Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

[PERSON] 24.04.2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], виконавчий комітет Вінницької міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що в 1997 році був отриманий ордер на вселення в квартиру [ADDRESS], в яку позивач вселилась разом з сімєю: чоловіком [PERSON], сином [PERSON] та донькою [PERSON] Згідно з рішенням виконкому Вінницької міської ради від 25.06.2009 року видано свідоцтво про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] на [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2014 року скасовано вищевказане рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.06.2009 року № 1435 «Про приватизацію державного житлового фонду в м. Вінниці» в частині п.1.5. про безоплатну передачу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] та скасовано свідоцтво про право власності на житло-квартиру №58 будинку №12а по вул. Стельмаха в м. Вінниці на [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2014 року набуло законної сили. На даний час дана квартира не приватизована, в ній зареєстровані [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Син позивача [PERSON] понад 10 років не проживає в зазначеній квартирі, оскільки він з дружиною проживає в м. Санкт-Петербург, Російська Федерація. Більше трьох років він не спілкується з матірю та сестрою. Перешкод в користуванні спірним жилим приміщенням позивач та члени сімї відповідачу не чинили, він добровільно визначив своє інше місце проживання і спірним жилим приміщенням не користується понад 6 місяців. Оскільки при оплаті комунальних послуг потрібно сплачувати з урахуванням кількості зареєстрованих осіб, виникла необхідність звернутися до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням і, в подальшому, скасувати реєстрацію відповідача в спірній квартирі. Позивачка в судове засідання не зявилась, згідно з поданою нею заявою просить позов задовольнити в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій проти задоволення позову не заперечила. Представник Вінницької міської ради [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій зазначила, що при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи, в порядку визначеному\~ст.74 ЦПК України, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних міркувань. Судом встановлено, що 01.12.1996 року Вінницьким заводом радіотехнічної апаратури на імя [PERSON] видано ордер № 10 на право вселення до квартири [ADDRESS], на склад сімї: [PERSON]: [PERSON] чоловік, [PERSON] син, [PERSON] донька (а.с.9). Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2014 року скасовано рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради від 25.06.2009 року №1435 «Про приватизацію державного житлового фонду в м. Вінниці» в частині п.1.5. про безоплатну передачу [PERSON], [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] та скасовано свідоцтво про право власності на житло-квартиру №58 будинку №12а по вул. Стельмаха в м. Вінниці на [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02.06.2014 року набуло законної сили 13.06.2014 року(а.с.4-6). За вказаною адресою зареєстровані: позивач [PERSON] (з 21.01.1997 року), [PERSON] (з 19.05.2005 року) та відповідач по справі [PERSON] (з 12.08.1999 року), що підтверджується копією довідки №3469, виданої МКП «Житлово-експлуатаційна контора №12» 17.04.2014 року (а.с. 7). В даній довідці зазначено, що нарахування знято з [PERSON] з 01.05.2014 по 30.09.2014 року. Актом мешканців будинку №12а по вул. Стельмаха, 12а в м. Вінниці від 04.04.2014 року, засвідченого начальником МКП «Житлово-експлуатаційна контора №12» [PERSON], встановлено, що на момент обстеження квартири №58 за адресою: м. Вінниця, вул. Стельмаха,12а, з 2004 року по даний час не проживає зареєстрований [PERSON], [INFO] (а.с.8). З письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON] від 01.12.2006 року, які проживають в [INFO] у квартирах № 63, 64 та 96 відповідно, вбачається, що відповідач [PERSON] за місцем реєстрації не проживає з 2004 року (а.с.10-12). 01.12.2006 року дільничним інспектором міліції Вишенського ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області [PERSON] була перевірена квартира [ADDRESS] з метою встановлення осіб, які там проживають. Даною перевіркою встановлено, що зареєстрований у вказаній квартирі [PERSON] після свого одруження з 2004 року за місцем реєстрації не проживає (а.с. 13). Таким чином, в судовому засіданні встановлено факт непроживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS], понад 6 місяців, однак останній залишається зареєстрованим за даною адресою. Відповідно до ч. 1 ст. 163 Житлового кодексу Української РСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. ч. 1, 2 ст.64 Житлового кодексу Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім'ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов'язки, як наймач та члени його сім'ї. Згідно положень ст. 71 Житлового кодексу Української\~\~РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: 1) призову на строкову військову службу або направлення на альтернативну (невійськову) службу, а також призову офіцерів із запасу на військову службу на строк до трьох років - протягом усього періоду проходження зазначеної військової служби; перебування на військовій службі прапорщиків, мічманів і військовослужбовців надстрокової служби - протягом перших п'яти років перебування на дійсній військовій службі; 2) тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання; 3) влаштування дитини (дітей) на виховання до родичів, опікуна чи піклувальника, у прийомну сім'ю, дитячий будинок сімейного типу, заклад для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, - протягом усього часу їх перебування у родичів, опікуна чи піклувальника, прийомній сім'ї, дитячому будинку сімейного типу, закладі для дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. 4) виїзду у зв'язку з виконанням обов'язків опікуна чи піклувальника, наданням батькам-вихователям житлового будинку або багатокімнатної квартири для створення дитячого будинку сімейного типу - протягом усього часу виконання таких обов'язків; 5) влаштування непрацездатних осіб, у тому числі дітей-інвалідів, у будинку-інтернаті та іншій установі соціальної допомоги протягом усього часу перебування в них; 6) виїзду для лікування в лікувально-профілактичному закладі - протягом усього часу перебування в ньому; 7) взяття під варту або засудження до арешту, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк чи довічне позбавлення волі - протягом усього часу перебування під вартою або відбування покарання, якщо в цьому будинку, квартирі (їх частині) залишилися проживати інші члени сім'ї. У випадках, передбачених пунктами 1-7 цієї статті, право користування жилим приміщенням зберігається за відсутнім протягом шести місяців з дня закінчення строку, зазначеного у відповідному пункті. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем своєї реєстрації понад 6 місяців встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивача важливе юридичне значення та ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved