Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

[PERSON] в серпні 2017 року звернулась до суду з заявою, вимоги якої обґрунтувала належністю їй на праві спільної часткової власності 1/2 часток житлового будинку з господарськими спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], та спору з відповідачем, як співвласником іншої половини будинковолодіння. За таких обставин, оскільки між сторонами не досягнуто домовленості про поділ (виділ) в натурі житлового будинку, що призвело до не можливості вчинити договір про поділ цього майна, в порядку передбаченому ст. 367 ЦК України, позивач звернулась до суду за захистом свого майнового права, шляхом здійснення поділу житлового будинку, відповідно до частки кожної із сторін у спільній власності з метою припинення права спільної часткової власності на це майно. Просила визнати за нею право власності на приміщення 1-1 площею 4,6 м2, вітальні 1-8, площею 18,1 м2, кімнати 1-9, площею 9,6 м2, каналізаційної ями К1, колодязя К, частини огорожі №1,2,3 вартістю 160 470,00 грн. [PERSON] не заперечуючи щодо необхідності виділу йому та [PERSON] по 1/2 частин кожному, просив виділити йому 1-2 кімната 7,7 м2, 1-9 кімната 9,6 м2, І веранда 11,5 м2, ІІ комора 4,6 м2, у тому числі ганок «а1», сарай «Б», вбиральня «Т». Ухвалою суду по справі 05 грудня 2017 року призначено судову будівельно-технічну експертизу. Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що первісний позов підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов підлягає до повного задоволення з таких підстав. Згідно частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 14 серпня 2017 року [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина житлового будинку загальною площею 65,4 м2, житловою площею 44,7 м2. [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 06 червня 2017 року належить 1/2 частина зазначеного будинку. Стаття 379 цього ж Кодексу встановлює, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання (ст.380 ЦК України). Згідно ч.3 ст.358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Таким чином, виходячи з аналізу змісту наведених вище норм слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз'яснено у п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при поділі жилого будинку суд зобов'язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Згідно ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Верховний Суд України у постанові від 03 квітня 2013 року висловив правову позицію у справі № 6-12цс13 та зазначив, що, виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України, виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. При цьому не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані приміщення. Висновком судової будівельно-технічної експертизи № 7415/7416/7417/17-21 від 18 червня 2018 року запропоновано два можливих варіанти поділу будинку в натурі. Суд вважає найбільш прийнятним для сторін варіант №2 (Додаток №2) висновку, складеного експертом Вінницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (а.с.120). Зазначений варіант відповідає передбачає найбільш наближені розміри часток до належних сторонам ідеальних частин у спільному домоволодінні та найменший розмір грошової компенсації. При цьому, враховується майже ідеальний (компактний) поділ будинку порівну, що дозволить сторонам в майбутньому, за наявності спорів, здійснити покрівлю будинку, розподіл земельної ділянки в натурі. Запропонований ж варіант №1 створює для співвласника №1 незручності в наявності відразу трьох прохідних кімнат. В силу положень ст.ст. 21,24,41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК всі громадян є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Питання про судові витрати суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial