Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 15 листопада 2014 року помер його батько [PERSON] у с.Майорщина Гребінківського району Полтавської області, який 09 лютого 1994 року створив та зареєстрував селянське (фермерське) господарство «Нива», розташоване в с.Майорщина Гребінківського району Полтавської області. На момент створення СФГ «Нива» необхідною умовою відповідно до Закону України «Про селянське (фермерське) господарства» була наявність земельної ділянки, що мала перебувати у власності або у постійному користуванні осіб, які виявили бажання створити фермерське господарство. За наведених підстав [PERSON] [PERSON] радою народних депутатів Гребінківського району Полтавської області був оформлений та виданий державний акт на право користування землею. Для оформлення спадкових прав та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], позивач звернувся до державної нотаріальної контори, однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що в статуті СФГ «Нива» спадкування майна члена фермерського господарства не передбачено. З огляду на викладене, позивач просить визнати за ним право власності на вищевказане спадкове майно в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] Позивач та відповідач у судове засідання не зявились, надіслали заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а представник відповідача проти позовних вимог не заперечує. Суд повідомляв відповідно до заяви позивача [PERSON] державну нотаріальну контору та реєстраційну службу Гребінківського РУЮ Полтавської області про можливість їх залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог. Однак від останніх такої заяви не надійшло, а тому справа розглядалась без їх участі. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії I-КЕ за № 276698 встановлено, що [PERSON] помер 15 листопада 2014 року (а.с.9). Таким чином, в силу частин 1 та 2 статті 1220 ЦК України 15 листопада 2014 року на усі права та обовязки, що належали йому на цей момент відкрилась спадщина. З постанови державного нотаріуса Гребінківського державного нотаріального округу Полтавської області про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 40) судом встановлено, що після смерті [PERSON] (далі - спадкодавець) спадщину прийняв його син, [PERSON] На підставі паспорта серії КН 840678 (а.с. 6), свідоцтва про народження серії II КЕ № 306089 (а.с. 8) встановлено, що це позивач по справі. Однак позивачу нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька у звязку з тим, що майно та майнові права належать фермерському господарству, а не спадкодавцю особисто, і правовстановлюючі документи оформлені на господарство, а щодо оформлення спадщини на корпоративні права розяснила можливість захисту відповідного права у суді (а.с. 40). Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, засновником Селянського фермерського господарства «Нива», місцезнаходженням якого є вул. Дзержинського, 1, с. Майорщина, Гребінківський район, Полтавська область, є [PERSON] (а.с. 12-16). З Державного акту на право постійного користування землею серії ПЛ № 6, виданого [INFO] (а.с.17) вбачається, що [PERSON] на підставі рішень виконавчого комітету [PERSON] районної ради народних депутатів від 02.12.1993 та 08.12.1995 року надано у постійне користування земельна ділянка площею 30,6 га в межах згідно з планом, що розташована на території Майорщинської сільської Ради народних депутатів, для ведення селянського (фермерського) господарства, акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 13 (а.с 17). Згідно частини 1 статті 23 чинного на той час ЗК України № 561-XII від 18 грудня 1990 р., що був введений в дію з 15 березня 1991 року, право власності або право постійного користування землею посвідчувались державними актами, які видавалися і реєструвалися сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Таким чином, спадкодацю була надана відповідна земельна ділянка у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства. Відповідно до ч. 2 ст. 407 ЦК україни та ч. 2 ст. 102-1 ЗК України право користування чужою земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб може відчужуватись і передаватись в порядку спадкування. Окрім того, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» № 973-IV від 19.06.2003 встановлює, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. З огляду на викладене, зважаючи на те, що позивач відповідно до закону успадкував права, які за життя належали спадкодавцю, враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права постійного користування на земельну ділянку, а також на корпоративні права засновника селянського (фермерського) господарства «НИВА» за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ч. 2 ст. 407, ч. 1 та 2 статті 1220 ЦК України, ч. 2 ст. 102-1 ЗК України, ч. 1 ст. 23 Закону України «Про фермерське господарство» № 973-IV від 19.06.2003,

Outcome: approved