Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-20 00:00:00

[PERSON] 02.09.2019р. звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на її користь на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно в сумі по 2000грн. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. У позові вказує на те, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 26.11.2013р. шлюб розірвано. Від подружнього життя з відповідачем має двоє дітей. Діти проживають з нею, вона несе витрати на їх утримання. Відповідач належним чином не виконує свій батьківський обов`язок щодо утримання дітей. Позивачка не в змозі самостійно утримувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний та духовний розвиток, тому звернулась до суду з цим позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала повністю. Просить позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні, пояснив, що він не ухиляється від обов`язку утримувати дітей, переводить 33% від свого доходу на рахунок [PERSON] , крім цього оплачує відпочинок дітей. Вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути з нього позивачка, є завеликим. Заслухавши пояснення позивачки, з`ясувавши позицію відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 17.06.2006 року, який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 26.11.2013р. Сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] Діти проживають з матір`ю, яка несе витрати на їх утримання. Відповідач проживає окремо, не бере належної участі у забезпеченні дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Даний обов`язок не залежить від матеріального становища батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів в розмірі по 2 000 грн. на місяць на кожну дитину позивачка покликається на те, що на утримання дітей необхідні значні кошти, яких вона не має. Зазначає, що матеріальне становище та стан здоров`я відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Судом встановлено, що відповідач офіційно працює, має дохід, інших дітей на утриманні немає, стягнення за виконавчими документами не проводиться. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, стан здоров`я дітей. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно починаючи з 02.09.2019р. в сумі по 1300 грн. на кожну дитину, яка підлягає індексації відповідно до закону і до досягнення дитиною повноліття, відповідатиме інтересам дітей, зможе частково покрити витрати на їх утримання. Суд враховує, що з часу звернення [PERSON] в суд з даним позовом, відповідач [PERSON] сплатив добровільно аліменти в сумі 1800грн., що стверджується квитанцією від 30.09.2019р. На відповідача слід покласти судові витрати по справі. В межах суми платежу аліментів на утримання дитини за один місяць допустити негайне виконання рішення суду. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial