Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON], в якому просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком по вул. Миру, 10 в с.Виноград Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований по вул. Миру, 10 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, належить позивачам на праві спільної часткової власності. Відповідач у справі був чоловіком [PERSON] Городенківським районним судом розглядається цивільна справа про розірвання шлюбу [PERSON] з відповідачем. Фактично ж [PERSON] не проживає в належному позивачам будинку протягом 2 років. Оскільки відповідач давно не проживає в будинку позивачів, то й участі у витратах по його утриманню не приймає взагалі, всі витрати по сплаті комунальних платежів несуть позивачі, що підтверджується відповідними платіжними квитанціями. Відповідач перестав бути членом сім'ї позивачів і його реєстрація в житловому будинку має суто формальний характер - лише згідно документів, а тому право на користування жилим приміщенням він втратив, проте добровільно вчинити необхідні дії для зняття з реєстраційного обліку відмовляється.Це порушує права та законні інтереси позивачів, які позбавлені можливості оформити субсидію. [PERSON] на даний час безробітна, [PERSON] та [PERSON] пенсіонери, отримують мінімальну пенсію та після підняття цін на оплату газу та електричної енергії у них виникла потреба в оформленні субсидії. Однак, через те, що в будинку зареєстрований відповідач, при визначенні субсидії будуть враховуватися і його доходи, яких позивачі не отримують. [PERSON] вселився в будинок у 2009 році після одруження з [PERSON], і ніякого вкладу у господарство не зробив. Така поведінка відповідача негативно впливає на стан здоров'я позивачів, які є літніми людьми, і зайві стреси шкодять їхньому здоров'ю. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримали з наведених в ньому підстав та просили його задоволити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні вказав, що забрав у позивачів частину майна, нажитого в шлюбі з [PERSON], а тому позовні вимоги визнає та не заперечує щодо зняття його з реєстраційного обліку за адресою: по вул. Миру, 10 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області. Вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20900753 від 13.11.2008 року слідує, що житловий будинок, який розташований за адресою: с. Виноград вул. Миру (вул. Леніна), буд. 10 Городенківського району Івано-Франківської області належить 1/3 [PERSON], 1/3 [PERSON], 1/3 [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету Виноградської сільської ради № 44 від 10.06.2008 року. Довідкою № 862 від 17.10.2015, виданою виконавчим комітетом Виноградської сільської ради стверджено, що бувша вулиця Леніна в селі Виноград перейменована на вулицю [PERSON]. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 10 вул. Миру с. Виноград, складеного 09.07.2008 р., встановлено, що житловий будинок збудований 1989 р. Згідно довідки № 861, виданої виконавчим комітетом Виноградської сільської ради стверджено, встановлено, що [PERSON], [INFO] зареєстрований в [INFO], але більше шести місяців в селі Виноград не проживає, про засвідчують свідки: [PERSON], [PERSON] Оплату комунальних послуг здійснює позивач [PERSON], про що свідчать копії наданих квитанцій. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно з ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Ст. 310 згаданого кодексу визначено, що фізична особа має право на місце проживання. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ч. 1 ст. 319 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що відповідач тривалий час, на протязі 2 (двох) років, не проживає в будинку по вул. Миру, 10 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області, хоча зареєстрований в ньому. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду дали показання, зазначивши, що [PERSON] в будинку по вул. Миру, 10 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області не проживає більше одного року. Ст. 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази в їх сукупності, перевіривши відповідність позову [PERSON], [PERSON], [PERSON] діючому законодавству України, суд дійшов висновку про задоволення вимог, оскільки протягом розгляду справи було встановлено, що позивачі, як власники будинку, є позбавлені можливості у повній мірі використовувати своє право власності у звязку з тим, що за адресою зазначеного нерухомого майна зареєстровано відповідача [PERSON], який на протязі 2-х років не проживає за вказаною адресою. Причини відсутності відповідача не є поважними, домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності між власником та відповідачем не було. Таким чином, суд вважає за доцільне ухвалити рішення, яким визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком, що знаходиться по вул. Миру, 10 в с. Виноград Городенківського району Івано-Франківської області. На підставі ст. ст. 15, 29, 310, 316, ч. 1 ст. 319, ст. 391, ч.2 ст. 405 ЦК України, ст. ст. 72, 150 Житлового кодексу України,

Outcome: approved