Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

[PERSON] 30.10.2019р. звернулась до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовна заява мотивована тим, що 13.09.2014р. між сторонами зареєстровано шлюб, під час якого у сторін народилась донька, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на дитину не надає. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав частково, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки у розмірі 1/6 частки. Заява мотивована тим, що з відповідача вже стягуються аліменти на іншу дитину у розмір ј частки, проте чинним законодавством встановлено, що розмір аліментів які підлягають стягненню з боржника на двох дітей складає 1/3 частину, а відтак на думку відповідача розмір аліментів на кожну дитину повинен становити по 1/6 частині всіх видів його заробітку (доходу). Зазначив, що має непрацездатного батька, який отримує мінімальну пенсію. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який 13.09.2014р. зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 761 (а.с.5). Під час перебування у шлюбі у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] (а.с.6). На теперішній час позивач проживає разом з малолітньою донькою сторін, займається її вихованням та утриманням. Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на те, що неповнолітня донька сторін знаходиться на утриманні позивача, яка потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, суд доходить до висновку про наявність підстав для стягнення аліментів. Згідно з ч.1ст.182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п.2 ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд не бере до уваги посилання відповідача на те, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2013р. стягуються з нього аліменти на утримання іншої дитини у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), як на підставу для стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), оскільки дана обставина не є підставою для висновку про неможливість сплати відповідачем аліментів на утримання доньки у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу). Суд роз`яснює відповідачу, що граничний розмір аліментів які підлягають стягненню з боржника на користь двох дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), встановлено у наказному провадженні. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно з ч.1 ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд також не бере до уваги посилання відповідача на те, що він має на утриманні непрацездатного батька, як на підставу для часткового задоволення позовних вимог, оскільки сама по собі обставина, що батько є пенсіонером, не є належним та допустимим доказом його утримання відповідачем. Окрім того, відповідачем не надано суду доказів отримання його батьком мінімального розміру пенсії. Враховуючи вищевказане, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено неможливість сплати аліментів на утримання доньки [PERSON] у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу). На підставі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved