Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-02 00:00:00

[PERSON], (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ПП «Альтернатива-Новий дім» (далі відповідач), в якому вказала, що постійно проживає у [INFO]. З початку квітня до кінця травня 2017 року та з початку вересня до кінця жовтня 2017 року ПП «Альтернатива-Новий Дім» паркувало, ремонтувало та заправляло комбайни, трактори, бензовози, великогабаритні автомобілі та іншу сільськогосподарську техніку на газоні біля будинку по вул. Миру, 11, що знаходиться неподалік від її місця проживання. Вказана техніка виїжджала з вищезгаданих місць паркування для виконання сільськогосподарських робіт та заїжджала назад повз будинок позивача. Різкий, гучний та тривалий шум, який виникав внаслідок роботи вказаної техніки, створював незручності позивачеві, а саме вона пробуджувалася, не могла спати, не мала змоги відпочити ні вдень ні вночі, стала знервованою, порушивсь нормальний ритм життя, відпочинку, загострилися наявні хвороби. Позивач зверталась до лікарні де їй було поставлено діагноз: вегето-судинна дистонія по змішаному типу. З метою перенесення місць паркування техніки позивач неодноразово зверталась до керівництва зазначеного приватного підприємства, органів місцевої влади та правоохоронних органів, проте, жодних заходів, що призвели б до зміни місця стоянки вищезгаданої техніки, зменшення шуму здійснено не було. Відповідальність за порушення вимог щодо захисту населення від шкідливого впливу, шуму та правил додержання тиші в населених пунктах та громадських місцях, передбачено ст.182 КУпАП однак до адміністративної відповідальності нікого притягнуто не було. Позивач вважає дії керівництва ПП «Альтернатива-Новий Дім» незаконними, такими, що створюють постійний шум, порушують її право на тишу та створюють небезпеку для життя та здоровя позивача, тому, посилаючись на вимоги ст. ст. 23, 1167 ЦК України, позивач просила суд стягнути з відповідача на її корить 15000 грн., на відшкодування моральної шкоди. Ухвалою суду\~від 28.09.2018\~року позовну\~заяву [PERSON],\~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 23.10.2018 року клопотання [PERSON], задоволено, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання. У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому спростовує доводи позивача, та просить відмовити в задоволенні позову, оскільки обставини, викладені в ньому не підтверджуються жодними доказами. Копію відзиву позивач отримала, у встановлений судом строк заперечення на відзив позивач не подавала. Заслухавши учасників справи, дослідивши її письмові матеріали, суд встановив наступне. Позивач зареєстрована [INFO], що підтверджується копією паспорту (а.с. 6-8). Як вбачається з виписки із медичної картки амбулаторного хворого від 30.10.2017 року та довідки Бишівської АЗПСМ від 30.10.2017 року [PERSON], поставлено діагноз: вегетосудинна дистонія по змішаному типу з вираженим астено-церебральним синдромом. Інсамнічний синдром з тривожно-фобічним компонентом (а.с. 10, 11). Позивач неодноразово зверталася до керівництва відповідача, органів місцевої влади та правоохоронних органів, що підтверджується відповідями Макарівської райдержадміністрації та Макарівського ВП Ірпінського ВП ГУ НП у Київській області, Вільнянської сільської ради щодо зміни місця паркування сільськогосподарської техніки відповідача та притягнення винних осіб до відповідальності (а.с. 12-18). Позивачем також надано суду два електронні носія диски DVD-R та DVD-RW, на яких наявні фото та відео із зображенням сільськогосподарської техніки (а.с. 19). Інших доказів на підтвердження викладених у позові обставин, позивач не надала. Вирішуючи вимоги за позовом суд керується наступним. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Зі змісту цієї норми випливає, що обовязковими елементами цивільно-правової відповідальності за заподіяння моральної шкоди є: протиправна поведінка особи, її вина, наслідки протиправної поведінки у виді шкоди, причинно-наслідковий звязок між діянням особи та такою шкодою. Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України \~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що протиправними винними діями відповідача позивачу завдано шкоди здоровю, і ці дії відповідача знаходяться у прямому причинно-наслідковому звязку із заподіяною позивачеві шкодою. Таким чином, обставини, на які посилався позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не найшли свого підтвердження в процесі розгляду справи, а відтак позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору у разі відмови у позові стягненню з відповідача не підлягають.

Outcome: dismissed