Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-27 00:00:00

[PERSON] 13 квітня 2016 року звернувся до суду із позовом до Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування за заповітом. У заяві вказується, що 27 липня 2015 року помер [PERSON], яким було складено заповіт, посвідчений Дейманівською сільською радою Пирятинського району Полтавської області від 27.10.2014 за № 381. Відповідно до заповіту власником всього майна померлого є [PERSON] Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,0771 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані в с. Дейманівка Пирятинського району Полтавської області. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняв спадщину, проте нотаріально оформити право власності на вказаний житловий будинок з господарським будівлями та спорудами не має можливості у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на них. У звязку з цим позивач звернувся до суду для визнання за ним права власності на вищезазначене майно, отримане в порядку спадкування за заповітом. У судовому засіданні позивач позов підтримав, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений у встановлений законом спосіб, у заяві на адресу суду прохає справу слухати у відсутності його представника, позов визнає, проти його задоволення не заперечує. Суд уважає, що особисті пояснення представника відповідача в судовому засіданні необовязкові, справа може бути розглянута в його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Приписами Інструкції Міністерства юстиції УРСР і Міністерства комунального господарства УРСР від 23/25 грудня 1947р. «Про порядок реєстрації будівель в містах, робітничих, дачних, та курортних селищах Української РСР», яка діяла на час будівництва домоволодіння померлого [PERSON], ні Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.66 Міністерства комунального господарства Української РСР, реєстрація права власності на такий обєкт нерухомого майна, як колгоспний двір, та інші обєкти, споруджені в сільській місцевості, не передбачалась. Також, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Української РСР від 22 січня 1979 року «Про боротьбу з самовільним будівництвом господарсько-побутових будівель», всі господарсько-побутові будівлі та споруди у домоволодіннях, які належать громадянам і були побудовані до вказаного Указу і під час технічної інвентаризації не були відображені в матеріалах інвентаризації як самовільні, не відносяться до категорії самовільних (самочинних). Як передбачено ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно приписам ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Ч. 1 ст. 1235 ЦК України передбачає, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно ч. 1 та 2 ст. 1236 ЦК України , заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов'язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Судом установлені факти та відповідні їм правовідносини: 27 липня 2015 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина, у тому числі, й на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами, що розташований за адресою вул. Марка Наглого, 21, с. Дейманівка Пирятинського Полтавської області (а.с. 4-8). Право власності на них спадкодавець за життя не зареєстрував, що підтверджується довідкою комунального підприємства «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» (а.с. 19). Згідно довідки, виданої виконкомом Дейманівської сільської ради Пирятинського району Полтавської області у відповідності до по господарської книги по Дейманівській сільській раді Пирятинського району Полтавської області житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по вул. Марка Наглого, 21 в с. Дейманівка Пирятинського району Полтавської області належав [PERSON] (а.с. 20). Відповідно до копії технічного паспорту на будинок та господарські споруди вони збудовані протягом 1963 1964 років (а.с. 7) Як слідує з копії заповіту від 27.10.2014 все своє майно [PERSON] заповів [PERSON] (а.с. 38). У встановленому законом порядку [PERSON] прийняв спадщину, що підтверджується копією спадкової справи [PERSON] (а.с. 35-69), проте нотаріально оформити право власності на житловий будинок з господарським будівлями та спорудами не має можливості, у звязку із відсутністю правовстановлюючого документу на нього, що підтверджується листом приватного нотаріуса [PERSON] (а.с. 21). Інші спадкоємці на майно [PERSON] відсутні. Згідно ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову при умові, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, ураховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved