Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

[PERSON] в березні 2017 року заявив позов, за яким просив стягнути з [PERSON] на його користь 117603 грн. на погашення заборгованості за договором позики, та 3% річних нарахованих на заборгованість в сумі 1662,55 грн, а всього стягнути 119265 грн. 55 коп. Позов мотивований неналежним виконанням відповідачем договірних зобов'язань. Представник позивача [PERSON] подав заяву, за якою на вимогах позову наполягав, просив розглянути справу без його участі, проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував. [PERSON] в суд не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень до позову не надходило. Оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, суд знаходить за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження. Судом встановлено таке. [PERSON] 25.04.2016 року отримав від [PERSON] в борг 4 380 дол. США, строком користування до 01.10.2016р. Передачу коштів сторони оформили розпискою. Згідно зі ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов, відповідно ч.2 ст. 1046 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. За таких фактів та відповідних їм правовідносин, суд приходить до висновку, що між сторонами існують зобов'язання, що випливають з договору позики. Статтею 1049 ЦК України встановлено обов'язок позичальника повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Наявність розписки у позивача, вказує на те, що борг відповідачем не погашено, а тому суд визнає, що позов в цій частині вимог є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Останньою нормою передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, а саме боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, з відповідача також підлягають стягненню на користь позивача три відсотки річних нарахованих на суму боргу в сумі 1662,55 грн. (117603 грн. (сума позики, еквівалент у гривні) х 3% х 172 (всього прострочених днів за період з 02.10 2016 року по 22.03.2016 року.): 365 (кількість днів у році)). Отже, позов підлягає задоволенню. За такого рішення, витрати понесені позивачем на розгляд справи, що підтверджені в сумі 1789 грн. , мають бути йому компенсовані відповідачем відповідно і на підставі ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved