Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернулась в суд з указаним позовом, і його обґрунтування вказала, що в період з весни 1998 по травень 2014 року вона проживала з [PERSON] (далі - Відповідачем) у шлюбі без його реєстрації. Проживали в будинку по вул. Селищній, 14 в м. Камянка Черкаської області, у будинку який належить Відповідачу та його матері [PERSON], а потім змінили місце проживання на будинок по вул. 50-річчя Визволення, 98 у м. Камянка Черкаської області. У цих відносинах у сторін народився син [PERSON], [INFO] Запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень було проведено за її прізвищем, а імя та по-батькові дитини було записано за спільною згодою з Відповідачем. Імя дитині дали на честь батька Відповідача. Син навчався у школі і Відповідач як батько навідував його, виконував усі необхідні батьківські обовязки. На даний час у звязку з напруженими відносинами між колишніми співмешканцями, Відповідач заперечує своє батьківство. Просила суд визнати Відповідача батьком [PERSON], [INFO], а також стягнути з Відповідача на свою користь судові витрати. В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Сторона Відповідача подала суду письмові заперечення, в яких зокрема вказали, що в даному випадку спір про право відсутній і справу слід розглядати не в позовному, а в окремому провадженні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає позовні вимоги підлягаю задоволенню виходячи з наступного. У пункті 3\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. З огляду на те, що дитина [PERSON] народився 11.09.1998 року, суд при вирішенні питання про встановлення батьківства застосує норми КпШС України. Відповідно до\~ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно із\~ст. 55 КпШС України\~якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою Пунктом 9\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~визначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Суд вважає необґрунтованими посилання сторони відповідача про недоцільність розгляду позову, так як, на їх думку, дані вимоги мають вирішуватись в порядку окремого провадження. У відповідності до п. 4 вказаної Постанови Пленуму справи про визнання батьківства суд має розглядати в позовному провадженні, тоді як ці справи не слід ототожнювати зі справами окремого провадження, а саме про встановлення факту родинних відносин між особами. Судом встановлено, що [PERSON] народився 11.09.1998 року, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 4). Сторонами не заперечується той факт, що запис про батька вчинено за прізвищем матері, а імені і по-батькові за згодою сторін. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказали на те, що сторони спільно проживали, рівнозначно вели одне господарство, виховали [PERSON] як сина та займались його утриманням. В судовому засіданні сторона Відповідача визнала батьківство [PERSON], [INFO] по відношенню до [PERSON], [INFO] Таким чином, судом отримані достатні докази, які достовірно підтверджують факт походження [PERSON], [INFO] від [PERSON], [INFO], а тому вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved