Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , (далі - позивачі) в особі представника адвоката Богданчук О.В., звернулася до суду із позовом до Макарівської селищної ради Київської області (далі - відповідач), в якому вказали, що померла їх мати, [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина за законом відносно земельної ділянки, щодо якої вона за життя не встигла завершити процедуру приватизації. Нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку через відсутність правовстановлюючих документів на неї. На підставі викладеного, позивачі, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1222, 1268 ЦК України, просили суд визнати за ними у порядку спадкування після смерті матері право на завершення приватизації та безоплатної передачі у власність у рівних частинах земельної ділянки площею 0,1662 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222755102:00:001:0332, розташована по [ADDRESS] . Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 24.12.2020 року даний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Також даною ухвалою суду відповідно до ст. 84 ЦПК України витребувано від Вишневої міської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи №49/2019 до майна померлої [INFO] [PERSON] , яка надійшла до суду та приєднана до матеріалів справи. У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не подав. Третя особа не скористалася своїм правом на подання письмових пояснень щодо позову. Ухвалою суду від 11.02.2021 року закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні на 18.03.2021 року. У судове засідання учасники справи не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачі подали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги за позовом підтримали, просили його задовольнити із викладених у позовній заяві підстав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , що підтверджує свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 29), копіями свідоцтв про народження позивачів та про укладення шлюбу (а.с. 30-35). [PERSON] , до 29.10.2018 року дня своєї смерті проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за цією адресою на день її смерті був зареєстрований та проживав [PERSON] - її чоловік, що підтверджується довідкою від 03.01.2019 року № 02-16/2 Гореницьюї сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 36). Після смерті [PERSON] , відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право на отримання у власність земельної ділянки площею 0,1662 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 3222755102:00:001:0332, по [ADDRESS] , яку вона за життя не встигла приватизувати та отримати у власність. Так, рішенням Макарівської селищної ради Київської області від 12.04.2007 року №202-12-V «Про надання дозволів на виготовлення технічної документації дог передачі земельних ділянок у власність» [PERSON] , надано дозвіл на виготовлення технічної документації для безоплатної передачі земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,15 га по [ADDRESS] (а.с. 39). Щодо вказаної ділянки здійснена державна реєстрація в державному земельному кадастрі про земельну ділянку з кадастровим номером 3222755102:00:001:0332, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ -3215574792019 (а.с. 40-43). Позивачі, як спадкоємці першої черги за законом у встановлений законом строк звернулися до Вишневої міської державної нотаріальної контори Центрального Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з відповідними заявами про прийняття спадщини (а.с. 81-84). В свою чергу [PERSON] , подав заяву про відмову у прийнятті спадщини (а.с. 84 зворот). Державний нотаріус Вишневої міської державної нотаріальної контори відмовив позивачам у видачі їм свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану земельну ділянку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на неї. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються зокрема Цивільного кодексу України (далі -ЦК України) та Земельного кодексу України (далі - ЗК України). Як встановлено ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. ст. 1217 та ст. 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 та ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Відповідно п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 07.02.2018 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивачі належать до спадкоємців першої черги за законом після смерті матері, спадщину у встановленому законом порядку прийняли, інші спадкоємці, які би прийняли спадщину відсутні, нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, оскільки спадкодавець за життя, розпочавши процес їх приватизації, не встиг його завершити, а тому до спадкоємців в порядку спадкування переходить право на завершення процесу приватизації цієї ділянки. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати стягненню з відповідача не підлягають через відсутність його протиправних дій, що стали підставою позову. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved