільному порядку повернути отриманий борг, просить суд задовольнити позов, та, винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 550000грн., а також сплачений судовий збір в розмірі 3441грн., на користь [PERSON] в розмірі 89395грн. Представник позивачів в судовому засіданні уточнив позовні вимоги, а саме просив суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по позиці в розмірі 773902,69грн., з яких 550000грн. - основного боргу; 186924,04грн. - пеня; 36978,04грн. - 3% річних, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість по позиці в розмірі 142741,54грн., з яких 89395грн. - основного боргу; 39704,03грн. - пеня; 7814,59грн. - 3% річних; 5827,92грн. - інфляційні витрати, а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений судовий збір в розмірі 3441грн. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, а саме лише суму основного боргу по позиці від 05.07.2011 року - 550000грн. В задоволенні решти позовних вимог просили суд відмовити. Заслухавши пояснення представника позивачів, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) того ж роду та такої ж якості. По справі встановлено, що 10.09.2010 року [PERSON] отримав від [PERSON] в позику грошові кошти в розмірі 9000 дол. США (на момент передачі еквівалентно 73395грн.) на придбання комбайна CLASS 560, що підтверджується наявною в матеріалах справи Розпискою від 10.09.2010 року. Згодом відповідач переконав [PERSON] в тому, що вказаний комбайн придбаний, однак, для підписання цього Договору необхідні грошові кошти в сумі 16000грн., які 01.07.2011 року позивачем були перераховані на рахунок, вказаний відповідачем, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Заяви про переказ готівки фізичним особам. Окрім того, 05.07.2011 року [PERSON] отримав від [PERSON] грошові кошти в розмірі 550000грн. в якості позики із зобов'язання повернути боргу не пізніше 10.08.2011 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи Розпискою від 05.07.2011 року. Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Судом встановлено, що твердження відповідача про отримання ним лише грошових коштів по позиці від 05.07.2011 року спростовується Розпискою від 10.09.2010 року, на якій стоїть підпис [PERSON] про отримання грошових коштів в розмірі 9000 дол. США. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що [PERSON] не виконав жодних із взятих на себе зобов'язання по позикам від 10.09.2010 року та 05.07.2011 року, що підтверджується поясненнями самого відповідача, наданими в судовому засіданні та копією Вимоги від 20.07.2013 року. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти) у такій самій сумі, яка була передана позикодавцеві , а також у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ч.1 ст.1050 якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Так, згідно ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, судом встановлено, що інфляційні витрати по позиці від 10.09.2010 року становлять 5827,92грн., 3% річних 7814,59грн., а по позиці від 05.07.2011 року 3% річних складають - 36978,04грн. У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку, відповідно до ст.ст.549-552 цього Кодексу. Однак, суд приходить до переконання, що вимога позивачів про стягнення пені по позикам є необґрунтованою, а тому в задоволенні даної частини позовних вимог слід відмовити. З урахуванням наведеного, суд приходить до переконання, що з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума боргу по позикам від 10.09.2010 року та від 05.07.2011 року.

Outcome: partial