Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

[PERSON] 9 липня 2014 року звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу, який розірвали 20 березня 2008 року, мають дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні. Після розірвання шлюбу відповідач із сім»єю не проживає, з дітьми не спілкується, не цікавиться їх життям та здоров»ям, не створює необхідних умов для їх проживання, виховання та навчання, не сплачує аліментів, не піклується про фізичний і духовний розвиток, тому просить позбавити відповідача батьківських прав щодо його обох дітей. В судовому засіданні позивачка свій позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю, служба у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, направила заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності їхнього представника, свій висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача підтримує. В судовому засіданні позивачка пояснила, що відповідач без поважних причин умисно не виконує покладені на нього батьківські обов'язки щодо дітей в частині виховання, навчання та матеріального утримання. Вона має іншого чоловіка, прізвищем якого на даний час іменуються діти та який бажає усиновити дітей. Дочка змінила прізвище за власним бажанням, син за згодою обох батьків. В судовому засіданні відповідач пояснив, що він дійсно не приймає участі у вихованні та утриманні дітей, не спілкується з ними. Має іншу сім»ю. Всі обставини, зазначені в позовній заяві, такі, що відповідають дійсності та він їх визнає. В судовому засіданні діти [PERSON] та [PERSON] пояснили, що знають відповідача, який з ними не проживає, не спілкується, не надає будь-якої допомоги та не займається їхнім вихованням. Син називає відповідача по імені, батьком вважає папу [PERSON]. Дочка бажає, щоб відповідача позбавили батьківських прав щодо неї. Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, який розірвали 20.03.2008 року (а.с.11 - копія свідоцтва про розірвання шлюбу), мають дочку [PERSON], [INFO] (а.с.7 - копія свідоцтва про народження), яка 21 травня 2013 року змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8 - копія свідоцтва) та сина [PERSON], [INFO] (а.с.9 - копія свідоцтва про народження), які проживають разом з позивачкою та знаходиться на її вихованні. Відповідач ухиляється від виконання юридичного обов'язку піклуватися про здоров'я дітей, про здобуття дітьми освіти та забезпечення належних умов їх проживання, оскільки має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, а саме, ні усно, ні письмово не спілкується з дітьми, не проявляє про них щонайменшої батьківської турботи, в тому числі, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо дітей (а.с.19 - заява відповідача). Служба у справах дітей Подільської районної у місті Києві державної адміністрації вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його дочки [PERSON] та сина [PERSON] (а.с.18 - висновок). Позивачка при звернені до суду сплатила судовий збір в розмірі 243,60 грн. (а.с.25а - квитанція). Згідно з ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно з ч. 3 ст. 150 СК України батьки зобов'язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 2 ст. 171 СК України дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд, діючи виключно в інтересах дітей, враховуючи їх думку, , приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, так як у судовому засіданні доведено, що батько ухиляється від виконання своїх юридичних обов'язків по вихованню дітей, піклуванню про їх здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, чим завдає шкоди психологічному здоров'ю дітям. Об'єктивних причин, що перешкоджають відповідачу належним чином виконувати свої батьківські обов'язки та що він не мав змоги як належить виховувати та утримувати неповнолітніх дітей, під час розгляду справи в суді не встановлено. Також підстав не погодитись з висновком органу опіки і піклування під час розгляду справи судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved