Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

[PERSON] 22.08.2017 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до [PERSON] із вимогами щодо розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрованого 26.07.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Жмеринського міського управління юстиції Вінницької області за актовим записом №146. У позовній заяві [PERSON] викладена наступна позиція. З відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває у шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Повідомила, що протягом сімейного життя між ними неодноразово виникали складні шлюбні відносини, внаслідок чого вони декілька разів припинялись, деякий час жили окремо, проте після наполегливих прохань відповідача вони відновлювали сімейні відносини. Пояснила, що останнім часом життя з відповідачем стало нестерпним, він чинить психологічний тиск на неї та на їхню дитину у питаннях віросповідання, вимагає покірного виконання його волі, його поведінка стала неадекватною, він переслідує її своїми підозрами у зраді, наганяє остраху за життя та здоровя, став вдаватися до проявів фізичного насилля, останній раз, а саме 16.08.2017 року він без будь-якої причини вчинив скандал, знущався над нею, під час зясування відносин в приступі гніву наніс їй множинні побої, по даному факту вона змушена була звернутися за допомогою у лікувальний заклад та до відділу поліції. Зазначила, що така поведінка відповідача принижує її честь та гідність як жінки та людини, вважає, що такі відносини, які склалися між ними не можуть сприяти існуванню їхнього шлюбу. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сімї та унеможливлює примирення з відповідачем, тому вона вважає, що шлюб між ними необхідно розірвати. Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 06.09.2017 року було відкрито провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду на 05.10.2017 року (а.с.14), відповідач [PERSON] до початку слухання справи на адресу суду 05.10.2017 надіслав письмову заяву, в якій вказав, що даний позов не визнає, просив надати термін на примирення, так як бажає зберегти сімю та просив розглянути заяву без його участі(а.с.18). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 05.10.2017 року сторонам у справі надавався строк на примирення до 07.12.2017 року, до закінчення якого було зупинено провадження у справі (а.с.19), за наслідком минування наданого строку на примирення, в судове засідання сторони, будучи належним чином та завчасно повідомленими про місце та час розгляду справи не зявились, однак позивач [PERSON] попередньо подавала до суду письмову заяву про розгляд даної справи у її відсутність, підтримавши заявлені позовні вимоги в повному обсязі (а.с.7), натомість відповідач [PERSON] причин неявки до суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не подав, у звязку з неявкою відповідача у судове засідання з розгляду даної справи ухвалою суду від 07.12.2017 року було відкладено на 15.01.2018 року (а.с.23). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив щодо розірвання даного шлюбу, вказавши, що він кохає свою дружину - позивача [PERSON], а тому бажає зберегти сімю. Повідомив, що їм надавався строк на примирення, однак, вони досі не примирилися, так як дружина відмовляється взагалі з ним спілкуватися. Просив у задоволенні позову відмовити. У відповідності до п.9 п.1 Розділу ХІ Перехідних Положень ЦПК України в редакції 03.10.2017 року справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України. Вивчивши позовну заяву, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази, суд доходить наступного. Так, в судовому засіданні установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №075463 (а.с.5). З копії свідоцтва про народження серії 1-АМ №180399 (а.с.6) вбачається, що сторони є відповідно батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, не суперечать доводам позивача та ніким не оскаржуються. Відповідно до вимог ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Спору про майно чи про місце проживання неповнолітньої дитини між сторонами наразі не заявлено. За наслідком минування наданого судом сторонам двомісячного строку на примирення позивач за обставин неподання нею надалі заяви про відмову від позову чи зміну позовних вимог, продовжує наполягати на розірванні шлюбу з відповідачем, а викладені у позовній заяві обставини щодо фактичного припинення сторонами подружніх стосунків внаслідок конфліктних взаємовідносин з чоловіком та неможливості їх відновлення, що суперечить інтересам сторін, відповідачем не спростовані ні в який спосіб, оскільки лише надані ним твердження про його особисте бажання проживати із позивачем однією сім'єю не становлять об'єктивного підтвердження існування наразі аналогічного добровільного бажання позивача. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу, оскільки він може ґрунтуватись лише на засадах добровільності, тобто вільної згоди чоловіка та жінки, чого позивач наразі не виявляє, у зв'язку з чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З урахуванням постановлення рішення в інтересах позивача сплачена нею сума судового збору, що становить 640 грн., згідно ч.1 ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved