Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду з даним позовом до Новоайдарської селищної ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа - приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області В. М. Карпенко. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить: жилий одноповерховий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] За життя [PERSON] заповіту не склав. Спадкоємцем за законом першої черги спадкування є його син [PERSON], який спадщину після померлого прийняв подавши відповідну заяву до нотаріуса. При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Карпенко В. М. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, йому відмовили, посилаючись на те, що у нього відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок. На підставі вищенаведеного, [PERSON] просив суд визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно після [PERSON] в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явилися, надали суду письмові заяви, про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити. Представник відповідача Новоайдарської селищної ради І. В. Шопін у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надав. Третя особа приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Карпенко В. М. у підготовче судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень з приводу позовних вимог до суду не надала, у вирішенні питання покладалась на розсуд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки вони обґрунтовані і підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами. Судовим розглядом встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7). Після його смерті залишилось спадкове майно до складу якого входить: жилий одноповерховий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 13.08.1970 р., зареєстрованого в реєстрі за №269, посвідченого виконавчим комітетом Новоайдарської районної ради депутатів трудящих (а.с.9-10), копією технічного паспорта (а.с.70-74), довідкою виконавчого комітету Новоайдарської селищної ради №298 від 27.03.2018 р. (а.с.77). За життя [PERSON] заповіту не склав, що підтверджується копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.39). Спадкоємцем за законом першої черги спадкування є його син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача (а.с.33). [PERSON] спадщину після померлого прийняв подавши відповідну заяву до нотаріуса (а.с.30). На підставі вищевкзааної заяви, нотаріусом заведено спадкому справу № 356354630, номер у нотаріуса - 48/2014, що підтверджується копією витяга про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.38). При зверненні [PERSON] до приватного нотаріуса Новоайдарського районного нотаріального округу Луганської області Карпенко В. М. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину, йому відмовили, посилаючись на те, що у нього відсутній документ, що посвідчує право власності спадкодавця на житловий будинок (а.с.8). Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі (п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»). Тому спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за одержанням свідоцтва в будь-який час після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Неодержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадкування. Відповідно до роз'яснення Пленуму Верховного Суду України в п.23 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В той же час, згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при розгляді справ даної категорії слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи, наявність в матеріалах спадкової справи повідомлення нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Судовим розглядом встановлено, що позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], доведено відсутність в нього можливості в нотаріальному порядку оформити право на спадщину, яка залишилась, що є підставою для звернення до суду за захистом права в судовому порядку шляхом його визнання, що відповідає положенням ст. 16 ЦК України (2004 р.), також встановлено, що визнання за позивачем права власності на спадкове майно не порушує інтереси інших осіб. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що факти, викладені представником позивача в позовній заяві в обґрунтування позовних вимог, підтверджені письмовими доказами, сумніву у їх достовірності суд не має, визнання права власності на спадкове майно не порушує прав чи інтересів будь-яких інших осіб. Представник відповідача та третя особа заперечень з приводу позовних вимог до суду не надали. Представник позивача наданими суду доказами, довів, що [PERSON] має право на спадщину за законом після померлого [PERSON], у зв'язку з чим, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні. На підставі ст. ст. 1218, 1220, 1221, 1261, 1296 ЦК України,

Outcome: approved