Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-28 00:00:00

[PERSON] 01.08.2019 звернулася в суд з позовом до [PERSON] і просить ухвалити рішення, яким розірвати між ними шлюб, зареєстрований 10 листопада 1990 року у Галицькому районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 40. З протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.10.2019 року, дана справа передана для розгляду судді Юсип І.М. З позовної заяви, поданої позивачем вбачається, що 10 листопада 1990 року Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану зареєстровано шлюб між сторонами. У шлюбі неповнолітніх дітей немає. Спільне життя не склалося хоча прожили разом більш як 29 років. На даний час шлюб носить формальний характер, сім`я фактично розпалася. Позивач переконана, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливі. Майнових спорів немає. Тому просить шлюб розірвати. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак подала суду заяву через канцелярію суду, в якій просить провести розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду судового засідання, що підтверджено трекінгом відстежень «Укрпошти» рекомендованого поштового відправлення, де зазначено, що відправлення вручено особисто та телефонограмою, яка міститься у матеріалах справи. Не повідомив причини неявки, ним не подано відзив на позов. Судом ухвалено розглядати справу в порядку заочного розгляду справи. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст. 14 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05.07.2019 року - 10 листопада 1990 року Галицьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 40. Сімейне життя у сторін не склалося, хоча прожили разом 29 років. Шлюб носить формальний характер, сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Сторони не змогли зберегти сім`ю, тому суд вважає встановленим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та постановляє рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до яких: шлюб між сторонами слід розірвати. За приписами ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved