Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись з позовом до [PERSON] про визнання права власності у якому зазначили, що вони є спадкоємцями [PERSON] яка померла [INFO]. На час смерті [PERSON] разом з ними мешкала та користувалась будинком [ADDRESS]. У жовтні 2017 року їм стало відомо, що відповідач [PERSON] оформив на себе право власності на зазначений житловий будинок, У зв'язку з тим, що вважали незаконними дії щодо реєстрації права власності за [PERSON] на будинок [ADDRESS] зверталися до суду з адміністративним позов про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права власності. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 30.01.2018 року у справі № 310/7785/17 у задоволені позову відмовлено. У зв'язку з цим вражають, що їх право може бути захищено шляхом визнання за ними права власності у судовому порядку. Просили визнати за ними право власності по 1/4 частині спірного домоволодіння за кожною. Позивачі та їх представник у судовому засіданні пояснили, що станом на 1961 рік домоволодіння [ADDRESS] належало [PERSON]. Після її смерті домоволодіння перейшло до [PERSON], яка доводилась їм бабусею. Коли [INFO] померла [PERSON] у домоволодінні залишилася проживати її донька - [PERSON], яка приходиться їм та відповідачу мамою. На час смерті матері [INFO] вони проживали разом з нею. У 2017 році відповідач довів до їх відома, що зареєстрував за собою право власності на весь будинок. Домоволодіння складається з двох житлових будинків: у одному мешкають вони, а в іншому - відповідач. Оскільки всі житлові та нежитлові будівлі, що знаходяться на території домоволодіння буди побудовані не відповідачем а їх бабусею, вважають, що також мають право на частку в них. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, направив до суду відзив в якому просив у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засідання проти задоволення позову заперечував, просив відмовити у повному обсязі. Зазначив, що позивачами не підтверджено право власності їх матері на спірний будинок. [PERSON] побудував будинок, відгородив його від іншого, межа поділу між будинками проходить по городу. Будинок у якому мешкає [PERSON] має окремий вихід на вулицю Кабельників. Згідно з державною реєстрацією єдиним власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON], позивачами доказів на спростування цього не надано. З'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного. Судом витребувано та досліджено інвентарну справу на домоволодіння [ADDRESS] (а.с. 111-147). Відомості щодо домоволодіння починаються з 1947 року. Аналізуючи матеріали інвентарної справи судом встановлено, що житловий будинок А розміром 12 м. х 4.9 м. по [ADDRESS] було побудовано [PERSON] у 1935 році і він належав їй на праві забудови від 1935 року, але договір на право забудови оформлено не було (а.с.117-119). У подальшому станом на 25 лютого 1954 року розмір житлового будинку А склав 10 м. х 7.05 м., до будинку було прибудовано сіни а, веранду а1, а також на території домоволодіння були побудовані сарай Б, вбиральня В, басейн Г, ворота №1, паркан №2 та замощення І, користувачем домоволодіння зазначено [PERSON] (а.с.126). Після смерті 27.03.1983 року її чоловіка [PERSON] до ББТІ звернулась [PERSON] із замовленням в якому просила переоформити документацію на будинок по [ADDRESS], що належить [PERSON] (а.с.133). На оригіналі схематичного плану домоволодіння червоним кольором 21.11.1983 року внесено технічні зміни, відповідно до яких по вул. Приазовській,5 позначено нові споруди: житлові приміщення Б,б; сарай Е; вбиральня Ж, літня кухня Д. Користувачем зазначено [PERSON]. На схематичному платі розміщено штамп від 29.11.1983 року з відміткою, що житлові будинки А,Б, сіни а,б, веранда а1, сарай Е, літня кухня Д побудовано самовільною. Має місце також самовільний захват землі площею 1057 кв.м. (а.с.126). Самовільне будівництво зазначених споруд також підтверджується повідомленням БТІ (а.с.132,136). У подальшому жодних зміни в технічній документації не вносились. 14.07.2017 року [PERSON] подав замовлення №2037 в якому просив провести основну інвентаризацію (поточну інвентаризацію) будинку, що знаходиться у [ADDRESS]. Дослідження домоволодіння було призначено на 27.07.2017 року. На виконання замовлення працівниками КПзТІ Бердянської міської ради було складено план земельної ділянки по [ADDRESS] де відображено поточні зміни станом на 27.07.2017 року (а.с.139), а також складено довідку характеристику від 10.08.2017 року на житловий будинок за вказаною адресою (а.с.140). Після виконання робіт за умовами замовлення [PERSON] оплатив остаточну суму за виконану роботу 11.08.2017 року та отримав технічний паспорт (а.с.137-138). КПзТІ Бердянської міської ради 11.08.2017 року видало [PERSON] довідку №364 про те, що рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради від 16.03.1977 року №92 житловому будинку по [ADDRESS] присвоєно поштову адресу: м. Бердянськ, вул. Приазовська,5 (а.с.145). У той же день 11.08.2017 року [PERSON] надав державному реєстратору довідку КПзТІ Бердянської міської ради №364 від 11.08.2017 року, технічний паспорт від 27.07.2017 року, виданий КПзТІ Бердянської міської ради, подав заяву про реєстрацію права власності на житловий будинок по [ADDRESS]. На підставі зазначених документів державний реєстратор Крать О.О. прийняла рішення про державну реєстрацію прав на зазначене нерухоме майно за [PERSON] (а.с.143). 18.08.2017 року [PERSON] подав замовлення до КПзТІ Бердянської міської ради на проведення інвентаризації будинку, що розташований по [ADDRESS], а 31.08.2017 року отримав технічний паспорт (а.с.141). 15.03.2018 року [PERSON] знову подав замовлення №3728 в якому просив провести інвентаризацію будинку по [ADDRESS] і за наслідками цього 27.03.2018 року отримав технічний паспорт (а.с.146). Крім того, матеріали інвентарної справи містять схему поділу земельної ділянки по [ADDRESS] на дві окремі земельні ділянки площею 0,0486 га та 0,0568 га (а.с.147). Згідно матеріалів інвентарної справи самовільне будівництво житлового будинку по [ADDRESS] здійснювали [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Матеріали інвентарної справи не містять відомостей про будівництво [PERSON] житлового будинку по [ADDRESS], але згідно з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 11.08.2017 року здійснено реєстрацію права власності за [PERSON] на будинок [ADDRESS], про що зроблено запис про право власності 21873878. У витягу зазначено, що [PERSON] належить ціле домоволодіння, та підставами реєстраціє є довідка серія та номер 364, видана 11.08.2017 року Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради; технічний паспорт виданий 27.07.2017 року Комунальним підприємством з технічної інвентаризації Бердянської міської ради (а.с. 20, 143-144). Із копії свідоцтва про народження [PERSON], яка після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], видно, що її батьками були [PERSON] та [PERSON] (а.с.21). У [PERSON] та [PERSON] народилася [PERSON] та [PERSON], яка після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.22,23,24). [PERSON] померла [INFO] (а.с.25) і після її смерті та після смерті [PERSON] будь-які спадкоємці до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с.60). Позивачі вважають, що в них виникло право на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування, оскільки останнім його володільцем перед проведенням державної реєстрації за [PERSON] була їх бабуся [PERSON], яка проживала в цьому будинку разом з донькою [PERSON], а вони на момент смерті останньої проживали разом з нею в спірному будинку і є її спадкоємцями, на підтвердження чого надали суду копію домової книги з відмітками про реєстрацію місця проживання (а.с.28-48). У зв'язку з викладеним вони звернулись з позовом до державного реєстратора про визнання протиправним та скасування рішення про держану реєстрацію права власності на спірне домоволодіння за відповідачем. Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 30.01.2018 року по справі № 310/7785/17 у задоволенні позовних вимог [PERSON] до державного реєстратора Бердянської міської районної державної адміністрації Запорізької області Крать О.О., треті особи, що не заявляють самостійні вимоги [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в інтересах якого діє [PERSON], [PERSON], [PERSON], про визнання права власності відмовлено (а.с. 11-12). Відмовляючи в задоволенні позову суд прийшов до висновку, що дії державного реєстратора відповідають встановленому порядку реєстрації та є правомірними. Позивачі просили визнати за ними право власності по 1/4 частці на житловий будинок [ADDRESS] на підставі ст. 392 ЦК України, оскільки відповідач не визнає їх право на це майно, як на спадщину. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Судом встановлено, що бабуся позивачів [PERSON] та їх мати [PERSON] жодним чином не оформили їх право на спірне домоволодіння. Позивачами не надано суду жодного доказу, який би підтверджував, що їх бабуся [PERSON], їх мати [PERSON] та вони набули право власності на житловий будинок [ADDRESS], а тому захист їх прав в порядку ст. 392 ЦК України неможливий. Крім того, судом встановлено, що на сьогоднішній день домоволодіння по [ADDRESS] оформлено на праві власності на [PERSON] і це право не скасовано, а також частина спірного домоволодіння станом на 16.03.2018 року виділено в окреме домоволодіння по вул. Кабельників в м. Бердянську і спірне майно не існує в такому вигляді в якому воно існувало на момент відкриття спадщини. За таких обставин підстави для задоволення позову відсутні.

Outcome: dismissed