Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-27 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Линник С.В, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником Ѕ частини житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 20.03.2020 року. Іншим співвласником зазначеного будинку є її чоловік [PERSON] . Зазначила, що відповідачі були зареєстровані у спірному будинку ще на момент укладення договору купівлі-продажу від 20.03.2020р., та відповідно до пункту 4.2 договору продавець зобов`язалась не пізніше 04 квітня 2020 року здійснити зняття з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих за адресою предмету договору осіб. Але на даний час вказане положення договору не виконано. Оскільки відповідачі не були та не є членами її сім`ї, не вирішували питання про користування жилою площею, тому чинять їй перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження належним їй будинком. Просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] . До початку розгляду справи від представника позивача - адвоката Линник С.В. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомили, відзив на позов не надали. Тому суд у відповідності до ст.ст. 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Крім того до початку розгляду справи від третьої особи [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником Ѕ частки житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 20.03.2020 року, посвідченим приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т.А., р.№405, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №204889035 від 20.03.2020р. (а.с.9-10, 11). Іншим власником Ѕ частки зазначеного житлового будинку є [PERSON] (а.с.9-10,12). Згідно довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області №2152 від 20.05.2020р., за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Відповідно до п. 4.2 договору купівлі - продажу житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 20.03.2020р. посвідченого приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т.А., р.№405, продавець зобов`язався не пізніше 04 квітня 2020 р. здійснити зняття з реєстрації місця проживання усіх зареєстрованих за адресою предмету договору осіб (а.с.9 - зворотній бік). Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Тому право члена сім`ї власника квартири користування цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це житло. Оскільки житлові права членів сім`ї власника житла є похідними від прав власника цієї квартири, то припинення права власності особи на квартиру припиняє право членів сім`ї на користування цією квартирою. Таким чином, лише члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом у відповідності до вимог закону. При цьому приміщення, яке вони мають право займати, визначається самим власником. Судом також встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не були та не є членами сім`ї нового власника - позивача по справі, були зареєстровані в житловому будинку ще при попередньому його власникові, тому їх правовідносини не регулюються ст. 156 ЖК України. Відповідачі з новим власником не вирішували питання про користування жилою площею, а відтак між ними не виникли житлові правовідносини. Відповідно до положень ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Приймаючи до уваги викладене, аналізуючи письмові докази, суд вважає, що відповідачі чинять перешкоди позивачу у здійсненні ним права користування та розпорядження належним йому на праві власності майном, тому ці перешкоди слід усунути шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. На підставі викладеного та

Outcome: approved