Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування житловою площею будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . В уточненій позовній заяві позивачі посилаються на те, що вони є власниками зазначеного вище житлового будинку, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, в якому було прописано [PERSON] , однак остання там не проживає з 2006 року. Добровільно знятися з реєстрації відповідачка не бажає, що створює позивачам перешкоди у користуванні та розпорядженні житловою площею в будинку. Позивачі в судове засідання не з`явилися, однак надали до суду заяви про розгляд справи в їх відсутності, заявлені позовні вимоги підтримуються в повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з`явилася, з невідомих суду причин, про день, час та місце розгляду справу була повідомлена своєчасно у встановленому порядку. Крім того, виклик відповідачки був здійснений через оголошення у пресі, що дає суду підстави, за умовами ст. 128 ЦПК України, визнати судовий виклик таким, що вручений відповідачці належним чином, та розглянути справу за відсутності відповідачки. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Розглянувши позов в межах заявлених вимог, дослідивши докази по справі, судом встановлені слідуючі фактичні обставини. [PERSON] та [PERSON] , на праві приватної власності, в рівних частках, належить житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину, р-р № [NUMBER], серії [NUMBER] , виданого 31.07.2017 року (а.с. 10, 24) та Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за номером: 93307620 від 31.07.2017 року та номером: 93307336 від 31.07.2017 року (а.с. 13-14, 27-28). Суд, констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією права на володіння, користування та розпорядження спірним майном, вирішуючи які, суд виходить з того, що стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власники майна, якими являються позивачі, мають право вимагати усунення перешкод у здійсненні ними прав користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. ст.. 71, 72 ЖК України, право на житло за відсутнім громадянином зберігається протягом 6 місяців з часу вибуття, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку, у зв`язку з чим, суд вважає вимоги позивачів щодо втратившим право на проживання [PERSON] цілком правомірними. Таким чином, враховуючи, що відповідачка не проживає у спірному житловому будинку, її реєстрація порушує права позивачів на розпорядження та користування зазначеним будинком, тому позовні вимоги щодо визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житлом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved