Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

[PERSON] в січні 2017 року звернувся до Арбузинського районного суду Миколаївської області з позовом до Воєводської сільської ради з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Ухвалою суду від 24.02.2017 року до участі у справі були залучені [PERSON] в якості відповідача та Благодатненська сільська рада Миколаївської області в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Позивач скористався своїм правом та змінював підставу позовних вимог. В остаточній редакції позовної заяви свої вимоги мотивував наступним чином. [INFO] року померла його бабуся [PERSON], після її смерті лишилась спадщина, зокрема, земельна частка (пай) [NUMBER] у розмірі 4,98 га на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Єдиним спадкоємцем за заповітом всього належного померлій [PERSON] майна був рідний брат позивача, онук померлої [PERSON], [PERSON], який спадщину прийняв шляхом вступу у володіння і управління спадковим майном. Свої спадкові права належним чином за життя [PERSON] не оформив і помер [INFO] р. Останні роки свого життя [PERSON] постійно проживав разом з позивачем у справі, так як власного житла не мав, таким чином останній прийняв спадщину після його смерті. Батьки їх померли. Дітей [PERSON] не мав. Сестра померлого, [PERSON] з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталась, таким чином позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого брата, [PERSON], що помер [INFO] року. Так як спадкодавець належним чином спадщину не оформив, нотаріус роз'яснив йому про неможливість оформити право на спадщину у встановленому законом порядку, отже, позивач [PERSON] не має змоги у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права та змушений був звернутися з зазначеним позовом до суду. В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просили суд позовну вимогу задовольнити. Не заперечували проти заочного рішення у справі. Представник відповідача Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник третьої особи Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився, від нього надійшли заяви про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності суд встановив таке. [INFO] р. в селі Воєводське Арбузинського району Миколаївської області у віці 76 років померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 16.12.2002 р. Воєводською сільською радою Арбузинського району. Рішенням загальних зборів акціонерів Відкритого акціонерного товариства «Племзавод Комсомолець» №2 від 29.03.2002 р. затверджено список робітників та пенсіонерів ВАТ «Племзавод Комсомолець» на отримання земельного паю. [PERSON] в списках пенсіонерів значиться за номером 44, що встановлено судом з відповідного витягу. Згідно з Сертифікатом акцій [NUMBER] від 04 березня 1998 року, [PERSON] була акціонером ВАТ «Комсомолець». Як вбачається з довідки №836 від 12.12.2016 р. виданої Воєводською сільською радою Арбузинського району, земельна ділянка, належна померлій [INFO] р. [PERSON] орієнтовною площею 4,98 га за [NUMBER] виділена в натурі та знаходиться в не витребуваних (не переоформлених) паях в межах території Воєводської сільської ради. Відділ Держгеокадастру в Арбузинському районі Миколаївської області у повідомленні №29-14.06-0.8-28/2-17 від 17.01.2017 р. зазначив, що відповідно до розпорядженняя Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області від 13.06.2003 року № 378 «Про погодження схеми поділу земель на земельні частки (паї) ВАТ «Племзавод Комсомолець» в межах території Воєводської сільської ради в додатку «Списки громадян, що мають право на земельну частку (пай)» за № 130 значиться [PERSON], згідно розпорядження Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області 15.01.2004 року № 17 «Про затвердження проекту організації земельних ділянок (паїв), про виділення в натурі (на місцевості) громадянам земельних ділянок (паїв) та складання державних актів на право приватної власності на землю в межах території Воєводської сільської ради» в додатку «Списки громадян, яким передані у власність земельні ділянки (паї)» [PERSON] не значиться. Розпорядженням Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області 28.08.2002 р. №527 «Про надання дозволу на складання проекту приватизації земельних ділянок згідно поданих заяв громадян - працівників ВАТ «Племзавод «Комсомолець» в межах території Воєводської сільської ради» надано дозвіл ВАТ «Племзавод «Комсомолець» на виготовлення проекту приватизації земельних ділянок, громадянам (згідно додатку) надано дозвіл на виготовлення справи щодо підготовки розпорядження про виділення в натурі (на місцевості) належних їм земельних ділянок, замовлення в землевпорядній організації розробку проекту організації земельних ділянок у відповідності з вартістю та складом угідь визначених проектом приватизації земель ВАТ «Племзавод «Комсомолець». [PERSON] в списку громадян, яким передаються земельні ділянки в приватну власність, що є додатком до розпорядження №527 від 28.08.2002 р. значиться під номером 44. Відомості щодо отримання [PERSON] за життя сертифікату на право на земельну частку (пай) відсутні. В ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», зазначено, що право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Також ч. 3 ст. 1 цього ж Закону передбачено, що право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до ст.2 вказаного Закону, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно п. 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта. Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що померла [PERSON] була включена до списку робітників і пенсіонерів ВАТ «Племзавод Комсомолець», що мають право на земельну частку (пай)в межах території Воєводської сільської ради, отже набула відповідне право на момент відкриття спадщини. На випадок смерті [PERSON] склала заповіт, що був посвідчений секретарем виконкому Воєводської сільської ради Арбузинського району 10.06.2002 р. і за яким все майно та всі права належні на момент смерті [PERSON] вона заповідала [PERSON]. Згідно напису від 31.03.2004р. заповіт не був змінений чи скасований. З довідки №931 від 12.12.2016 р. виданої Виконкомом Воєводської сільської ради Арбузинського району встановлено, що [PERSON] [INFO] на момент смерті [INFO] року була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS]. На момент смерті з нею проживав її внук [PERSON], [INFO]. З погосподарської книги Воєводської сільської ради Арбузинського району за 2001-2005 роки, особовий рахунок [NUMBER], номер по земельнокадастровій книзі 202, судом встановлено, що членами даного домогосподарства у вказаний період значились [PERSON] [INFO] та [PERSON].[INFO] року народження, при цьому [PERSON] значиться такою, що вибула в зв'язку зі смертю [INFO] р., [PERSON] значиться таким, що вибув в зв'язку з засудженням 10.05.2005 р. Згідно з даними Спадкового реєстру (Інформаційна довідка №46907992 від 28.02.2017р.) та повідомленням приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу, спадкова справа на майно [PERSON], померлої [INFO] р. не заводилась. Враховуючи час відкриття спадщини на майно померлої [PERSON], правовідносини щодо спадкування даного майна регулюються нормами Цивільного кодексу УРСР ( далі - ЦК УРСР). Так, відповідно до положень ст. ст. 524, 534 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за заповітом кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Згідно ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається, зокрема, день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, зокрема, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Оскільки судом встановлено, що з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON] до нотаріуса ніхто не звертався, [PERSON] постійно проживав з [PERSON] на час її смерті та після цього, вступив в управління та володіння спадковим майном (зокрема, належним померлій будинком), таким чином вчинив дії, що свідчать про прийняття спадщини згідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР, отже, спадщину прийняв. [INFO] р. в селі Воєводське Арбузинського району Миколаївської області у віці 30 років помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] виданим 24.05.2010 р. Воєводською сільською радою Арбузинського району. Позивач, [PERSON] є рідним братом померлого, що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] від 18.01.1975 р. та [NUMBER] від 22.08.1979 р. Їх батьки на час смерті [PERSON] теж померли, мати [PERSON] - [NUMBER] р., батько [PERSON]. - [INFO] р. Згідно довідок №102 від 03.02.2017 року, та №336 від 16.05.2017 р. виданих Благодатненською сільською радою Арбузинського району, на момент смерті [PERSON] проживав із своїм братом, [PERSON] в [ADDRESS] Згідно з даними Спадкового реєстру (Інформаційна довідка №47088797 від 15.03.2017р.) та повідомленням приватного нотаріуса Арбузинського районного нотаріального округу, спадкова справа на майно [PERSON], померлого [INFO] р. не заводилась. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що на момент смерті [INFO] р. [PERSON] постійно проживав зі своїм братом [PERSON] в [ADDRESS] Зокрема, свідок [PERSON] пояснив, що проживає у с. Воєводське і знав [PERSON], яка працювала продавцем у магазині та її онуків. Знає, що після смерті батьків [PERSON] постійно проживав зі своєю бабусею [PERSON], яка його виховувала. Після смерті бабусі залишився жити в її будинку. За декілька років до своєї смерті [PERSON] продав будинок іншим особам, а сам переїхав жити до брата [PERSON], який і здійснив його поховання. Свідок [PERSON] пояснила, що є дружиною позивача і знає його сім'ю. Їй відомо, що після смерті батьків, молодшого брата її чоловіка - [PERSON] виховувала бабуся, [PERSON], яка померла. Бабуся заповідала все своє майно внуку, [PERSON], який після смерті бабусі залишився жити в її будинку. Проте даний будинок він передав третім особам, не оформлюючи належним чином документи. Гроші, отримані за будинок [PERSON] витратив, а сам переїхав на постійне проживання до свого брата, [PERSON] В їх сім'ї [PERSON] прожив щонайменше три роки до своєї смерті [INFO] р. Поховання [PERSON] здійснив її чоловік, Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1262 ЦК України визначено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки батьки [PERSON] померли раніше, дітей він не мав, право на спадщину отримали спадкоємці другої черги. Спадкоємцями другої черги після смерті [PERSON] [INFO] року є його брат [PERSON] та сестра [PERSON] До нотаріуса з приводу прийняття спадщини [PERSON] не зверталась, не надала суду доказів вчинення будь-яких інших дій, що свідчили б про прийняття нею спадщини. Тоді як судом встановлено, що [PERSON] постійно проживав на момент своє смерті у свого брата [PERSON], що свідчить про прийняття спадщини [PERSON] Системний аналіз доказів у справі дозволяє суду зробити висновок про те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло й право на отримання земельної частки (паю) у розмірі 4,98 га на території Воєводської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області. Враховуючи вищевказані обставини справи суд, вважає, що докази у справі свідчать про законність вимог позивача, оскільки обставини про які вказано в позові знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи зокрема те, що позивач прийняв спадщину після смерті свого брата [PERSON], який в свою чергу прийняв у спадщину зазначену вище земельну частку (пай) після смерті бабусі [PERSON] Позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі. На підставі викладеного вище та

Outcome: approved