Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

[PERSON] 25.11.2013 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги: Управління Державної міграційної служби України у Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у зв'язку з відсутністю в ньому понад шість місяців, а саме: [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість місяців, він добровільно звільнив квартиру, його особистих речей в квартирі немає, позивач просить визнати особо такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення, про що в матеріалах справи є відповідна заява. Третя особа - Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, в судове не з'явився, але надали заяву, що проти позову не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі, але вона була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] до грудня 2009 року. У 2009 р. шлюб між ними було розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції №227 від 01.12.2009 року. З моменту розірвання шлюбу відповідачка у квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає, речей власних у квартирі не має, комунальні платежі не сплачує, кореспонденцію за даною адресою не отримує, квартирою не цікавиться. Позивач перешкод в користуванні жилим приміщенням відповідачці не чинив. [PERSON] добровільно визначила собі інше місце проживання і спірним житловим приміщенням не користується понад шість місяців. Згідно ст.. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вільний вибір місця проживання - право громадянина України, а також іноземця та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, на вибір адміністративно-територіальної одиниці, на території якої вони хочуть проживати. Місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік. Статтею 6 даного Закону передбачено, що при зміні місця проживання в межах адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюється повноваження органу реєстрації, особа, яка зареєструвала місце проживання, або її законний представник повинні письмово повідомити про це відповідний орган реєстрації протягом семи днів. Згідно ст.. 71 ЖК України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Будь-яких заяв до ЖЕО про те, що вона буде відсутня за місцем реєстрації та збереження за нею права на користування за цією адресою відсутні. Ст.. 72 ЖК України дозволяє визнати особу, яка відсутня понад шість місяців в займаній квартирі такою, що втратила право користування нею. Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову, оскільки відповідач не проживає в квартирі, в якій він зареєстрован, не утримує її.

Outcome: approved