Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), діючи через представника [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), в якому просить припинити право відповідача на 1/4 частку у праві спільної часткової власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS] та визнати її право на цю частку на підставі сплати нею на користь відповідача грошової компенсації ринкової вартості цієї частки. Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28 серпня 2015 року померла [PERSON], до складу спадщини якої ввійшло право власності на трикімнатну квартиру [ADDRESS]. 02 червня 2016 року було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого нею успадкована 1/2 частка вказаної квартири, а [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частці. Згідно договору купівлі-продажу від 16 грудня 2016 року вона купила у [PERSON] її частку у праві власності на спірну квартиру. Таким чином, право власності на квартиру [ADDRESS] є спільно частковим, в якому 3/4 частки належить їй, а 1/4 відповідачу. Вона вселилась в квартиру та проживає в ній, натомість відповідач проживає разом з батьками, має інше житло. Враховуючи, що частка відповідача є незначною, квартира неподільна, відповідач проживає разом з батьками, тому припинення права відповідача на частку у праві спільної часткової власності на квартиру із компенсацією їй ринкової вартості цієї частки не може завдати їй істотної шкоди. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав з мотивів у ньому наведених та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, просила його задовольнити. Вказала, що відповідач ознайомлена із висновком експерта, вона погоджується на отримання компенсації у розмірі вказаному у висновку. На даний час відповідач має інше житло, проживає у квартирі, де їй також належить 1/4 частки, а тому припинення її права власності на 1/4 частки спірної квартири не завдасть істотної шкоди її інтересам, а навпаки дозволить покращити її житлові умови. Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків. Як вбачається з свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №180450, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції 29 серпня 2015 року, [PERSON] померла 28 серпня 2015 року (а.с.5). Згідно заповіту, посвідченого Першою Рівненською державною нотаріальною конторою Рівненської області 16 травня 2014 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все її майно, яке на день смерті буде належати їй за законом, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право, заповіла: 1/2 частку вищевказаного майна [PERSON]; 1/2 частку вищевказаного майна [PERSON] та [PERSON], в рівних частках кожному (а.с.6). Відповідно до виписки з матеріалів інвентаризаційної справи для спадкування від 25 квітня 2016 року №1040 виданої КП «РМ БТІ» згідно матеріалів технічної інвентаризації, обєкт нерухомого майна квартира №56, ЖБК «Прогрес», по вул. Набережній, 2 в м. Рівне, зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконавчим комітетом Рівненської міської ради 07 листопада 2006 року, на підставі розпорядження міського голови №2051-р від 02 листопада 2006 року (а.с.6 зворот). Як слідує з свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 червня 2016 року спадкоємцями зазначеного в заповіті майна [PERSON] є [PERSON], яка успадкувала 1/4 частку у спадщині, [PERSON], яка успадкувала 1/4 частку у спадщині та [PERSON], яка успадкувала 1/2 частку у спадщині. Спадщина, на яку в указаних вище частках видано це свідоцтво, складається з квартири №56, що знаходиться в м. Рівне по вул. Набережній, буд. №2, ЖБК «Прогрес» (а.с.7). 16 грудня 2016 року [PERSON] продала, а [PERSON] купила належну [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності 1/4 частку квартири №56, що знаходиться в м. Рівне по вул. Набережній, буд. №2, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16 грудня 2016 року (а.с.11). Таким чином, співвласниками квартири №56, що знаходиться в м. Рівне по вул. Набережній, буд. №2 є [PERSON] (3/4 частини квартири) та [PERSON] (1/4 частини квартири), що також слідує з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна №60519545 від 02 червня 2016 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №76104604 від 16 грудня 2016 року (а.с.14-15, 12). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За правилами ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Однак надання у володіння зазначеної частки в натурі можливе лише за умови, що майно є подільним у відповідності до ч. 2 ст. 183 цього Кодексу. Якщо надання частки в натурі є неможливим, співвласник вправі вимагати від інших співвласників матеріальної компенсації вартості його частки. Відповідно до ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених\~п. п. 1 - 3 ч. 1 ст. 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об'єкта, який є спільним майном. Вказаний висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 16 січня 2012 року № 6-81цс11, від 02 липня 2014 року № 6-68цс14 і відповідно до ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. З аналізу ч. 2 ст. 365 ЦК України випливає, що згоди особи, право якої на частку у спільному майні припиняється, на отримання грошової компенсації не вимагається, а позивачу необхідно не лише довести обставини, передбачені ч. 1 ст. 365 ЦК України, а й внести розмір цієї компенсації на депозитний рахунок суду. Згідно висновку експерта №170410/2_ЗО судової будівельно-технічної експертизи 1/4 частини ринкової вартості квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] становить 172\~522 грн., які позивач згідно квитанції №0.0.794338662.2 від 26 червня 2017 року перерахували на рахунок суду, цим же дослідженням встановлено, що поділ в натурі квартири, на дві окремі ізольовані квартири відповідно до розміру часток у праві власності на цю квартиру її співвласників [PERSON] (3/4) та [PERSON] (1/4) неможливий. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначала про незначну частку відповідача у спільній власності та неможливість її виділення в натурі. Крім того, позивач вказувала про наявність у відповідача у власності іншого житла, у якому вона проживає, що свідчить про те, що припинення права власності [PERSON] на частку в спірній квартирі не завдасть їй істотної шкоди. Дані обставини повністю визнані в судовому засіданні представником відповідача, відтак на підставі ч.1 ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, враховуючи, що частка відповідача у праві спільної часткової власності на квартиру є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною і таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам відповідача та членам її сім'ї, оскільки відповідач володіє на праві спільної часткової власності іншим житлом, в якому і проживає, а також враховуючи те, що відповідач визнала позов в повному обсязі та погодила вартість частки у спільному майні, відповідно до висновку проведеної у справі експертизи, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Разом з тим, в судовому засіданні представник позивача просив в разі задоволення позову при ухваленні рішення питання про стягнення на користь [PERSON] судових витрат не вирішувати, тому суд не здійснює розподіл судових витрат в даній справі.

Outcome: approved