Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

[PERSON] (далі - заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем, в якій вказує, що [INFO] помер [PERSON] , який до дня смерті проживав у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Починаючи з 2014 року та до смерті заявник проживав разом з [PERSON] , вони проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, допомагали один одному в побуті, по господарству, крім того заявник доглянув до смерті та поховав його за власний рахунок. Власної сім`ї [PERSON] не мав. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на належне померлому спадкове майно, заявник звернувся до нотаріуса проте, йому було відмовлено, мотивуючи неможливістю підтвердити підставу для закликання до спадкування та рекомендовано звернутись до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. Тому заявник змушений звернутись до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини з метою оформлення права на нерухоме майно. На підтвердження факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час відкриття спадщини заявник надає довідку № 134 від 28.04.2021 року видану Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради. Встановлення факт проживання однією сім`єю необхідно заявнику для прийняття спадщини. Згідно з інформацією, що надана заявнику нотаріусом, спадкова справа після смерті [PERSON] , на даний час не заведена, про що свідчить Витяг зі Спадкового реєстру. Також померлим, за життя не було складено заповіт на користь будь-яких інших осіб, що свідчить витяг зі Спадкового реєстру. В зв`язку з тим, що заявник не має іншої можливості встановити факт проживання однією сім`єю, від встановлення даного факту, залежить виникнення його особистих майнових прав на спадкове майно, чинним законодавством України не встановлено іншого порядку встановлення даного факту, а тому, заявник змушений звернутись до суду. Встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Заявник просить встановити той факт, що він проживав разом з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини - [INFO] . Заявник в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив розгляд справи слухати без їх участі, проти задоволення заяви не заперечують. Суд, вислухавши заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 04 січня 2021 року Виконавчим комітетом Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] помер [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 1 /а.с. 6/. Відповідно до Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі виданого 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про спадкову справу, спадкодавцем вказаний [PERSON] , номер спадкової справи у нотаріуса 123/2021 /а.с. 7/. Довідкою № 134 від 28 квітня 2021 року Виконавчого комітету Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області передбачено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Попільня, Попільнянського району, Житомирської області, проживав без реєстрації місця проживання, за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] , [INFO] , починаючи з 2014 року та до дня смерті - [INFO] , однією сім`єю, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом. [PERSON] доглядав до смерті [PERSON] та здійснив його поховання за власний рахунок /а.с. 8/. Згідно довідки № 04 від 04 січня 2021 року Виконавчого комітету Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] похоронив свого дядька [PERSON] , який помер [INFO] , за власний рахунок /а.с. 9/. Як вбачається з довідки № 222 від 15 червня 2021 року Виконавчого комітету Корнинської селищної ради Попільнянського району Житомирської області, [PERSON] , [INFO] , дійсно постійно проживав без реєстрації разом з своїм дядьком [PERSON] , [INFO] , і вели спільне господарство до дня його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] /а.с. 10/. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) видані 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області, у Спадковому реєстрі інформація відносно [PERSON] , який помер [INFO] , відсутня /а.с. 11, 11 на звороті/. Згідно повідомлення приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Житомирської області № 169/02-14 від 26 серпня 2021 року, [PERSON] відмовлено у оформлені спадкових прав та у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , так як з поданих заявником документів неможливо встановити наявність підстав для спадкування, в зв`язку з чим відсутні докази родинних відносин між заявником та померлим /а.с. 12/. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили той факт, що заявник [PERSON] проживав разом з [PERSON] до дня його смерті однією сім`єю, коли останній помер, то заявник його похоронив за власний рахунок. У відповідності до статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Як вбачається з статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до частини 2 статті 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно пункту 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пункт 21 даної Постанови вказує, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до пункту 23 вищевказаної Постанови, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року визначено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до статей 1216 та 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами по справі є, зокрема, показання свідків. Суд враховує показання допитаних під час судового розгляду свідків, оскільки їхні покази є належними і допустимими доказами і підтверджують доводи заявника наведені в позовній заяві. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 89 ЦПК України передбачає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Таким чином, вислухавши учасників справи, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] , заінтересована особа: Корнинська селищна рада Житомирського району Житомирської області про встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення в порядку окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved