Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) звернувся до суду з вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Автофінанс» (далі - Відповідач), в якому просив стягнути на його користь з Відповідача 63000,00 грн. за договором фінансового лізингу від 01.04.2014 р. № 009919, укладеному з Відповідачем. Обґрунтовуючи заявлені вимоги Позивач вказує, що на виконання умов договору фінансового лізингу від 01.04.2014 р. № 009919 ним 01.04.2014 р. сплачено авансовий платіж в сумі 90000,00 грн. В подальшому, на підставі його заяви від 03.08.2014 р. листом Відповідача від 02.09.2015 р. № 498 його повідомлено про розірвання договору фінансового лізингу. Разом з тим, в порушення п. 10.11 Договору Відповідач в добровільному порядку не повернув йому сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання договору 30% від сплаченої суми. Відтак, Позивач просить суд стягнути вказані кошти з Відповідача примусово. Будучи належним чином повідомленими про день, час, місце розгляду справи Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій доводи та вимоги позову підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Причини неявки представника відповідача суду не відомі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність Відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. ст. 224, 225 ЦПК України, оскільки Позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.04.2014 р. між сторонами було укладено Договір фінансового лізингу № 009919, на виконання умов якого Позивачем 01.04.2014 р. на рахунок Відповідача сплачено 90000,00 грн. Відповідно до п. 10.11. Договору фінансового лізингу № 009919 у випадку розірвання Даного договору Лізингоодержувачем до сплати останнім на рахунок Лізингодавця авансового платежу, Лізингодавець повертає сплачені кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 30% від сплаченої суми авансових платежів. В такому випадку комісія за організацію даного Договору Лізингоодержувачу не повертається. Листом Відповідача від 02.09.2015 р. № 498 Позивача повідомлено про розірвання Договору фінансового лізингу від 01.04.2014 р. № 009919 на підставі заяви Позивача від 03.08.2014 р. Однак, згідно доводів Позивача всупереч п. 10.11 Договору фінансового лізингу сплачені Позивачем кошти за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 30% від сплаченої суми авансових платежів в добровільному порядку Відповідач не повернув. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тобто належним виконанням зобов'язання з боку Відповідача є повернення Позивачу сплачених ним коштів 90000,00 грн. за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 30% від сплаченої суми. Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, відшкодування збитків. Зважаючи на те, що судовим розглядом встановлено невиконання Відповідачем в добровільному порядку взятого на себе зобов'язання з повернення належних Позивачу сум авансового платежу за вирахуванням штрафу за дострокове розірвання 30% від сплаченої суми, суд знаходить заявлені позовні вимоги законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. В порядку ст. 88 ЦПК України понесені Позивачем судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640,00 грн. підлягають стягненню з Відповідача на користь Позивача.

Outcome: approved