Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах малолітнього [PERSON] у грудні 2015 року звернулася до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. [PERSON] в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON] у січні 2016 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Ухвалою суду від 27 січня 2016 року вказані позовні заяви об'єднано в одне провадження. В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилаються на те, що 11 липня 2014 року по вул.Пушкіна у м. Пирятині сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої загинула мати малолітніх [PERSON] та [PERSON], [PERSON] - [PERSON]. [PERSON] є опікуном малолітнього сина загиблої [PERSON], а [PERSON] - батьком та законним представником малолітніх [PERSON] та [PERSON] Вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 25 червня 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні даної пригоди та засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки на підставі ст. 75 КК України. Керував [PERSON] належним йому на праві власності автомобілем ВАЗ 21093, р.н. [NUMBER]. Вказаний автомобіль забезпечений полісом обов'язкового страхування транспортних засобів ПрАТ СК «Уніка». Відповідно до умов страхування страхова сума за шкоду заподіяну життю становить 100 000 грн, за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн. Малолітні діти загиблої залишилися без опіки, належного догляду та ласки найріднішої людини - рідної матері та страждають від цього. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях дітей, яких вони зазнали у зв'язку з протиправною поведінкою [PERSON], що призвела до загибелі їх матері. Моральну шкоду, заподіяну кожній дитини позивачі оцінюють у 20 000 грн. Відповідач [PERSON] добровільно відшкодував завдану дітям моральну шкоду у сумі 10 000 грн. ПрАТ СК «Уніка» в добровільному порядку виплатила позивачам матеріальну шкоду, задану смертю годувальника разовою сумою по 14 616 грн на кожну дитину. Моральну шкоду страхова компанія не виплатила, посилаючись на відсутність рішення суду з цього питання. Також страхова компанія не відшкодувала позивачу [PERSON] витрати, які вона понесла на поховання [PERSON] у сумі 3050 грн., які вона просить стягти з відповідача ПрАТ СК «Уніка». У судовому засіданні представник позивачів уточнив позовні вимоги та просив стягти на користь [PERSON] із ПрАТ СК «Уніка» 10 000 грн моральної шкоди ( по 5000 грн на кожну дитину), завданою загибеллю їх матері [PERSON] та 1000 грн витрат на юридичні послуги. Просив також стягти з ПрАТ СК «Уніка» на користь [PERSON] 5000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої загибеллю матері малолітнього [PERSON], 1000 грн витрат на юридичні послуги та 3050 грн на відшкодування витрат, понесених позивачем на поховання [PERSON] З урахуванням добровільно сплачених відповідачем у відшкодування моральної шкоди 10 000 грн на трьох дітей, просив стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 23 334 грн ( по 11 667 грн на кожну дитину) на відшкодування моральної шкоди завданої малолітнім дітям загибеллю їх матері та 1000 грн витрат на юридичні послуги. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 11 667 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої малолітньому [PERSON] загибеллю матері та 1000 грн витрат на юридичні послуги. Представник відповідача ПрАТ СК «Уніка» у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, заяв про слухання справи у його відсутність та про перенесення слухання справи до суду не направив, своїм процесуальним правом подати заперечення проти позову не скористався. За таких обставин, суд прийняв рішення про слухання справи у його відсутність, за наявними матеріалами справи. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Раць О.Б. у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечували відшкодувати завдані малолітнім дітям загиблої [PERSON] моральні збитки у розмірі по 7 000 грн на кожну дитину з огляду на обставини загибелі матері малолітніх дітей, яка своєю поведінкою сприяла виникненню ДТП та з урахуванням майнового стану відповідача, який має на утриманні неповнолітню сестру, оскільки їх батьки померли, залишилися тільки баба і дід - пенсіонери похилого віку. Відповідач погодився понести витрати на правову допомогу у загальній сумі 1000 грн- по 500 грн кожному позивачу. Як зазначено у ст. 10, 11 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 11 липня 2014 року по вул.Пушкіна у м. Пирятині сталася дорожньо-транспортна пригода, під час якої водій [PERSON] порушивши п/п а п. 2.9, п.12.1 Правил дорожнього руху (далі ПДР), втратив контроль над автомобілем, у результаті чого автомобіль з'їхав з проїжджої частини та зіткнувся з деревом, що призвело до отримання [PERSON], яка знаходилася на передньому сидінні автомобіля в якості пасажира, смертельних тілесних ушкоджень.( справа №544/1215/15-ц а.с.7). Вироком Пирятинського районного суду Полтавської області від 25 червня 2015 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні даної пригоди та засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на три роки на підставі ст. 75 КК України ( справа №544/1215/15-ц а.с.36-39), який відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України є обов'язковим для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань чи мали місце події та чи вчинені вони цією особою. Згідно статті 22 Цивільного кодексу (далі- ЦК) України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодовування. Згідно приписів ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Приписами ч. 2 ст. 1168 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім'єю. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо близьких родичів. Після смерті [PERSON] залишилося троє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], опікуном якого є позивач [PERSON] ( справа №544/1215/15-ц а.с.6,11), [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] ( справа №544/1215/15-ц а.с.33, 34) батьком та законним представником яких є позивач [PERSON] Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що діями обвинуваченого [PERSON], що призвели до загибелі [PERSON] її малолітнім дітям була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вони зазнали в зв'язку із смертю їх найріднішої людини, залившись без її опіки та ласки. За приписами ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку Власником джерела підвищеної небезпеки - автомобіля ВАЗ 21093, р.н. [NUMBER]є відповідач [PERSON] На момент пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була забезпечена полісом № АС/6503773 обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів від 30.04.2014 (а.с.49). Страхувальником згідно полісу є [PERSON], страховиком - відповідач ПрАТ СК «Уніка». Забезпеченим транспортним засобом за договором є автомобіль ВАЗ 21093, р.н. [NUMBER]. Ліміт відповідальності за шкоду, завдану життю та здоров'ю потерпілого становить 100 000 грн на одного потерпілого, за шкоду, заподіяну майну - 50 000 грн. Відповідно зазначеного Полісу виплата страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та майну третьої особи внаслідок ДТП здійснюється відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно із ст.22 Закону України №1961-ІV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. За приписами ст.23 Закону №1961-ІV шкодою, заподіяною життю та здоров'ю потерпілого у результаті дорожньо-транспортної пригоди, є шкода, пов'язана із смертю потерпілого. Позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до відповідача ПрАТ СК «Уніка» про виплату їм страхового відшкодування з відповідними документами та на умовах, встановлених статтею 1200 ЦК України та ст.27.2 Закону отримали страхове відшкодування у розмірі 14 616 грн на кожну дитину загиблої [PERSON] (а.с.6, 32,33). Згідно ст.27.3 Закону №1961-ІV, страховик відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. На день настання страхового випадку розмір 12 мінімальних зарплат становив 15 000 грн. Таким чином, на кожну дитину померлої [PERSON] розмір відшкодування становить 5 000 грн. Відповідач ПрАТ СК «Уніка» у добровільному порядку відшкодування моральних збитків, спричинених малолітнім дітям загибеллю матері, позивачам не виплатив (а.с.5,36 ). Таким чином вимоги позивачів в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, згідно, згідно ч.1 ст.1201 ЦК України, особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов'язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, ці витрати. За приписами ст.27.4 Закону №1961-ІV страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред'явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Позивач [PERSON] понесла витрати на поховання своєї невістки [PERSON], що стверджується довідкою голови с.Теплівка Пирятинського району Полтавської області №02-29/480 від 24.12.2014. Розмір вказаних витрат становить 3050 грн, що підтверджується наданими оригіналами накладної та копіями реєстраційних документів продавця -суб'єкта підприємницької діяльності [PERSON] (а.с.12-15 справа №544/1215/15-ц). Цей розмір не перевищує встановлений законом та договором розмір страхового відшкодування та підлягає стягненню з ПрАТ СК «Уніка» на користь [PERSON] Відповідно до статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування), для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Як передбачено п. 9 постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, ураховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках. При визначенні розміру шкоди враховуються вимоги розумності та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування завданої моральної шкоди, суд бере до уваги доводи відповідача [PERSON] про те, що розмір відшкодування, який заявили позивачі, має бути зменшено з урахуванням неправильної поведінки самої загиблої [PERSON], що сприяла виникненню ДТП, що було встановлено в ході розгляду судом кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] за ч.2 ст.286 КК України. За приписами ч. 2 ст. 1193 ЦК України, якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом. Виходячи з викладеного, конкретних обставин справи, суд враховує характер немайнових втрат, що зазнали малолітні діти внаслідок загибелі їх матері та тривалість для їх відновлення, а також грубу необережність самої потерпілої, що призвела до дорожньо-транспортної пригоди та, як наслідок, спричинила моральну шкоду її малолітнім дітям. При визначенні розміру моральної шкоди потерпілим, який слід покласти на відповідача [PERSON], суд також в усякому разі враховує вимоги розумності, виваженості і справедливості і вважає, що з врахуванням зазначених обставин, з огляду на часткове добровільне відшкодування ним завданих моральних збитків потерпілим у сумі 10 000 грн ( а.с.65справа №544/1215/15-ц) та розміру страхового відшкодування, яке підлягає стягненню на користь потерпілих із страхової компанії - по 5 000 грн на кожну особу, позов про відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню та вважає правильним визначити до повного відшкодування відповідачем [PERSON] завданих моральних збитків у сумі 7000 грн на кожну дитину. Заподіяння моральної шкоди в більшому розмірі позивачами не доведено. У відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати Згідно з ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачі у справі звільнені від сплати судового збору, тому згідно з вимогами ст.88 ЦПК України судові витрати підлягають до стягнення: з відповідача ПрАТ Страхова компанія «Уніка» на користь держави в сумі 1461 грн. 60 коп. - пропорційно до задоволеної частини позовних вимог немайнового та майнового характеру (100%) та з відповідача [PERSON] на користь держави - 584 грн. 64 коп. пропорційно до задоволеної частини позовних вимог немайнового характеру (60%). Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Як убачається з постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.14 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК. Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. У справи містяться угоди про надання правової допомоги від 25.12.2015 року, укладені між адвокатом Затенком Г.В. та позивачами [PERSON] та [PERSON], предметом яких є надання останнім правової допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу, квитанції про його отримання представником позивачів від 25.12.2015 в сумі по 2000 грн. (а.с.8-9,34,51,52). Таким чином, заявлений позивачами розмір витрат на правову допомогу по 2000 грн кожному, яка полягала в підготовці та складанні адвокатом позовної заяви, інших процесуальних документів, надання консультацій, ознайомленням з матеріалами справи та участі у судових засіданнях, на думку суду, є обґрунтованим та документально підтверджений матеріалами справи, тому підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до суми задоволених позовних вимог. Зокрема: з відповідача [PERSON] на користь позивачів [PERSON] та [PERSON]. підлягає стягненню по 600 грн кожному (що становить 60% від суми задоволених позовних вимог), з відповідача ПрАТ Страхова компанія «Уніка» - на користь позивачів [PERSON] та [PERSON]. підлягає стягненню по 1000 грн кожному (що становить 100% від суми задоволених позовних вимог).

Outcome: partial