Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

[PERSON] 26 грудня 2019 року направив поштою до суду позов до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, який надійшов до суду 27 грудня 2019 року. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 січня 2020 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2020 року у задоволенні клопотання [PERSON] про витребування доказів було відмовлено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 липня 2020 року заяву [PERSON] про витребування доказів задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 жовтня 2020 року вирішено питання про заочний розгляд. Позивач у своєму уточненому позові посилався на те, що 24 листопада 2016 року він надав відповідачеві [PERSON] 5\~000 доларів США у борг, про що було складено відповідну розписку. Свої зобов`язання щодо надання грошових коштів позивач виконав у повному обсязі, а відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо повернення суми боргу виконано не було. На неодноразові звернення боржник позику не повертає. 17 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до відповідача із вимогою про повернення боргу в сумі 5\~000 доларів США протягом 30 днів з моменту пред`явлення зазначеної вимоги, яку залишено боржником без задоволення. Позивач у своєму позові просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 5\~000 доларів США, що еквівалентно 117\~345 гривням 66 коп., а також судові витрати у розмірі 1 173 гривень 47 коп. Представник позивача у своїй заяві до суду просив справу розглянути за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, відзив на позов не надав. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до розписки від 24 листопада 2006 року [PERSON] взяв у борг у [PERSON] 5 000 доларів США, і зобов`язався їх повернути (а.с. 38). Розписка була написана власноруч відповідачем. На підставі ст.\~1046\~ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст.\~1047\~ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, між [PERSON] і [PERSON] було укладено договір позики, оскільки на виконання положень ч. 2 ст.\~1046\~ЦК України позивачем було передано відповідачеві грошові кошти у розмірі 5\~000 доларів США, і відповідно до ч. 2 ст.\~1047\~ЦК України його було оформлено належним чином: відповідачем власноруч було написано розписку. Абз. 2 ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України передбачено, що якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з розпискою [PERSON] взяв у позивача грошові кошти та зобов`язався повернути. 17 жовтня 2019 року [PERSON] було направлено відповідачеві заяву-вимогу про повернення боргу в розмірі 5\~000 доларів США протягом тридцяти днів від дня пред`явлення вимоги (а.с. 6, 7). Відповідно до ст.\~526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями ч. 2 ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. На підставі ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Позивачем заяву-вимогу від 14 жовтня 2019 року, але до теперішнього часу борг повернуто не було. Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь [PERSON] заборгованості за договором позики від 24 листопада 2006 року у розмірі 5\~000 доларів США, що у гривневому еквіваленті по курсу, встановленому НБУ на 18 грудня 2019 року (1 долар США = 23 гривні 47 коп.), становить 117 345 гривень 66 коп. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, саме: судовий збір. Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1 593 гривні 87 коп., який було сплачено позивачем (а.с. 1, 50). Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , складає 118 939 гривень 53 коп. (117 345 гривень 66 коп. + 1 593 гривні 87 коп. = 118 939 гривень 53 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved