Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

[PERSON] 19 вересня 2014 року звернулась в Малинський районний суд з позовом до [PERSON] в якому просить: - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 500 гривень до досягнення дитиною повноліття; - стягувати щомісячно з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 200 гривень до досягнення сином віку трьох років, а саме до [INFO]. В судовому засіданні позивач позов підтримала та пояснила, що відповідач є батьком їх сина [PERSON] [INFO]. Дитина на даний час проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання сина не надає. У зв?язку з цим просить позов задовольнити. Відповідач позов не визнав, пояснивши, що [PERSON] [INFO] не є його дитиною, а крім того він не має змоги сплачувати аліменти у заявленому позивачем розмірі, оскільки не має стабільної роботи та заробляє на життя підробітками. Суд, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та дослідивши надані сторонами докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до статті 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.10.2000 року, який рішенням суду від 23.05.2014 року був розірваний (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ТП № 219286 позивач та відповідач є батьками [PERSON] [INFO] (а.с. 4). Крім того висновком експерта з судово-генетичної експертизи підтверджується, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (а.с. 27-30). Дитина на даний час проживає з позивачем і перебуває на її утриманні, що визнали самі сторони. У зв'язку з цим позивач має право на стягнення з відповідача коштів на утримання дитини та на своє утримання. Відповідач є працездатним, а тому має змогу заробляти гроші та надавати допомогу та утримання позивача та дитини. Оскільки його дохід є нестабільним, то кошти належить стягувати з нього у твердій грошовій сумі відповідно до ст. 184 Сімейного кодексу України. Разом з тим суд враховує, що позивач не надала доказів того, що відповідач має змогу сплачувати аліменти у заявленому нею розмірі. Крім того відповідач на підставі рішення Малинського районного суду від 23 травня 2014 року зобов'язаний сплачувати позивачу аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно та на утримання дочки [PERSON] [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно (а.с. 3). Також позивач отримує допомогу у зв?язку з народженням сина [PERSON], що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення (а.с. 5). За таких обставин суд вважає за необхідне стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 350 гривень щомісячно та на утримання позивача в розмірі 100 гривень щомісячно. В решті позову суд відмовляє за безпідставністю. У відповідності до частини 2 статті 367 ЦПК України рішення в частині стягнення всієї суми боргу по аліментах суд допускає до негайного виконання. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд керується пунктом 3 частини 1 статті 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору. У зв'язку з цим суд стягує судовий збір з відповідача на користь держави пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Outcome: partial