Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

[PERSON], від імені якого діє [PERSON], звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 31.05.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,8432 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. На підставі договору відділом Держкомзему у Кіцманському районі та Кіцманською райдержадміністрацією видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі реєстрації державний актів за №732250002000011. З підстав, передбачених п.15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України та ч.2 ст.215 ЦК України просив встановити нікчемність вказаного правочину. Позивач в судове засідання повторно не з`явився, направлені судом повісти із розписками повернулись з підстав відсутності позивача за зазначеною ним адресою. Згідно ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Представник позивача позову не визнав, посилаючись на те, що земельна ділянка надана позивачу не як земельна частка (пай), а в порядку безоплатної приватизації, що підтверджується довідкою Мамаївської сільської ради від 05.11.2015 року, а отже могла бути предметом договору купівлі-продажу. Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 31.05.2012 року між позивачем та відповідачем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 1,8432 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Мамаївської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. На підставі вказаного договору відділом Держкомзему у Кіцманському районі та Кіцманською райдержадміністрацією видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів за № 732250002000011. Згідно п.15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України в редакції станом на дату укладення договору не допускалась купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для соціальних потреб. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених підпунктами «а» та «б» цього пункту, в частині їх купівлі-продажу та іншим способом відчуження, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення). Відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Як розяснив Пленум Верховного Суду України у п.4,5 постанови № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» нікчемними є правочини, якщо їх недійсність встановлена законом ( ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред'являтися окремо без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Згідно довідки Мамаївської сільської ради від 05.11.2015 року земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства, площею 1,8432 га, кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON], надавалась для ведення особистого селянського господарства і не була земельною часткою (паєм). Відповідно до розпорядження № 544 Кіцманської РДА від липня 2008 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Мамаївської сільської ради (за межами населених пунктів); припинено право користування ВАТ «Чернівецький тепличний комбінат» на земельну ділянку площею 1,8432 га (в т.ч. рілля - 1,8432 га) в адмінмежах Мамаївської сільської ради; передано [PERSON] безоплатно у власність земельну ділянку площею 1,8432 га (в т.ч. рілля - 1.8432 га) для ведення особистого селянського господарства в адмінмежах Мамаївської сільської ради (за межами населеного пункту) за рахунок бувшого землекористування ВАТ «Чернівецький тепличний комбінат». Дане розпорядження видане на підставі ст.ст.17, 93, 118, 121, 140, 142, 186 та п.12 Перехідних положень Земельного кодексу України. Оскільки надана [PERSON] земельна ділянка за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства передана відповідно до ст.118 ЗК України, відсутні підстави для задоволення позову. Враховуючи наведене, ст.215 ЦК України, ст.ст. 118, 121 ЗК України, п.15 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України,

Outcome: dismissed