Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-02 00:00:00

[PERSON] в січні 2020 року звернулася до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів та зміну способу їх стягнення. Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2011 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] і сина [PERSON] [INFO] в розмірі 823 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2011р. і до досягнення меншою дитиною повноліття. Оскільки діти є підлітками, витрати на їх утримання значно зросли, розмір аліментів, що визначений рішенням розмір аліментів навіть не відповідає мінімальним потребам дітей. На неодноразові прохання щодо виконання свого обов`язку по утриманню дітей відповідач не реагує, а тому вона звернулася до суду за захистом порушеного права. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Марко Я.Р. від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі. (а.с. 28) Розпорядженням керівника аппарату суду від 06.04.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з закінченням повноважень судді. (а.с. 33) Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю Коваль О.А. (а.с. 34) Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Коваль О.А. від 10.04.2020 року вказану справу прийнято до провадження. (а.с. 35) Розпорядженням керівника аппарату суду від 06.04.2020 року призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді. (а.с. 47) Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи визначено головуючого суддю Шум Л.М. (а.с. 48) Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. від 16.09.2020 року вказану справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 49-50) Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачем відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7,8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь - яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З матеріалів справи вбачається, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.07.2005 року, шлюб між сторонами розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.10.2011 року (а.с. 9) Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.09.2006 року, актовий запис № 2463 (а.с. 11) та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.05.2009 року, актовий запис № 1565 (а.с. 12), які проживають з матір`ю і знаходяться на її утриманні. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13.12.2011 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] і сина [PERSON] [INFO] в розмірі 823 грн. щомісячно, починаючи з 10.08.2011р. і до досягнення меншою дитиною повноліття. (а.с. 10) Спірні правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного кодексу України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, наявність у платника аліментів рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; докази про витрати платника аліментів, що перевищують десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, а також наявність інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з Правовою позицією Верховного суду України у справі за № 143цс13 від 05.02.2014року з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Таким чином, в порядку ст. 192 Сімейного кодексу України може бути вирішено питання про зміну способу стягнення аліментів з стягнення в твердій грошовій сумі на стягнення частки від доходу. Проте, позивач, має довести, що змінились обставини, що існували при ухваленні рішення про стягнення аліментів. Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дітей, матеріальне становище сторін, вважає що є підстави для зміни способу стягнення визначених раніше судом аліментів. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. З огляду на вищенаведене, а також за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню та спосіб стягнення аліментів підлягає зміні із твердої грошової суми на 1/3 частину від усіх щомісячних доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується витрат на правову допомогу, то суд вважає, що в цій частині вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду доказів здійснення оплати за правову допомогу у розмірі 1500,00 грн. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, на підставі ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 110, 112, 115, 180-183, 185, 191, 192 СК України, та

Outcome: partial