Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд з позовом до Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання за кожним по 1/3 частині права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими по [ADDRESS] та земельні ділянки, що знаходяться на території Тлумацької міської ради по [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги обґрунтовували тим, що у зв`язку з наявною розбіжністю в правовстановлюючих документах та у свідоцтві про смерть спадкодавця, а саме в частині імені - « [PERSON] » та « [PERSON] », їм в нотаріальному порядку було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що позбавляє їх можливості оформити спадщину на спадкове майно. А тому, також просили в мотивувальній частині рішення встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також факт родинних відносин спадкодавця з позивачами. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.07.2019 року справу прийнято до розгляду суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Мануляком Ю.В., відкрито провадження та справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання. Крім цього, даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 12.07.2019 року, у зв`язку із закінченням строку відрядження та відрахуванням зі штату Тлумацького районного суду Івано-Франківської області судді Мануляка Ю.В., справу прийнято до провадження суддею Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіною У.Ю. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явились, однак у позовній заяві просили справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно копії Свідоцтва про право власності на жилий будинок від 07.04.1988 року [PERSON] на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 913 від 10.06.2019 року рішенням сесії Тлумацької міської ради народних депутатів ХХІІ скликання від 1997 року [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 10.06.2019 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у період з 1927 по 1988 роки та не є самовільним будівництвом (а.с. 14-17). Також відповідно до копії Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] б/н від 05.12.2000 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER], [PERSON] належало право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,3518 га, яка розташована на території Тлумацької міської ради по [ADDRESS] , призначену для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства, до складу якої входять земельні ділянки площами 0,2710 га та 0,0808 га (а.с. 8). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 9). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач) прийняли спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , оскільки в шестимісячний термін звернулись до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 61, 62). Також [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за законом за правом представлення після смерті діда [PERSON] , оскільки її батько [PERSON] (син спадкодавця) помер ще до моменту відкриття спадщини - [INFO] (копії свідоцтва про смерть, а.с. 10), звернувшись у шестимісячний термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 61 зворот). Також рішенням Тлумацького районного суд Івано-Франківської області від 01.07.2010 року визнано недійсним посвідчений 26.11.2006 року приватним нотаріусом Тлумацького нотаріального округу Вациком В.М. заповіт від імені [PERSON] (а.с. 20-22). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 28/2007 заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (а.с. 60-95), з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач) та [PERSON] (позивачка) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Однак, позивачам в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами та на земельні ділянки у зв`язку з тим, що наявна розбіжність в документах, що посвідчуються право власності на дане спадкове майно, а саме вказано, що воно належить [PERSON] , тоді як спадкодавець значиться на ім`я [PERSON] , що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданою державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. за № 381/02-31, № 382/02-31, № 383/02-31 від 05.06.2019 року (а.с. 11-13). Зазначені обставини перешкоджають позивачам належним чином оформити спадщину на житловий будинок з господарськими будівелями та спорудами та земельні ділянки. Відповідно до п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, а також про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. Тобто, з позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності житловий будинок з господарськими будівелями та спорудами та земельні ділянки, які належали спадкодавцю, а тому позивачі звернулись також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів та факту родинних відносин в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даних фактів має для них юридичне значення та надає їм право на спадкування за законом. Так, з копії свідоцтва про смерть вбачається, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 9). Однак, згідно копії свідоцтва про народження спадкодавця, встановлено, що він значиться як [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). До цього ж згідно копій водійського посвідчення серії [NUMBER] та талону до водійського посвідчення серії [NUMBER] спадкодавець значиться як [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Також згідно копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON] , [INFO] , її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 23). 12.06.1982 року [PERSON] (позивачка) зареєструвала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 23). Проте згідно копій свідоцтв про народження позивача [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , їх батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24, 25). Згідно копії свідоцтва про народження позивачки [PERSON] , [INFO] , її батьками вказано [PERSON] та [PERSON] (а.с. 26). До цього ж, згідно Словника власних імен, чоловічого ім`я « [PERSON] » не існує, тоді як наявне ім`я - « [PERSON] )» (а.с. 29). Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт приналежності спадкодавцю - [PERSON] наступних правовстановлюючих документів, де помилково вказано його ім`я, а саме: Свідоцтва про право власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Тлумацької міської ради народних депутатів 07.04.1988 року, на підставі рішення виконкому Тлумацької міської ради народних депутатів № 76 від 29.03.1988 року, зареєстрованого 12.04.1988 року в Івано-Франківському ОБТІ, записаного в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 81; Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] б/н від 05.12.2000 року, який виданий на підставі рішення Тлумацької міської ради народних депутатів від 23.01.1999 року № 14, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER], оскільки встановлення даного факту має для позивачів юридичне значення та надасть їм можливість оформити спадщину в нотаріальному порядку. Також суд вважає встановленим факт родинних відносин, а саме, що спадкодавець - [PERSON] є батьком [PERSON] (позивачка), [PERSON] (позивач) та дідом [PERSON] (позивачка). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують по 1/3 частині кожен на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а також по 1/3 частині кожен на земельні ділянки, у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] . Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме по 497,0 грн. кожному. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1266, 1268 ЦК України,

Outcome: approved