Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

[PERSON] 19 травня 2014 року звернулася до суду з позовною заявою до Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування на земельні ділянки площею 0,1550 га та 0,2500 га, які розташовані на території Олексіївської сільської ради. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що дані земельні ділянки належали її чоловіку - [PERSON], який помер [INFO] року. Вказані земельні ділянки [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25.05.2007 року. Позивач отримала спадщину після смерті чоловіка [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 11 лютого 2014року. З приводу оформлення спадщини на земельні ділянки позивач зверталася до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки на ім'я спадкодавця. На даний час позивач виявила намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті чоловіка [PERSON], оскільки являється спадкоємцем за законом першої черги, в зв'язку з чим звернулася до суду з даним позовом та прохає визнати за нею право власності на вищевказані земельні ділянки. У відкритому судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені [PERSON] позовні вимоги в повному обсязі та прохала їх задовольнити. Представник відповідача - Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області в відкрите судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій позов визнав та прохав слухати справу у відсутність представника. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 20 травня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельних ділянок площами 0,1550 га та 0,2500 га, розташованих по [ADDRESS], Олексіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, яку спадкодавець [PERSON] успадкував після смерті матері [PERSON], про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25 травня 2007 року, та які належали [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 611753 та серії ЯБ №611754. Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач після смерті чоловіка [PERSON] з приводу оформлення спадщини звернулася до П'ятої Харківської державної нотаріальної контори, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності, так як відсутні правовстановлюючі документи на вищезгадані земельні ділянки на ім'я спадкодавця [PERSON], оскільки останнім право на земельні ділянки було нотаріально оформлене, але належним чином у відповідному земельному органі зареєстровано не було, а саме: не були належним чином оформлені та отримані Державні акти на право власності на земельні ділянки, що свідчило б про належність майна спадкодавцю ( відповідь від 27.03.2014 року №999/02-14). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.ст. 1217,1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця. Факт, що позивач [PERSON] являється дружиною померлого [PERSON] підтверджується її свідоцтвом про народження та свідоцтвом про одруження, копії яких знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на земельну ділянку відповідно до ст.1225 ЦК України переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч.1 ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельні ділянки виникає після одержання її власником документу, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. а ч.3 ст. 152 Земельного Кодексу України. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини , як визначено в ст.81 ч.1 п. г Земельного Кодексу України. Також, як вбачається з ч.1 п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування » відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Право спадкодавця [PERSON] на земельні ділянки підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25 травня 2007 року. Згідно із ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позивач [PERSON], як спадкоємець після смерті спадкодавця - [PERSON], має законне право на земельні ділянки в порядку спадкування. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved