Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

[PERSON] (далі Позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування своїх вимог зазначив, що 04.05.2013 року він передав у борг [PERSON] (Відповідач) гроші, у сумі 1 500 грн., строком до 01.06.2013 року. На підтвердження цих зобов'язань, між сторонами у справі було укладено договір позики. Згідно п.5.1. якого у разі порушення строків розрахунку, Відповідач має сплатити пеню, у розмірі 1%, від суми позики, за кожен день прострочення. Після закінчення терміну дії договору позики, Відповідач борг у добровільному порядку, не повертає. З огляду на зазначені обставини, Позивач просить суд стягнути з Відповідача, із застосуванням вимог ст.625 ЦК України: 1 500,00 грн. - сума боргу; 5 085,00 грн. - пеня (за період часу з 02.06.2013 по 06.05.2014), 41,79 грн. - 3% річних (з 02.06.2013 по 06.05.2014), 49,20 грн. - інфляційні втрати (червень 2013 - березень 2014). 16.07.2013 року Позивач надав Відповідачу безпроцентну позику, в розмірі 16 000, 00 грн., строком на два місяці, тобто до 16.09.2013 року. На підтвердження укладення договору позики та посвідчення факту передачі Відповідачу грошей, остання надала письмову розписку, згідно умов якої, у разі порушення строків розрахунку, вона має сплатити пеню, в розмірі 5% від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Після спливу строку, борг не повернула, тому просить суд стягнути з Відповідача, із застосуванням вимог ст.625 ЦК України: 16 000,00 грн. - сума боргу; 18 560,00 грн. - пеня (за період часу з 17.09.2013 по 06.05.2014), 305,09 грн. - 3% річних (з 17.09.2013 по 06.05.2014), 664,95 грн. - інфляційні втрати (вересень 2013 - березень 2014). 05.09.2013 року Позивач надав Відповідачу безпроцентну позику, в розмірі 6 000, 00 грн., строком на один місяць, тобто до 05.10.2013 року. На підтвердження укладення договору позики та посвідчення факту передачі Відповідачу грошей, остання надала письмову розписку, згідно умов якої, у разі порушення строків розрахунку, вона має сплатити пеню, в розмірі 1% від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Після спливу строку, борг не повернула, тому просить суд стягнути з Відповідача, із застосуванням вимог ст.625 ЦК України: 6 000,00 грн. - сума боргу; 12 780,00 грн. - пеня (за період часу з 06.10.2013 по 06.05.2014), 105,04 грн. - 3% річних (з 06.10.2013 по 06.05.2014), 249,36 грн. - інфляційні втрати (жовтень 2013 - березень 2014). Зазначені вищі суми та судові витрати, Позивач просить стягнути з Відповідача у судовому порядку. У судовому засіданні Позивач наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] позовні вимоги не визнала суду пояснила, що Відповідач не отримувала зазначені у Договорі позики від 04.05.2013 року, та розписках від 16.07.2013 року; 05.09.2013 року, грошових коштів. Договір позики та розписки підписувала, щоб у разі поділу майна зі своїм співмешканцем, йому не відійшов майновим комплекс (ферма), розташований у с. Вільний посад, та худоба. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог, у повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників судового провадження, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, у їх сукупності, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підставах: Так, згідно до вимог ст.1046 ЦК України - за договором позики одна сторона(позикодавець) передає у власність другій стороні(позичальнику) грошові кошти…, а позичальник зобов'язуються повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики)… Договір позики укладається у письмовій формі (ч.1 ст.1047 ЦК України). У матеріалах справи міститься оригінал Договору безпроцентної позики від 04.05.2013 року, з якого убачається, що [PERSON] отримала у [PERSON] у борг, - 1 500,00 грн., які зобов'язується йому повернути - 01.06.2013 року (а.с.8). Умовами зазначеного Договору обумовлено, що у разі порушення строків повернення грошової суми, [PERSON] бере на себе зобов'язання сплатити пеню у розмірі 1,0% від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Згідно оригіналу розписки від 16.07.2013 року, [PERSON] отримала у [PERSON] у борг, - 16 000,00 грн., які зобов'язується йому повернути до 16.09.2013 року (а.с.9), при цьому бере на себе зобов'язання, у разі порушення строків повернення грошової суми, сплатити пеню у розмірі 5,0% від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Як убачається з оригіналу розписки від 05.09.2013 року, [PERSON] отримала у [PERSON], у присутності свідків [PERSON] та [PERSON], у борг, - 6 000,00 грн., які зобов'язується йому повернути до 05.10.2013 року (а.с.9), при цьому бере на себе зобов'язання, у разі порушення строків повернення грошової суми, сплатити пеню у розмірі 1,0% від суми заборгованості, за кожен день прострочення. Під час розгляду справи свідок [PERSON] підтвердив суду, що у його присутності, у вересні 2013 року [PERSON] передав грошові кошти, у розмірі 6 000,00 грн. - [PERSON], про що остання розписалась власноруч на розписці, яка була виготовлена на комп'ютері. Він, як свідок, також розписався. [PERSON] брала гроші на місяць, зазначала, що у разі несвоєчасного повернення грошових коштів, сплатить [PERSON], - пеню. Згідно приписів ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі…, що йому були передані позикодавцем) у строк та у порядок, що встановлені договором. У відповідності до приписів ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За порушення грошового зобов'язання ст.625 ЦК України передбачає відповідальність боржника. Так, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, даною нормою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до розрахунку Позивача, розмір 3% річних, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання, за Договором позики від 04.05.2013 року (з 02.06.2013 по 06.05.2014), складає - 41,79 грн.; за розпискою від 16.07.2013 року (з 17.09.2013 по 06.05.2014) - 305,09 грн.; за розпискою від 05.09.013 року (з 06.10.2013 по 06.05.2014) - 105,04 грн.; інфляційні втрати за Договором позики від 04.05.2013 року (з червня 2013 по березень 2014), складає - 49,20 грн.; за розпискою від 16.07.2013 року (з вересня 2013 по березень 2014) - 664,95 грн.; за розпискою від 05.09.013 року (з жовтня 2013 по березень 2014) - 249,36 грн. Отже вимоги Позивача в частині стягнення загальної суми боргу за Договором позики та двома розписками, з урахуванням обумовленого розміру пені, 3% річних за прострочення виконання зобов'язань, та інфляційних втрат, є доведеними. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сума понесених витрат у розмірі 228 380,43 грн., сплаченого судового збору, також підлягає стягненню з Відповідача на користь Позивача, у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved