Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що після смерті діда позивача [PERSON], який помер 28.10.2015 року відкрилась спадщина, що складається з трьох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 10,1644 га., розташованих на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Позивач є спадкоємцем до даного майна по заповіту, однак не може прийняти спадщину у нотаріальній конторі, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Просить суд визнати за ним таке право. Представник позивача, [PERSON], до початку судового засідання, подав письмову заяву з проханням справу слухати у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області в судове засідання не зявився, подав лист з проханням справу слухати у їх відсутності, заперечень проти позову не мають. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, суд, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами. Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Статтею 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Свідоцтвом серії І-СГ № 402352, виданим Виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області 28.10.2015 року підтверджується факт смерті [PERSON], про що зроблено актовий запис № 17. Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ - ЛВ № 018542 від 22.03.2000 року, реєстровий № 11055, виданий на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 16.03.2000 року № 136, на земельні ділянки № 1 площею 0,1435 га., № 2 площею 9,7416 га., № 3 площею 0,2793 га., загальною площею 10,1644 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області, виданий на імя [PERSON]. Згідно заповіту від 12.06.2008 року, посвідченого секретарем Боложинівської сільської ради [PERSON] за реєстровим № 210, який згідно відмітки секретаря ради від 17.10.2016 року, не змінювався і не відмінявся, Луців володимир Васильович все своє майно заповів онукові, позивачу по справі. Позивач фактично прийняв спадщину після смерті діда, проживав з останнім до його смерті, вели спільний побут, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради № 471 від 12.05.2017 р. Однак не може юридично оформити прийняття спадщини такої, оскільки відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю. До спадкового майна належать вище згадані земельні ділянки, розташовані на території [PERSON] сільської ради Буського району Львівської області. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельні ділянки переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням їх цільового призначення. Реалізувати своє законне право спадкування на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не може, так як відсутній оригінал державного акту на право приватної власності на землю у звязку з його втратою. Згідно ст.131 ЗК України громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі спадкування. Оскільки спірні земельні ділянки належали дідові позивача, після його смерті, переходять до позивача, спадкоємця померлого, який фактично прийняв спадщину. Інших спадкоємців, які могли б претендувати на зазначене майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на земельні ділянки на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved