Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

[PERSON] 31 березня 2017 року звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 28 лютого 1998 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай), розташована на території Качалівської сільської ради, що належало померлій на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0229869. При житті [PERSON] був складений заповіт, який посвідчений 16 квітня 1991 року Мурафською сільською радою народних депутатів, в якому вона все своє майно в рівних долях заповіла позивачу, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчать їхні нотаріально посвідчені заяви, а [PERSON] помер 15 березня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №535169. Інших спадкоємців, які мають обовязкову частку в спадщині немає. На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері [PERSON], в звязку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає: поновити їй строк звернення до суду з позовом та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,50 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату серії ХР № 0229869 в порядку спадкування за заповітом після смерті заповідача [PERSON] В судове засідання позивач не зявилася, однак її представник надав заяву про підтримання позовних вимог [PERSON] та про слухання справи у його відсутність. Представник відповідача Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області в судове засідання не зявився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника та при розгляді справи покладалася на розсуд суду. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно зясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] померла 28 лютого 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І ВЛ №083804, виданого 02 березня 1998 року Мурафською сільською радою Краснокутського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на її майно, що складається з права на земельну частку (пай) розміром 4,50 в умовних кадастрових гектарах, яка знаходиться на території Мурафської сільської ради, яке належало заповідачу на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР № 0229869, що знаходиться в відділі Держгеокадастру у Краснокутському районі Харківської області як не витребуваний, про що свідчить відповідь відділу від 06.11.2015 року №9-20.25-0.4-395/2-15. На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та повязаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку. \~ Відповідно до ст.524 ЦК України (в ред.1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст.534 ЦК України ( в ред.1964 року) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його одній або кільком особам, як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом. При житті [PERSON] був складений заповіт, який посвідчений 16 квітня 1991 року секретарем виконкому Мурафської сільської Ради народних депутатів, в якому вона все своє майно в рівних долях заповіла [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Однак [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини, про що свідчать їхні нотаріально посвідчені заяви, а [PERSON] помер 15 березня 2007 року, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ВЛ №535169. Інших спадкоємців, які б мали обовязкову частку в спадщині, немає, про що свідчить відповідь Харківського обласного державного нотаріального архіву від 12.11.2015 року №3023/01-21 та та Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22.06.2017 року. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Також суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача щодо поновлення їй строку на звернення до суду з позовною заявою, оскільки суд вважає, що позивачем строк звернення до суду з позовною заявою пропущено з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті заповідача [PERSON], має законне право на право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved