Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

[PERSON] 27.04.2017 року звернулась до суду із вказаним позовом, в якому зазначила, що з відповідачем перебувають у шлюбі з 1999 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час сімейні відносини з відповідачем зіпсовані та вони мешкають окремо, спільний бюджет та спільне господарство не ведуть. Син [PERSON] мешкає з нею та є інвалідом 3-ої групи інвалідності безстроково з дитинства. На даний час [PERSON] досяг повноліття, навчається у Комунальному закладі освіти «Багатопрофільний навчально реабілітаційний центр «Сузір'я» Дніпропетровської обласної ради», термін закінчення навчання - 26.05.2017 року, тому потребує матеріальної допомоги свого батька, який має таку можливість оскільки працює. Просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) на користь та утримання сина\~[PERSON] до закінчення ним навчання починаючи стягнення з 31.03.2017 року. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, про слухання справи повідомлявся. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (л.с. 3 копія свідоцтва про народження). Згідно довідки про навчання, [PERSON] навчається у 10-А класі у Комунальному закладі освіти «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Сузір`я» Дніпропетровської обласної ради». Дата закінчення навчання - 26.05.2017 року, є інвалідом третьої групи з дитинства, безстроково (л.с.4 -5 довідки). Згідно ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітня донька, син продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умовою, якщо вони можуть надати матеріальну допомогу. Стаття 200 Сімейного кодексу України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню доньку, сина в твердій грошовій сумі або в долі від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Крім того, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Виходячи з того, що [PERSON] навчається у вищезазначеному учбовому закладі, у зв'язку з чим не в змозі офіційно працювати та отримувати доходи крім того є інвалідом, слід вважати встановленим, що він потребує матеріальної допомоги на його утримання на час навчання. Відповідач [PERSON] будь-яких відомостей про свій стан здоров'я чи неможливість сплачувати аліменти на утримання сина на період навчання суду не надав, тобто має можливість надавати матеріальну допомогу на навчання сина. За таких обставин суд постановляє рішення про стягнення аліментів у\~ розмірі 1 / 4 частини від всіх видів заробітку відповідача, який на думку суду є реальним, відповідає принципам розумності та справедливості та вимогам Закону. \~\~Як вже вище зазначалось термін закінчення навчання [PERSON] в учбовому закладі - 26.05.2017 року. Як вбачається з позовної заяви позивач просила суд стягувати аліменти з відповідача на користь та утримання [PERSON] з дня виповнення [PERSON] повноліття, тобто з 31.03.2017 року посилаючись на інвалідність сина, однак відповідно до ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини що навчається слід задовольнити частково та стягувати такі аліменти з відповідача на користь та утримання [PERSON] на період навчання в розмірі 1/4 частини, починаючи з моменту звернення [PERSON] до суду з вказаним позовом, тобто з 27 квітня 2017 року та до закінчення терміну навчання у Комунальному закладі освіти «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр «Сузір`я» Дніпропетровської обласної ради», а саме до 26.05.2017 року, включно. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» та положень ст. 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial