Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулись в суд із позовом до Теребовлянської міської ради третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] . В обґрунтування вимог позивачі вказують, що житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, що складається із 6 членів: дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] головою якого був [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина за законом на належну йому частку житлового будинку, яку прияйняв [PERSON] у встановленому законом порядку. [PERSON] відмовилась від спадкування належної їй частки спадкового майна Інші спадкоємці, до нотаріальної контори не зверталися. Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, з господарськими будівлями та спорудами, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Посилаючись на наведене позивачі, просять задовольнити позов Позивачі в підготовче судове засідання до суду не з`явилися, просили розглядати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали, про що надали до канцелярії суду письмові заяви. Представник відповідача Теребовлянської міської ради просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечує проти його задоволення позову, про що надав до канцелярії суду письмову заяву. Представник третьої особи Теребовлянської державної нотаріальної контори не з`явився, будучи налужним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини. Як вбачається із Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 25.01.1990 року виданого Довгенською сільською радою на підставі рішення виконкому Теребовлянської районної ради народних депутатів Тернопільської області [NUMBER] від 11.12.1989 року, житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , дійсно належав колгоспному двору, головою якого був [PERSON] та складається з 6-ох членів. Згідно довідки виданої виконкомом Теребовлянської міської ради від 24.06.2020 року, [PERSON] , який помер [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою [ADDRESS] на день смерті за даною адресою були зареєстровані та проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] , невістка [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] . Відповідно до пунктів 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України до цивільних відносин, які виникли до набрання чинності вказаного Закону (до 1 січня 2004 року), застосовуються норми, що діяли раніше У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст.ст. 120-121, ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування та розпорядження майном колгоспного двору здійснюється тільки за згодою всіх членів двору. При поділі майна колгоспного двору розмір часток членів колгоспного двору визнається рівними. Таким чином, із вищевказаного вбачається, що кожному із членів колишнього колгоспного двору що по [ADDRESS] , які проживали в ньому належало на праві спільної сумісної власності по 1/6 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Відповідно до довідки виданої Теребовлянським районним бюро технічної інвентаризації, житловий будинок за [ADDRESS] зареєстровано за головою колишнього колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконкомом Теребовлянської районної ради на підставі рішення виконкому [NUMBER] від 11.12.1989 року. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.01.2000 року, актовий запис №2. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] [PERSON] є сином [PERSON] Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] 22.05.2004 року зареєстрували шлюб. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом на належну йому 1/6 частку житлового будинку, яку прийняв син [PERSON] в порядку передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, шляхом фактичного вступу в управління та розпорядження спадковим майном. Постановою завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 03.06.2020 року за №368/02-14, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по [ADDRESS] , після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Як вбачається із постанови завідувача Теребовлянської державної нотаріальної контори Хомутової О.М. від 03.06.2020 року за №368/02-14, у справах Теребовлянської державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за №381 від 06.12.2019 року за заявою сина померлого [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] відмовилась від спадкування належної їй частки спадкового майна, інші спадкоємці не звертались. Суд, розглянувши справу, дослідивши та оцінивши в сукупності зібрані по справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР. Відповідно до ст.526 ЦК УРСР в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. При спадкуванні за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частині, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю (ст. 529 ЦК УРСР в редакції 1963 року) Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За вказаних вище обставин, суд, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі, беручи до уваги те, що згідно норм матеріального права частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, вважає, що позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] до Теребовлянської міської ради, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності є обґрунтованими і такими, що не порушують прав інших осіб та підлягають до задоволення у повному обсязі. А тому слід визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на яку він має право як член колишнього колгоспного двору та визнати право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] як спадкове майно після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору. Визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на яку вона має право як член колишнього колгоспного двору

Outcome: approved