Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

[PERSON] 03 липня 2017 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням мотивуючи свої вимоги тим, що згідно договору купівлі-продажу від 04 квітня 1997 року йому на праві власності належить житловий будинок в с. Камяні Потоки вул. Озерна, 22 Кременчуцького району Полтавської області, в якому з 2013 року зареєстрована його колишня невістка відповідач [PERSON] з неповнолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON], але в зазначеному будинку ніколи не проживали. Відповідач добровільно знятись з реєстрації не бажає, чим перешкоджає йому повноцінно користуватись своєю власністю. Просив визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком № 22 по вулиці Озерна в селі Камяні Потоки Кременчуцького району Полтавської області. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити, про підстави та обставини якого пояснив так, як це викладено в заяві. Відповідач [PERSON] позов визнала частково та пояснила, що вона з дітьми дійсно ніколи не проживала в будинку позивача та на даний час бажає знятися з реєстрації, але сервісний центр відмовив їй у звязку з відсутністю згоди батька [PERSON], місцезнаходження якого їй невідоме, щодо стягнення з неї судових витрат заперечувала. Третя особа Камянопотоківська сільська рада Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у їх відсутність та винести рішення на розсуд суду. Третя особа Управління державної міграційної служби України в Полтавській області в судове засідання свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, що підтверджується поштовою розпискою про отримання судового повідомлення. Третя особа Орган опіки та піклування Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області надали до суду заяву, в якій просили розглянути справу у відсутність їх представника. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали і оцінюючи все в сукупності вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною 4 статті 60 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Рішення повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок в с. Камяні Потоки вул. Озерна, 22 Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується договором купівлі-продажу посвідченим 24 квітня 1997 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори Полтавської області та зареєстрованим в реєстрі за № 1-330, в якому з 2014 року зареєстрована відповідач [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], однак в зазначеному будинку не проживають, речей своїх там не утримують. Відповідач жилим приміщенням не користується без поважних причин, чим перешкоджає позивачу повноцінно користуватися своєю власністю, порушуючи його законні права та інтереси, які необхідно поновити. Вищенаведене є підставою для визнання відповідача [PERSON] разом з малолітніми дітьми такими, що втратили право користування житлом, оскільки були відсутніми в ньому без поважних причин понад встановлений законом термін. Термін відсутності відповідача понад строки встановлені законом підтверджується актом від 25 травня 2017 року складеним депутатом Камянопотоківської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON]. Даних про наявність домовленостей між сторонами про більш тривалий термін користування житлом немає. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позову щодо визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, тому його задовольняє, виходячи з положень ст. 391 ЦК України, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так як позов задоволено, то в відповідності до ст. 88 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. та 600 грн. на правову допомогу, підтверджені документально.

Outcome: approved