Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

[INFO] помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у [ADDRESS]. Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] прийняла спадщину, однак не може оформити спадкові права на житловий будинок в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів 18 січня 2018 року [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у підготовче засідання не з'явилася, просила справу слухати у її відсутності (а.с. 25). Позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Дерешівської сільської ради у підготовче засідання не з'явився подав до суду заяву, у якій зазначив, що визнає позовні вимоги, справу просив розглянути у його відсутності (а.с. 26). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 08 січня 2014 року (а.с. 7), стверджується, що [PERSON] помер [INFO] у смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 11-14), довідками виконавчого комітету Дерешівської сільської ради № 352, № 353 від 23 жовтня 2017 року (а.с. 17, 19) стверджується, що [PERSON] володів житловим будинком [ADDRESS], який було побудовано у 1917 році (а.с. 14). Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Дерешова, а відповідній сільській раді - видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 15). Довідкою виконавчого комітету Дерешівської сільської ради № 351 від 23 жовтня 2017 року (а.с. 18) доводиться, що свідоцтво про право власності на житловий будинок в [ADDRESS] не видавалося. Інвентаризація житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами по [ADDRESS] проведена (а.с. 10), інвентаризаційна справа заведена на [PERSON]. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини - день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON] 08 червня 2012 року склав заповіт (а.с. 8), яким усе своє майно заповів [PERSON]. Своє право спадкувати за заповітом після смерті [PERSON] позивач довела також довідкою виконавчого комітету Дерешівської сільської ради № 350 від 23 жовтня 2017 року (а.с. 20). Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї (ч. 3 ст. 1268 ЦК України). Довідкою Дерешівської сільської ради (а.с. 20) стверджується, що на день смерті [PERSON] разом з ним ніхто не проживав та не був зареєстрованим. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування, заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269). Із постанови державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 11 від 30.01.2015 (а.с. 16) слідує, що [PERSON] прийняла спадщину, за її заявою заведено спадкову справу № 23/2014, і вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку. Таким чином, позивач довів факт смерті спадкодавця, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори своєю постановою № 11 від 30 січня 2015 року (а.с. 16) відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Таким чином, позивач не може захистити свої права та інтереси іншим чином, окрім як через суд. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадковий житловий будинок з надвірними спорудами в порядку спадкування після смерті [PERSON].

Outcome: approved