Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулись до суду з вказаним позовом, у якому просять частково скасувати та визнати недійсним витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції від 28.03.2013 року за індексним номером витягу 1728596 в частині 1/3 частини «Б-1» господарська будівля та визнати за ними (позивачами) право власності на 2/3 частини «Б-1» господарська будівля, що знаходиться по [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначається, що рішенням апеляційного суду Рівненської області від 21 червня 2007 року, визнано за [PERSON], [PERSON] право власності на 2/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS] готовністю 88%. Решту 1/3 частину цього недобудованого будинковолодіння до укладення договору дарування між [PERSON] і [PERSON], тобто до 24 травня 2001 року, рахувати власністю [PERSON]. Договір дарування від 24 травня 2001 року, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1618, за яким [PERSON] увесь недобудований житловий будинок [ADDRESS] готовністю 88 % подарував [PERSON] в частині дарування 2/3 частин цього будинку визнати недійсним. Решту 1/3 частин недобудованого будинковолодіння після укладення договору дарування між [PERSON] і [PERSON], тобто після 24 травня 2001 року залишити у власності [PERSON]. Ними (позивачами) зареєстровано у встановленому порядку право власності на 2/3 частини житлового будинку, а за [PERSON] зареєстровано право власності на 1/3 частину житлового будинку незавершеного будівництвом готовністю 88% та на «Б-1» - господарська будівля. Оскільки при переході до них права власності на 2/3 частини жилого будинку, вважають, що до них повинна перейти і відповідна частина надвірної будівлі «Б-1» - сарай, а [PERSON] повинна перейти відповідно - 1/3. [PERSON] зареєструвавши за собою всю частину «Б-1» - сарай, не визнає за ними право на їх частину. Стверджують, що приймаючи участь у будівництві спірної господарської будівлі, постійно користувались нею. Покликаючись на наведене, ст. 132 ЦК України (в редакції 1963 року), роз'яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7, 07.10.1991 року «Про практику застосування законодавства України, що регулює право власності на житловий будинок», вважають, що мають право на 2/3 частини підсобного приміщення. В судовому засіданні позивачі [PERSON], [PERSON] позов підтримали з викладених у ньому підстав, просили його задоволити. Представник відповідача [PERSON] позов заперечив, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях, просив відмовити у його задоволенні, вказавши, що спірна господарська будівля знаходиться на земельній ділянці площею 0,1800 га по [ADDRESS], яка належить [PERSON], а тому вона є її законним власником. Представник третьої особи Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. Згідно поданої заяви начальника служби [PERSON], просить розгляд справи відкласти на іншу дату у зв'язку з перебування представника у відпустці. Суд, за згодою сторін у справі, вважає можливим розглянути справу без участі представника третьої особи. Заслухавши пояснення сторін у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Ухвалою Рівненського міського суду від 21 жовтня 2014 року закрито провадження у даній справі в частині позовних вимог щодо часткового скасування та визнання недійсним витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції від 28.03.2013 року за індексним номером витягу 1728596 в частині 1/3 частини «Б-1» господарська будівля, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки існує рішення Рівненського міського суду від 09 січня 2014 року у справі № 569/15114/13-ц, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 20 лютого 2014 року, яким задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод в користуванні майном та зобов'язано [PERSON], [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] належною їй на праві власності господарською будівлею «Б-1» по [ADDRESS] шляхом звільнення всіх приміщень господарської будівлі від майна /запасів зернових і кормів, особистих речей, автомобіля/та свійських тварин; в задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON] про визнання частково недійсним витягу із Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, виданого реєстраційною службою Рівненського міського управління юстиції 28.03.2013 року за індексним № 1728596, в частині «Б-1» - господарська будівля відмовлено. Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Рівненської області від 21 червня 2007 року, визнано за [PERSON], [PERSON] право власності на 2/3 частини недобудованого житлового будинку [ADDRESS] готовністю 88%. Решту 1/3 частину цього недобудованого будинковолодіння до укладення договору дарування між [PERSON] і [PERSON], тобто до 24 травня 2001 року, рахувати власністю [PERSON]. Договір дарування від 24 травня 2001 року, який був посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за № 1618, за яким [PERSON] увесь недобудований житловий будинок [ADDRESS] готовністю 88% подарував [PERSON] в частині дарування 2/3 частин цього будинку визнати недійсним. Решту 1/3 частин недобудованого будинковолодіння після укладення договору дарування між [PERSON] і [PERSON], тобто після 24 травня 2001 року залишити у власності [PERSON]. Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року, відмовлено у задоволенні адміністративного позову [PERSON], [PERSON] до Реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції Рівненської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання протиправними дії Реєстраційної служби в частині, що стосується внесення в реєстр права власності господарської будівлі «Б-1» на користь [PERSON], а також зобов'язання Реєстраційну службу внести відповідні записи в право установчі документи, реєстр права на нерухоме майно, що належить їм, [PERSON], [PERSON] 2/3 частини господарської будівлі «Б-1» та [PERSON] - 1/3. За положенням ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згаданими судовими рішеннями (апеляційного суду Рівненської області від 21 червня 2007 року, Рівненського міського суду від 09 січня 2014 року, Постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2014 року) достеменно встановлено факт належності [PERSON] права власності на 1/3 частки незавершеного будівництвом житлового будинку, готовність якого складає 88% та на господарську будівлю «Б-1» по [ADDRESS], яке виникло з моменту державної її реєстрації, тобто 28.03.2013 року. Дана споруда є складовою частиною усього об'єкту нерухомості, що належить [PERSON] Реєстрація об'єкта права власності проведена у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-IV від 01.07.2004 року та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрві України № 703 від 22.06.2011 року. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Неприпустимість протиправного позбавлення права власності відтворюється і в ст. 41 Конституції України. Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог щодо визнання за позивачами права власності на 2/3 частини «Б-1» - господарської будівлі, що знаходиться по [ADDRESS], що належить законному його володільцю [PERSON] За наведених обставин, у задоволенні позову [PERSON], [PERSON] слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 321,328 ЦК України,

Outcome: dismissed