Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

[PERSON] в особі представника [PERSON] звернулася в суд з позовом до Мукачівського центру позашкільної освіти Мукачівської міської ради Закарпатської області, Управління освіти Виконавчого комітету Мукачівської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час затримки розрахунку. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 1994 року вона працювала на посаді керівника гуртка в Мукачівській станції юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області. На підставі наказу № 25-к від 20.05.2015 року її було звільнено з вказаної посади з 02.06.2015 року в зв'язку з ліквідацією установи. Установа, де вона працювала, була ліквідована рішенням 70-ї позачергової сесії Мукачівської міської ради 6-го скликання від 15.01.2015 року № 1310. Незаконність цього рішення оскаржувалася в судах різних інстанцій, і за усними відомостями, отриманими від колишніх працівників та колег по роботі, їй стало відомо вказане рішення скасовано, а роботу Мукачівської станції юних техніків поновлено. Зокрема, 10.05.2017 року їй стало відомо про постанову Мукачівського міськрайонного суду від 29.07.2015 року, якою скасовано рішення міської ради щодо ліквідації Станції юних техніків. В з'язку з цим позивач просить визнати незаконним та скасувати наказ № 25-к від 20.05.2015 року «Про звільнення», поновити її на посаді керівника гуртків Мукачівської станції юних техніків, але не нижче займаної посади, стягнути з співвідповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, що становить 72 532,79 грн. В судове засідання позивач не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав заявлені вимоги з підстав, вказаних у позовній заяві, просив їх задовольнити. Крім того, пояснив, що з рішенням про ліквідацію установи та наказом про його звільнення позивач був ознайомлений. Про рішення суду щодо скасування ліквідації установи вона дізналася від своїх колег тільки в серпні 2017 року. Ци працює на даний час позивач, чи перебуває на обліку в центрі зайнятості, чи отримував допомогу при звільненні, представнику позивача невідомо. Представник відповідача - Мукачівського центру позашкільної освіти Мукачівської міської ради Закарпатської області, в судовому засіданні повністю заперечив проти задоволення вимог позивача і просив в позові відмовити. Свої заперечення обґрунтовує тим, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з даним позовом, жодних поважних причин пропуску такого строку немає. Навіть якщо виходити із зазначених позивачем обставин, то вона дізналася про скасування рішення щодо ліквідації установи від своїх колег 10.05.2017 року (зазначено у позовній заяві), до суду вона звернулася тільки 29.08.2017 року, чим знову порушено місячних строк, встановлений ст.. 233 КЗпП України. Представник відповідача - Управління освіти Виконавчого комітету Мукачівської міської ради, в судовому засіданні повністю заперечив проти позову і просив відмовити в задоволенні вимог позивача. Свої заперечення обґрунтовує тим, рішенням Мукачівської міської ради від 06.10.2016 року № 325 «Про реорганізацію позашкільних навчальних закладів» було реорганізовано Еколого-натуралістичний центр учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області, Мукачівську станцію юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області та Мукачівський центр туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області шляхом приєднання до Мукачівського центру позашкільної освіти Мукачівської міської ради Закарпатської області. Пунктом 2 даного рішення припинено діяльність вказаних установ, а 23.12.2016 року державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб підприємців було проведено державну реєстрацію припинення юридичної особи - Мукачівського центру туризму, краєзнавства, екскурсій і спорту учнівської молоді Мукачівської міської ради Закарпатської області. Таким чином, на сьогоднішній день не існує установи, в якій працював позивач і в яку він просить поновити його на роботі. На час звільнення позивача були дотримані всі вимоги закону, ним своєчасно отримано трудову книжку та повний розрахунок, таке звільнення позивачем у встановлений законом строк не оскаржувалося. Звернувшись в суд з даним позовом позивач пропустив строк звернення без поважних причин, тому в позові слід відмовити. Заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що позивач [PERSON] працювала керівником гуртків Мукачівської станції юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області з 17.10.1994 року і була звільнена з даної посади на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України з 02.06.2015 року у зв'язку з ліквідацією установи (наказ Мукачівської станції юних техніків № 25-к від 20.05.2015 року). Вказані обставини підтверджуються довідкою Мукачівського центру позашкільної освіти Мукачівської міської ради Закарпатської області № 01-10/124 від 15.08.2017 року (а.с.5). Рішенням Мукачівської міської ради від 15.01.2015 року № 1310 «Про внесення змін у структуру, штат та чисельність виконавчих органів Мукачівської міської ради, комунальних установ та організацій» ліквідовано Мукачівську станцію юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області з 01.06.2015 року. Як визнається представником відповідача в судовому засіданні, про звільнення з посади в зв'язку з ліквідацією установи позивач був належним чином повідомлений, після звільнення з ним проведено повний розрахунок, ніякої затримки в розрахунку не було. В подальшому, постановою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.07.2015 року рішення Мукачівської міської ради від 15.01.2015 року № 1310 «Про внесення змін у структуру, штат та чисельність виконавчих органів Мукачівської міської ради, комунальних установ та організацій» визнано незаконним та скасовано. Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.11.2015 року вказану постанову залишено без змін. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 13.09.2016 року скасовано реєстраційні дії, що пов'язані із внесенням до Єдиного державного реєстру запису про припинення Мукачівської станції юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області. На виконання вказаної постанови державним реєстратором 29.09.2016 року скасовано державну реєстрацію припинення юридичної особи в результаті ліквідації, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, з 29.09.2016 року Мукачівська станція юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області, в якій працював позивач, відновила свою роботу, оскільки скасовано реєстраційну дію, пов'язану з її ліквідацією. За таких обставин, оскільки позивач був звільнений з роботи саме в зв'язку з ліквідацією організації, після визнання такої ліквідації незаконною і відновлення роботи організації позивач мав право бути поновленим на раніше займаній посаді. Після відновлення роботи Мукачівської станції юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області, а саме 06.10.2016 року Мукачівською міською радою прийняте рішення № 325 «Про реорганізацію позашкільних навчальних закладів». Відповідно до даного рішення міська рада припинила діяльність Мукачівської станції юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області шляхом її приєднання до Мукачівського центру позашкільної освіти, який став правонаступником всіх прав та обов'язків приєднаної організації. За таких обставин суд приходить до висновку, що після відновлення роботи Мукачівської станції юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області в зв'язку з її незаконною ліквідацією, а саме з 29.09.2016 року, позивач [PERSON] мала право бути поновленою на роботі, оскільки підставою її звільнення з посади була саме ліквідація установи. Після приєднання Мукачівської станції юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області до Мукачівського центру позашкільної освіти позивач мав право на переведення до іншої установи, а у випадку зміни штатів та скорочення посад, міг бути звільненим з інших підстав, а не в зв'язку з ліквідацією установи, та з іншою датою звільнення. Всі вищевказані обставини свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо його незаконного звільнення і наявності підстав для поновлення на роботі. Разом з тим, стаття 233 КЗпП України встановлює строки звернення за вирішенням трудових спорів до суду, згідно якої у справах про звільнення працівник може звернутися до суду у місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Порушення вказаного строку звернення до суду без поважних причин є підставою для відмови у позові. Згідно ст.. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених ст.. 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки. За загальним правилом, встановленим ст. 73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Таким чином, для судового захисту в разі пропущення процесуального строку необхідно, щоб позивач заявив клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду і щоб суд визнав строк пропущеним з поважних причин та поновив його. З матеріалів справи вбачається, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з вимогою про поновлення на роботі, оскільки, як визнається представником позивача в судовому засіданні, копію трудової книжки і наказ про звільнення отримано позивачем зразу після звільнення, тобто в кінці травня 2015 року. Заявивши клопотання про визнання поважними причини пропуску строку для звернення до суду з позовом та його поновлення, представник позивача посилається на те, що позивач тільки в кінці серпня 2017 року отримав постанову Мукачівського міськрайонного суду від 29.07.2015 року. Раніше про таку постанову йому відомо не було, про факт відновлення роботи установи позивача ніхто не повідомляв, тому причини пропуску строку звернення до суду є поважними. Разом з тим, представник позивача як в позовній заяві, так у клопотанні про поновлення строку, зазначає, що про постанову суду, якою скасоване рішення міської ради щодо ліквідації Мукачівської станції юних техніків Мукачівської міської ради Закарпатської області, їй стало відомо 10.05.2017 року. До суду позивач звернувся з даним позовом 29.08.2017 року, тобто більше, ніж через місять з того часу, коли вона, навіть з її слів, дізналася про порушення свого права. На наявність поважних причин пропуску такого строку в період з 10.05.2017 року по час звернення до суду, ні позивач ні її представник не вказують. За таких обставин суд приходить до висновку, що позивачем пропущено встановлений ст.233 КЗпП України строк звернення до суду з позовом про поновлення на роботі, підстави для визнання строку пропущеним з поважних причин судом не встановлено, а тому в позовних вимогах [PERSON] слід відмовити саме у зв'язку з пропуском строку звернення до суду.

Outcome: dismissed