Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування за законом на будинок [ADDRESS]. В позові зазначили, що їх батьки [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу придбали житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] помер їх батько, за життя заповіту не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина на ? частину вищевказаного будинку.. Спадкоємцями першої черги є дружина спадкодавця [PERSON], діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], яки прийняли спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки були зареєстровані та мешкали у цьому будинку. Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2008 року встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та їх дітьми. У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР, який діяв на час відкриття спадщини, спадкова частина житлового будинку перейшла до спадкоємців у наступних частках: [PERSON] набула право на 1/8 частину і з врахуванням належної їй як дружині померлого ? частини вона набула право на 5/8 частин спадкового майна; [PERSON], [PERSON], [PERSON] набули право по 1/8 частині кожний. [INFO] померла мати позивачів, заповіт не залишила. Після її смерті відкрилася спадщина на 5/8 частин спірного будинку. Спадкоємці першої черги є діти спадкодавця: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] У встановлений законом строк позивачі та відповідач звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини за законом після померлої матері [PERSON], а [PERSON] та [PERSON] подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON] У зв'язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спадкове майно, нотаріус у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовив. Оскільки оригінал правовстановлюючого документа знаходиться у відповідача, який утримує його у себе, позивачі позбавлені можливості оформити спадщину у нотаріальній конторі, тому просили встановити факт того, що [PERSON] та [PERSON], спадкоємці першої черги за законом, прийняли спадщину після померлого [INFO] [PERSON] шляхом вступу в управління і володіння спадковим майном. Визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] Визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої матері [PERSON] Визнати за [PERSON] право власності на 1/8 частину житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого батька [PERSON] Визнати за [PERSON] право власності на 3/8 частини житлового будинку [ADDRESS] після померлої матері [PERSON] . У судовому засіданні позивачі, представник позивача [PERSON] адвокат Железняк В.К. підтримали позов з підстав, викладених у позові. При цьому [PERSON] додатково пояснив, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2009 року відповідач оформив спірний будинок на себе, при цьому надав суду завідомо підроблені заяви про відмову від своєї частки спадщини на будинок на його користь. Проте він ніяких заяв не писав, свою згоду на переоформлення будинку на ім'я [PERSON] не надавав. У подальшому за його апеляційною скаргою це рішення було скасовано. На теперішній час відкрито кримінальне провадження за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України, в рамках якого накладено арешт на спірний будинок. Правовстановлюючі документи на будинок викрала сім'я відповідача і утримує їх у себе. Позивач [PERSON] додатково пояснила що вона не була зареєстрована у будинку своїх батьків, але з 1996 року стала мешкати з батьками, так як її сім'я фактично розпалась. Мешкала з батьками до 2012 року. Представник відповідача адвокат Вельможко О.О. позов не визнав та пояснив, що [PERSON] та [PERSON] у будинку батьків не жили, [PERSON] лише зареєструвався у ньому за згодою [PERSON] Між позивачами та [PERSON] була домовленість про оформлення будинку на ім'я [PERSON] та у подальшому вирішили продати будинок, а гроші поділити між собою. Але будинок не продали, так як не влаштовувала запропонована ціна на нього. [PERSON] не заперечує проти оформлення спадкових прав у відповідності з частками, які встановив нотаріус. Просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, від неї надійшла заява про незгоду на участь у справі. У відповідності з ч. 3 ст. 36 ЦПК України справа розглядається без неї. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] доводиться їй рідною сестрою, а позивачі та відповідач відповідно племінниками. У 2001 році помер чоловік сестри. [PERSON] жив з батьками з 2000 року по день смерті матері, яка померла в 2008 році. Їй відомо про те, що [PERSON] через конфлікти зі своїм чоловіком мешкала з батьками, але конкретно в який період часу, вона не пам'ятає. Свідок [PERSON] пояснила, що відповідач є її батьком, все життя її батьки мешкають у будинку [ADDRESS]. У 2001 році помер її дід, а у 2008 році померла бабуся, які мешкали у будинку [ADDRESS]. Десь з 2002 року [PERSON] тимчасово мешкала в будинку, але до якого часу їй невідомо, оскільки з 2006 року по 2012 рік вона, свідок, мешкала у свого чоловіка за адресою:. [ADDRESS]. Свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідач є її чоловіком. З 17.11.1983 року і по теперішній час вони з чоловіком мешкають у спірному будинку. З 1981 по 1983 рік [PERSON] мешкав у спірному будинку, а потім одружився і пішов з дому.. [PERSON] ніколи не мешкала з батьками, приходила на 3 дні та уходила додому. На момент смерті батьків ніхто з позивачів у спірному будинку не жив. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, свідків, доводи представників сторін, з'ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок [ADDRESS] належав [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.1981 року. Зазначене право зареєстроване в ОП «ЗМБТІ» (а. с. 85-86). [INFO] сталася смерть [PERSON] (а.с. 10). ). У встановлений законом шестимісячний строк до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини його спадкоємці не зверталися. Із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до п'ятої Запорізької державної нотаріальної контори звернулися: 08.06.2008 року - [PERSON] (а.с. 96), 14.10.2008 року - [PERSON] (а.с. 75), 24.05.2008 року - [PERSON].(а.с. 70 зворот). [INFO] померла [PERSON], яка за життя заповіту не залишила (а.с. 12). . Після смерті [PERSON] до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися: 24 травня 2008 року - [PERSON] (а. с. 44 зворот), 12 липня 2008 року - [PERSON] (а. с. 47 зворот), 12 липня 2008 року - [PERSON] (а.с. 48). 15 серпня 2008 року [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовились на користь [PERSON] (а.с. 48 зворот). Свідоцтва про право на спадщину спадкоємці не отримали, як випливає з матеріалів спадкових справ (а. с. 16-19, 94-95). Відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР, який діяв на момент відкриття спадщини після смерті [PERSON], при спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках діти (в тому числі всиновлені), подружжя і батьки померлого. В силу ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав нотаріальному органу за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вирішуючи вимоги позову, суд виходить з того, що на момент смерті власника будинку [ADDRESS] [PERSON], у нього було шість спадкоємців першої черги за законом - його дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] При цьому дружина [PERSON], сини [PERSON] та [PERSON] вчинили дії щодо прийняття спадщини, оскільки постійно проживаючи разом із спадкодавцем, стали до фактичного володіння та управління спадковим майном. Між тим, спадкоємиця [PERSON] дій з прийняття спадщини не здійснила. Суд не приймає до уваги показання свідка [PERSON], які не містять фактичних даних, які б свідчили про здійснення [PERSON] дій з прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] набула право на 2/3 частини будинку, з врахуванням належної їй як дружині померлого ? частини (1/2 +1/6). Дійшовши висновку про прийняття спадщини не лише [PERSON], але і [PERSON], суд повністю погоджується із твердженнями позивача [PERSON] про ці обставини, які він беззаперечно довів сукупністю належних доказів. Так, з довідки № 01/7-3497 від 01.06.2016 року вбачається, що з 12.06.1981 року по 02.02.2006 року [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (ас. 90 зворот), що підкріплює висновок суду про вчинення [PERSON] дій з прийняття спадщини і обґрунтованість застосування положень ст. 549 ЦК УРСР. Таким чином, суд знаходить встановленими факти прийняття спадщини після смерті [PERSON] як [PERSON], так і [PERSON]; доля [PERSON] в спадковому майні становить 2/3 частини, а доля [PERSON] - 1/6 частина будинку [ADDRESS]. В силу ст. ст. 1261, 1268, 1269 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини на час відкриття спадщини. З урахуванням наведених положень закону суд вважає, що спадкоємці за законом [PERSON], [PERSON] після смерті [PERSON] вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки вчасно звернулися із відповідною заявою до нотаріальної контори. Вирішуючи питання про розмір часток, які належать спадкоємцям [PERSON], [PERSON], суд виходить з того, що [PERSON] належить право спадкування на 1/6 частину після смерті батька [PERSON], яка сталася [INFO] та 2/15 частин після смерті матері [PERSON], яка сталася [INFO] (2/3 : 5). [PERSON] належить право спадкування на 6/15 частин після смерті матері [PERSON].(2/15 її доля та 4/15 частин доля сестер [PERSON] і [PERSON])., які відмовились від спадщини на її користь. Зазначені вище обставини перешкоджають позивачам захистити свої спадкові права в позасудовий спосіб і є підставою для визнання за ними права власності на частину спадкового житлового будинку, що відповідає приписам ст. 16 ЦК України про право на захист особою свого цивільного права шляхом визнання за ним права власності на майно.

Outcome: partial