Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

[PERSON], в інтересах якої діє представник [PERSON], звернулася в суд з позовом до Поточищенської сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,6836 га, кадастровий номер 2621683401:07:001:0005, розташовану на території Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 062754 від 12.12.2005 р.). Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивачки, [PERSON] мала у приватній власності земельну ділянку площею 0,6836 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Поточищенської сільської ради відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 062754 від 12.12.2005 року. Однак, оригінал вказаного Державного акту втрачено. Згідно заповіту від 16.12.2014 року [PERSON] всі земельні ділянки заповіла своїй дочці [PERSON]. 05 лютого 2016 року [PERSON] померла. Після її смерті позивачка звернулася до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу з заявою про прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріуса від 04.08.2016 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа. Відділом Держгеокадастру у Городенківському районі позивачці надано тільки копію вищевказаного Дердавного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Згідно відповіді відділу у Городенківському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області - вартість належної спадкодавцю земельної ділянки становить 45 521,49 грн. Сторони, їх представники, - в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви про розгляд справи в їхній відсутності. Представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, Поточищенська сільська рада зазначила, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування. Передбачених ч.1 статті 169 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено. Судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. [PERSON], [INFO], є дочкою [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 9 від 01.03.1959 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження, що стверджено копією її Свідоцтва про народження серії ІІ-УР № 511781, виданого 09.12.1959 р. сільським ЗАГС с. Поточище Городенківського району. Після укладення 19 листопада 1977 року шлюбу з [PERSON], [PERSON] змінила прізвище [PERSON] на [PERSON], що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НМ № 303851, виданим 19.11.1977 року Поточищенською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Батько позивачки, [PERSON], - помер 25 серпня 1997 р. у віці 63 років, актовий запис № 22 від 25 серпня 1997 р., що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 085724, виданого 25 серпня 1997 р. Поточищенською сільською радою Городенківського району. Мати позивачки, [PERSON], - померла 05 лютого 2016 р. у віці 76 років, актовий запис № 3 від 05 лютого 2016 р. в с. Поточище, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії І-НМ № 220623, виданого 05 лютого 2016 р. виконкомом Поточищенської сільської ради. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. За заповітом, посвідченим 16 грудня 2014 р. секретарем Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON], [INFO], жителька с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області, належний їй житловий будинок, стайню, земельну ділянку для обслуговування житлового будинку по вул. Франка, 9 розміром 0,11 га в с. Поточище заповіла синові [PERSON]; земельний пай, що знаходиться в оренді ПФГ «Поточище», всі земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства (ур. «Гатівка за АВМ» - 0,13 га, «Підстанція» - 0,16 га, «Гора» - 0,12 га), земельні ділянки, які взято із її паю (ур. «[PERSON] чудес» - 0,50 га), земельну ділянку по вул. Франка, яка знаходиться між сумежниками [PERSON] і [PERSON] розміром 0,05 га, літню кухню, гараж, всі вклади в Ощадному банку, - заповіла дочці [PERSON]. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 20. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Копією довідки № 433, виданої 24.11.2016 року Поточищенською сільською радою стверджено, що на момент смерті [PERSON] проживала без реєстрації на постійне місце проживання біля дочки [PERSON] по вул. Кобилянської,25; в склад її сімї входять: дочка [PERSON], [INFO], зять [PERSON], [INFO], внук [PERSON],2 [INFO], внучка [PERSON], [INFO], правнук [PERSON], [INFO], правнучка [PERSON], [INFO] З наведеного слідує, що позивачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON], як спадкоємець за заповітом, оскільки на момент смерті матері проживала разом з нею. Копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 062754, виданого 12.12.2005 року на підставі рішення Поточищенської сільської ради від 07.04.2005 року за № 103 стверджено, що [PERSON], жителька с. Поточище, є власником земельної ділянки площею 0,6836 га, кадастровий номер 2621683401:07:001:0005, розташованої на території Поточищенської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, цільове призначення - ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Зазначена земельна ділянка входить до спадкового майна померлої [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.08.2016р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали її покійній матері [PERSON], у звязку з тим, що спадкоємцем не надано правовстановлюючих документів , які б посвідчували право власності на земельну ділянку в с. Поточище Городенківського району Івано-Франківської області. Опублікованим 24.03.2016 р. в газеті «Край» оголошенням стверджується, що Державний акт на право власності на землю серії ІФ № 062754 від 12.12.2005р. [PERSON] загублений і вважається недійсним. Згідно повідомлення № 29-28-0.4-823/2-17 від 20.07.2017 р. відділу у Городенківському районі головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 0,6836 га, яка розташована на території Поточищенської сільської ради згідно Державного акта, виданого [PERSON], - становить 45 521,49 грн. Через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на земельну ділянку позивач не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України - власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на земельну ділянку, що належала її померлій матері, судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 316, 317, 325, 328, 392, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: approved