Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

[PERSON] 17.11.2015 року звернувся до Кілійського районного суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], встановивши, що [PERSON] є сином [PERSON]. Із заяви вбачається, що відповідно до свідоцтва про народження серії V-УР № 0762011 від 12.10.1963 року батьком [PERSON] записаний [PERSON]. Однак, в паспорті батька заявника його прізвище, імя, по батькові зазначені як [PERSON]. 25.05.2015 року помер [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 417355 від 27.05.2015 року. Для належного оформлення спадщини [PERSON] звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину через розбіжності у написанні прізвищ та по батькові спадкодавця в свідоцтві про народження та в паспорті й свідоцтві про смерть. Виправити помилки на теперішній час в заявника немає можливості. Заявник, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про те, що свої вимоги підтримує у повному обсязі, просить справу розглядати за його відсутності. Представник Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив заяву, відповідно до якої вимоги заявника визнає в повному обсязі та водночас просить провести засідання без його участі. На підставі письмових заяв позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 169,197 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як зазначено у ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених позовних вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про народження серії V-УР № 0762011, виданого 12.10.1963 року Дмитрівською сільською радою Їзмаїльського району Одеської області, [PERSON] народився 27.09.1963 року, його батьками записані [PERSON] та [PERSON], про що в книзі записів актів громадського стану про народження зроблено відповідний запис № 89. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 417355 від 27.05.2015 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції, 25.05.2015 року помер [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 377 від 27.05.2015 року. З паспорту серії КК 801123, виданого Кілійським РВ УМВС України в Одеській області 27.12.2001 року, вбачається що прізвище, імя, по-батькові померлого [PERSON]. Згідно довідки № 1203 від 13.11.2015 року, виданої Дмитрівською сільською радою Кілійського району Одеської області, [PERSON], [INFO], є сином [PERSON], вони проживали разом та вели спільне господарство. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7\~постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Оскільки заявник, як син [PERSON], померлого 25.05.2015 року, відповідно до\~ст. 1261 Цивільного кодексу України\~належить до першої черги спадкоємців за законом, встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] необхідне останньому для прийняття спадщини після смерті батька. З інформаційного листа приватного нотаріуса Кілійського районного нотаріального округу [PERSON] від 14.11.2015 року № 553/02-14/160/2015 вбачається, що [PERSON] звертався за оформленням спадщини після смерті [PERSON], померлого 25.05.2015 року, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з тим, що заявником не було надано документів, що підтверджують родинні відносини з спадкодавцем. [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду. Дослідивши надані докази, розглянувши справу в межах заявлених вимог суд вважає можливим встановити факт родинних відносин, визнавши [PERSON], [INFO], сином [PERSON], померлого 25.05.2015 року.

Outcome: approved