Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-01 00:00:00

[PERSON] , 05.04.2021 звернулась в суд з позовом до [PERSON] , просить надати дозвіл на оформлення документів для виїзду за межі України доньки [PERSON] без згоди батька [PERSON] з метою подання документів у навчальні заклади міста Братислави Словацької Республіки та подальшого навчання без згоди батька, мотивуючи тим, що з відповідачем у шлюбі мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що відповідач участі у вихованні дитини не бере, а вона, піклуючись про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, хоче сприяти дочці у реалізації наміру навчатись за кордоном - у Словацькій Республіці, але відповідач не дає згоди на виготовлення візи та виїзду неповнолітньої дитини на навчання за межі України, чим фактично позбавляє її можливості навчатись та отримати професійну підготовку. Ухвалою судді від 06.05.2021 провадження у справі відкрито (а.с. 19). 14.06.2021 представник [PERSON] позовні вимоги уточнила, просила надати [PERSON] , [INFO] дозвіл на оформлення відповідних документів для виїзду за межі України дочки [PERSON] , [INFO] без згоди батька [PERSON] , та дозвіл на виїзд за кордон з метою вступу та навчання в Словацьку Республіку в період з 01.06.2021 по 01.06.2022 неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в супроводі матері [PERSON] або інших осіб, уповноважених матір`ю на супровід дитини, без згоди батька [PERSON] . Представник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, у заяві від 02.07.2021 позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності та за відсутності її довірительки, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 51). Відповідач [PERSON] , який належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, в т.ч. через оголошення на офіційному веб-сайті Судова влада України, в судове засідання в черговий раз не з`явився, причини неявки не повідомив, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, про що у заяві від 02.07.2021 не заперечила представник позивачки (а.с. 47-50). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши заяву, матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Згідно ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Відповідно до п. п. 3, 4 Постанови КМУ «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків (усиновлювачів) (далі - батьки) та в їх супроводі або в супроводі осіб уповноважених ними. Виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків за рішенням суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Як зазначено у ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянин України має право виїхати з України, крім випадків, передбачених цим Законом, та в`їхати в Україну. У відповідності до ч. 3 ст. 1 цього Закону, порядок в`їзду до іноземної держави регулюється законодавством іноземної держави. Згідно Кодексу Спільноти з візових питань (візовий Кодекс), затвердженого Європейським парламентом 16 червня 2009 року, дозвіл батьків або законного опікуна є необхідним при подачі неповнолітнім документів для вирішення консульством питання надання йому візи. При цьому, якщо особа, що вирушає до за кордон на момент подання документів ще не досягла 18-ти років, то для отримання студентської візи необхідно надати наступні документи: свідоцтво про народження дитини; документ-дозвіл на виїзд, підписаний обома батьками (або офіційними опікунами); оригінали та копії паспортів обох батьків (навіть якщо батьки розлучені, на момент подання документів має бути присутній один з них); чек про оплату візового збору (студенти після 18 років потрапляють до пільгової категорії населення, тому не повинні його сплачувати). Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 22.01.2009, свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 30.11.2018 [PERSON] та [PERSON] розірвали 22.01.2009 шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №08, мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] (а.с. 11, 12). Із листа директора Середньої медичної школи, що на [ADDRESS] від 23.04.2021 адресованого [PERSON] убачається, що дочку позивачки [PERSON] запрошено на вступний іспит, який відбудеться 03.05.2021, за спеціальністю 5358 М асистент стоматолога у Середню медичну школу в м. Братислава, Словацької Республіки. У листі від 03.05.2021, [PERSON] звернулась до керівництва школи з проханням дозволити скласти вступний іспит у альтернативний (додатковий) термін, мотивуючи неявку на вступний іспит 03.05.2021 тривалістю адміністративних послуг пов`язаних із оформленням документів для виїзду дочки [PERSON] за кордон. Із змісту позовної заяви, інших матеріалів справи убачається, що позивачка зверталась до [PERSON] з проханням надати дозвіл на виїзд [PERSON] за кордон, для подання документів у навчальний заклад м.Братислава Словацької Республіки, однак відповідачем такі прохання проігноровані. Відповідно до ч. 2 і 4 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Положення ч. 7 ст. 7, ч. 2 ст. 155 СК України, зазначають, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Стаття 10 Конвенції про права дитини передбачає право дитини залишати будь-яку країну, включаючи власну, і повертатися в свою країну. Згідно ст.ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства», ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Україною 27.02.1991 року, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 53 Конституції України кожен має право на освіту. Право на освіту - це одне з основних соціально-культурних прав людини на здобуття певного обсягу знань, культурних навичок, професійної орієнтації, які необхідні для нормальної життєдіяльності в умовах сучасного суспільства. Освіта є основою інтелектуального, духовного, фізичного і культурного розвитку особистості, її успішної соціалізації. Метою освіти є всебічний розвиток людини, як особистості, її талантів, інтелектуальних, творчих і фізичних здібностей, формування цінностей необхідних для успішної самореалізації. Отже, до основних батьківських обов`язків входить забезпечення реалізації права дитини на освіту, однак відповідач ненаданням дозволу дочці на виїзд до Словацької Республіки для складання вступного іспиту в навчальному закладі м. Братислава, перешкоджає всебічному розвитку дитини та її подальшої успішної реалізації. За вищенаведеного, враховуючи інтереси дитини [PERSON] , [INFO] , забезпечуючи реалізацію її прав, визначених Декларацією прав дитини, враховуючи те, що наміри [PERSON] щодо отримання дозволу на тимчасовий виїзд дочки за кордон повністю узгоджуються з покладеними на неї законом правами та обов`язками як її матері та в повній мірі відповідають інтересам дитини, спрямовані на створення умов, які сприятимуть розширенню світогляду дитини, добре позначаться на її духовному, фізичному та інтелектуальному розвитку, сприятимуть поглибленому вивченню іноземної мови, розширять її кругозір, нададуть можливість отримати повноцінну та якісну освіту, суд доходить висновку про задоволення позову. Згідно ст. 7 Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 7 травня 1999 року, під час розгляду справ, що стосуються дитини, судовий орган діє швидко для уникнення будь-яких невиправданих зволікань, а швидке виконання прийнятих рішень повинно бути забезпечене відповідною процедурою. У термінових випадках судовий орган при необхідності має повноваження приймати рішення, які підлягають негайному виконанню. Таким чином, враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне допустити рішення до негайного виконання.

Outcome: approved