overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

[PERSON] 14.03.2017 р. звернулась до суду з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 11.03.1989 р. Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 11.03.1989 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання у них народилось двоє дітей, які на даний час є повнолітніми. З матеріалів справи вбачається, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Причинами розпаду сім'ї є різні погляди сторін на життя, відсутність взаєморозуміння, конфлікти, сварки. Враховуючи наведене, подальше проживання сторін та збереження їхньої сімї є неможливим, а тому шлюб між сторонами слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

[PERSON] 14.03.2018 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що, він з відповідачем одружились 27.10.2000 року . Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Антрацитівської міської ради Луганської області, актовий запис № 263. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з червня 2017 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. В судове засідання позивач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, на позові наполягав. Відповідач у судове засідання не зявилась. Про час та місце розгляду була повідомлена належним чином. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 27.10.2000 року. Шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Антрацитівської міської ради Луганської області. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. На жаль , спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з червня 2017 року. Спору майнового характеру та спору про виховання дитини не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватись прізвищем [PERSON]. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

[PERSON] 14.04.2014 р. звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обгрунтовує тим, що шлюб між ними укладено 14.02.2012 р. Від даного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з постійними непорозуміннями, сварками та різними поглядами на життя. Вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються та не ведуть спільного господарства. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти розірвання шлюбу не заперечив. Дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини розлучення, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 14.02.2012 р. Цей шлюб для них є першим. За час спільного проживання у них народилась одна дитина. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків. Як позивач, так і відповідач не бажають надалі вживати заходів для примирення, відновлення подружніх стосунків та збереження шлюбу. Це не відповідає їх інтересам. Сторони втратили почуття любові та поваги одне до одного. Відтак встановлені судом обставини підтверджують, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, розпад шлюбу є безповоротним. Спроби примирення були би неможливі і не відповідають інтересам обох сторін. А тому шлюб між сторонами слід розірвати, задовольнивши позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-10 00:00:00

[PERSON] 14.04.2014 року звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: сина- [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 33% з усіх видів заробітку відповідача, щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, відповідно до ст.224 ЦПК України суд приймає заочне рішення у відсутності відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Згідно ст.ст.181-184 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, в разі ненадання допомоги з них стягуються аліменти в твердій грошовій сумі або в частковому відношенні з усіх видів їх заробітку . Судом встановлено, що сторони по справі мають неповнолітніх дітей: сина- [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON], [INFO]. Батько дитини - [PERSON] достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. На підставі викладеного, відповідач має сплачувати на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 33% частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

[PERSON] 14.04.2014 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 10.08.2012 року уклала із ним шлюб, який було зареєстровано виконавчим комітетом Новосвітської селищної ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 28 (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] видане 10.08.2012 року виконавчим комітетом Новосвітської селищної ради Старобешівського району Донецької області). Шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства не ведуть, спору про поділ майна не мають. Просила розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила шлюб з відповідачем розірвати та справу розглянути в її відсутність. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги позивачки визнав повністю та просив справу розглянути в його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Судом встановлено, що сім'я [PERSON] розпалась та сімейні відносини між сторонами припинено, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо, майнового спору не мають. Подальше перебування у шлюбі суперечить особистим правам та законним інтересам позивачки. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Позивачкою [PERSON] не заявлено вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивачки судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

[PERSON] 14.04.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення 16154 євро, що по курсу НБУ на час звернення до суду становить 403 850 грн. боргу по договору позики від 30.06.2011 року, який був укладений між ним та відповідачами на надання товару, оскільки останні в добровільному порядку відмовляються повернути борг. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю із викладених у ньому підстав. Представник відповідачів в судовому засіданні позов не визнав повністю, посилаючись на ту обставину, що 30.06.2011 року сторони уклали не договір позики, а договір поставки товару на суму 187 387 грн. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.526 ЦПК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що 30.06.20111 року відповідачами [PERSON], [PERSON] була складена розписка по якій відповідачі взяли в борг товар (одяг) на суму 187387 грн., що по курсу становило 16154 євро та зобовязалися повернути вказану суму до 01.07.2012 року. В судовому засіданні представник відповідачів не заперечував факту отримання від позивача його доверителями товару на суму 187387 грн. Згідно з ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність гроші, а позичальник забовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей. Вказана вище розписка не підтверджує наявність між сторонами цивільно- правових відносин, які випливають із договору позики. Згідно принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених вимог. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.60 ЦПК України). Позивач не довів існування між ним та відповідачами цивільно-правових відносин, які випливають із договору позики, а також деліктних правовідносин. [PERSON] таких обставин позов є безпідставним і задоволенню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

[PERSON] 14. 04. 2015 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 24. 09. 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Драбівського районного управління юстиції, у Черкаській області, актовий запис № 58. Від даного сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Шлюбні стосунки припинені з січня 2014 року Сім'я розпалася і примирення не можливе, спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на сімейне життя. Спору про розподіл спільного майна подружжя немає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні визнав та не заперечував проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім'я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують і поновлювати їх не збираються, спільне господарство не ведуть, а тому суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

[PERSON] 14.05.2014 року пред'явила позов до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу). У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з нею і перебуває на її, позивача, повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання. Під час судового розгляду [PERSON] у підтримання свої позовних вимог посилалася на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на дитину у розмірі 300 грн. щомісячно. Вислухавши пояснення сторін, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтва про шлюб, свідоцтва про народження та довідки про склад сім'ї відомо, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку [PERSON], [INFO], котра проживає з позивачем (а.с. 3, 6, 7). Сторони визнали, що з квітня 2014 року разом не проживають. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов'язку утримувати дитину, а тому згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача, так як відповідач має регулярний дохід. Статтею 182 цього Кодексу встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 цього Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Із довідки про доходи [PERSON] вбачається, що його середній заробіток становить 2 387,70 грн. Урахувавши вказані обставини, суд дійшов до висновку про присудження аліментів на дитину у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

[PERSON] 14.05.2015 р. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.09.2010 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1186 . Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, оскільки відповідач залишив її до народження дітей, а тому шлюбні відносини фактично припинені з 2011 року. Спільне господарство не ведуть, мають різні погляди на життя та сімейні цінності. Просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати. В судове засіданні позивач не з»явилась, але скерувала заяву до суду про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи та стягнути з відповідача судові витрати. Відповідач в судове засідання на неодноразові виклики не зявився, був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами сімейного законодавства. Відповідно ст. 112 ч. 1 Сімейного Кодексу України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ст. 112 ч. 2 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 16.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 1186. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з 2011 року, спільне господарство не ведеться, шлюб існує формально, сімя розпалася остаточно. Примирення не можливе. Таким чином суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

\~ [PERSON] 14.05.2019 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 06.09.2013 року зареєстрованому виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області за актовим записом №17. Сторони є батьками двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. Спільним сімейним життям сторони прожили до березня 2019 року. Причиною припинення подружніх відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Оскільки позивачка не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб суперечить її інтересам, просить його розірвати. На підготовче судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, судові витрати по сплаті судового збору не бажає стягувати з відповідача. Примирення з відповідачем не вбачає. Після розірвання шлюбу не бажає змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає та не заперечує щодо їх задоволення, можливості примирення з позивачкою не вбачає, розгляд справи просить проводити без його присутності. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 06.09.2013 року виконавчим комітетом Вашковецької сільської ради Сокирянського району Чернівецької області, 06.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб за актовим записом №17. Позивачка та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 09.01.2014 року та серії [NUMBER] від 15.12.2015 року. З березня 2019 року сторони припинили подружні відносини та спільне проживання. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки не вбачає можливості збереження сім`ї, а також вважає, що їх шлюб суперечить її інтересам. Відповідач також не вбачає можливості примирення та спільного проживання. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки позивачка не бажає стягувати з відповідача на свою користь понесені нею судові витрати по сплаті судового збору, відповідно суд не вирішує питання щодо їх розподілу. На підставі наведеного та

Outcome: approved