Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання недійсним договору про відступлення частки в статутному капіталі. Свої вимоги мотивують тим, що 28.07.2014 року між [PERSON], від імені якої діяв [PERSON] по довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] 10.02.2011 року за № 530 та [PERSON] було укладено договір про відступлення частки в статутному капіталі, відповідно до якого остання отримала у власність 100% частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Україна. На підставі довіреності від 28.07.2014 року [PERSON] став уповноваженим вже від [PERSON] управляти та розпоряджатись від її імені часткою в статутному фонді СГТзОВ Україна. 15.08.2014 року [PERSON] звернувся до державного реєстратора та подав договір, на підставі якого проведена реєстрація змін до статутних документів та [PERSON] стала власником 100% частки статутного капіталу. На загальних зборах, які проходили нібито 26.07.2014 року було затверджено договір про переуступку частки в статутному капіталі між [PERSON] та [PERSON], який укладено та нотаріально посвідчений лише 28.07.2014 року. [PERSON] фізично не могла взяти участь у загальних зборах учасників товариства, які проходили 26.07.2014 року, оскільки перебувала на лікування у Луцькій міській клінічній лікарні та по стану здоровя не могла вчинити вищезазначені дії і померла 27.07.2014 року о 17:30. При видачі лікарського свідоцтва про смерть № 567 було помилково вказано дату смерті [PERSON] 28.07.2014 року, яка насправді мала місце 27.07.2014 року, а тому на підставі даної довідки було видано свідоцтво про смерть із зазначенням дати смерті з помилкою. Враховуючи те, що оспорюваним правочином протиправно, поза волею власника, відчужено її частку, яка в сукупності становить 40% в статутному фонді товариства, їх права було порушено, то просять суд визнати недійсним договір про відступлення частки в статутному капіталі від 28 липня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив суд, позов задовольнити. Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, просив суд в його задоволенні відмовити за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, а подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що в позов підставний та підлягає до задоволення. Ч. 1 ст. 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. З матеріалів справи вбачається, що 28.07.2014 року між [PERSON], від імені якої діяв [PERSON] по довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] 10.02.2011 року за № 530 та [PERSON] було укладено договір про відступлення частки в статутному капіталі, відповідно до якого остання отримала у власність 100% частки у статутному капіталі сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Україна. В свідоцтві про смерть [PERSON] серії І-ЕГ № 159542 від 29 липня 2014 року зазначено дату смерті 28 липня 2014 року. В матеріалах справи є два лікарських свідоцтва про смерть (а.с. 91, 101), в яких є розбіжності щодо до дати смерть [PERSON], а саме в лікарському свідоцтва про смерть № 567 зазначено дату смерті 28.07.2014 року, а в лікарському свідоцтві про смерть № 812 дата смерть 27.07.2014 року. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], який видав дані свідоцтва, підтвердив дійсність свідоцтва про смерть №\~ 812, а дату смерті в лікарському свідоцтві про смерть № 567 пояснив технічною помилкою. Як зазначено в ч. 1 ст. 215 ЦК України, то підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно п. 6 ч. 1 ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. Так, судом встановлено, що на момент укладення спірного договору довіреність [PERSON] видана на імя [PERSON] припинила свою дію, а стороною відповідача не було надано суду інших доказів в спростування доводів позивача та свідка [PERSON], то суд приходить до висновку, що слід визнати недійсним договір про відступлення частки в статутному капіталі від 28 липня 2014 року, укладений між [PERSON] та [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу [PERSON] 28 липня 2014 року за № 1618.

Outcome: approved