Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

[PERSON] 18.11.2020 року звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка послався на те, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . На житловій площі зазначеної квартири зареєстровано місце проживання її колишнього чоловіка - відповідача [PERSON] . Відповідач [PERSON] був вселений до належної їй на иправі приватної власності квартири, як член її сім`ї, у зв`язку з реєстрацією їх шлюбу. У серпні 2017 року через подружню невірність відповідача фактичні шлюбні відносини між ними були припинені. Відповідач залишив її квартиру, проживає в іншому місці. 29.11.2019 року їх шлюб було розіорвано. Жодних перешкод у пролживанні відповідача в спірній квартирі вона не винила, останній не несе витрат щодо утримання житлового приміщення, комунальні послуги не сплачує, взагалі квартирою не цікавиться. Факт реєстрації відповідача на житловій площі зазначеної квартири створює для неї перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - [ADDRESS] . Провадження у справі відкрито 23.11.2020 року з призначенням до розгляду у порядку загального позовного провадження. Підготовче провадження закрито 27 серпня 2021 роу. У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги підтримує, проти судового розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання. З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому правилами статті 280 ЦПК України. . Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачці на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №230607297 сформованою 02.11.2020 року (а.с.11-13). За даними витягу з реєстру територіальної громади міста Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] отриманого 27.10.2020 року за №13382182 [PERSON] зареєстрований з 23.07.1998 року і по теперішній час (а.с.14). За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджує, що відповідач [PERSON] на житловій площі належної останній на праві приватної власності квартирі не проживає фактично з жовтня т2018 року. За даними актів, складених комісією з мешканців будинку [ADDRESS] , затверджених керівником ЖЕД - 107 - 23 жовтня, 22 листопада, 16 грудня 2019 року та 03 вересня 2020 року встановлено, що [PERSON] за адресою - [ADDRESS] не проживає з жовтня 2018 року (а.с.16-19). Як видно зі змісту рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 29.11.2019 року про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] , останні перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.1996 року, сім`я [PERSON] розпалася, спільне проживання подружжя припинило до звернення в суд позовом про розірвання шлюбу. Зазначені позивачем обставини, як підстави позову та докази на їх підтвердження не можуть бути перевірені судом через відсутність у судовому засіданні відповідачки. Зважаючи на те, що відповідач [PERSON] на спірній житловій площі був зареєстрований та проживав, як член сім`ї власника [PERSON] з моменту реєстрації їх шлюбу, шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано 29.11.2019 року і ще до розірвання шлюбу, за твердженням позивачки у спірній квартирі відповідач не проживає без поважних на те причин, витрат по утриманню спірного житлового приміщення не несе, місцеперебування його невідоме, останній не є членом сім`ї позивачки, відповідно суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених [PERSON] позовних вимог про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстрації. На підставі викладеного,

Outcome: approved