Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

[PERSON] 04.06.2018 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що [INFO] помер його батько [PERSON] Після його смерті заявник не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини, оскільки вважав себе таким, що прийняв спадщину, оскільки є спадкоємцем першої черги за законом і постійно проживав із батьком в його квартирі [ADDRESS] з 2006 року. 21.02.2018 року заявник звернувся до Другої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте йому було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з тим, що термін спадщини сплинув [INFO] і відсутні докази фактичного прийняття ним спадщини. Заявник просив суд встановити факт того, що він на час відкриття спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], постійно проживав з ним у квартирі [ADDRESS] з 2006 року. Заявник [PERSON] та його представник - адвокат [PERSON] письмово просили розглядати справу без їх участі, заявлені вимоги підтримують та просять їх задовольнити. Представник заінтересованої особи -Другої Дніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заінтересована особа - [PERSON] письмово просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Заінтересована особа - [PERSON] письмово просила розглядати справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч. 4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). Заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] (а.с. 8). Постановою державного нотаріуса Другої Дніпровської державної нотаріальної контори Циганко Є.Л. від 23.02.2018 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з пропущенням ним строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Зазначено, що термін для прийняття спадщини після [PERSON] сплинув [INFO], у спадкоємця відсутні докази фактичного прийняття ним спадщини, тобто сумісна реєстрація разом за однією адресою (а.с. 12). Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз'яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населенному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заявник [PERSON] на час відкриття спадщини проживав без реєстрації разом з батьком [PERSON] в квартирі [ADDRESS]. Вказані обставини підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Встановлення в судовому порядку факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] Враховуючи вищевказане, приймаючи до уваги зібрані по справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] Таким чином,

Outcome: approved