Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в с. Остриця по вул. Боянівська, 19 Герцаївського району Чернівецької області. На обґрунтування позову зазначили, що 07\~грудня 2011\~року помер [PERSON], відповідно чоловік [PERSON] та батько [PERSON] та [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на вказаний житловий будинок. Так як будинок був побудований за час шлюбу із [PERSON], то спадщина відкрилася на 1/2 частину спірного домоволодіння. Позивачі, як спадкоємці за законом, спадщину прийняли своєчасно, так як проживали та продовжують проживати у спірному будинку та звернулися до нотаріуса із зявами про видачу свідоцтва про право на спадщину. Втім, нотаріусом у видачі такого свідоцтва було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на означене нерухоме майно. За вказаних обставин, позивачка [PERSON] просила визнати за нею право власності на Ѕ частку спірного домоволодіння як спільне\~майно подружжя та на 1/6 частку в порядку\~спадкування за\~законом після смерті чоловіка, а позивачі [PERSON] та [PERSON]Ф просили визнати за ними по 1/6 частин вищевказаного житлового будинку в порядку\~спадкування за\~законом після смерті батька. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] будучі належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду в судове засідання не зявилися, однак від представника до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Острицька сільська\~рада Герцаївського\~району Чернівецької\~області будучи належним чином повідомлена про час і місце судового розгляду, в судове засідання свого представника не направила, однак від останньої надійшла заява згідно якої не заперечили проти задоволення позову та просили розглянути справу у їх відсутності, тому суд в силу ст. 280 ЦПК України, з урахуванням клопотання представника позивача, вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступне. Так, з матеріалів справи вбачається, що по вул. Боянівська, 19 в с. Остриця Герцаївського району Чернівецької області розташовано домоволодіння, яке складається з житлового будинку літ. А загальною площею 75,20 кв.м, в тому числі 57,20 кв.м жилої площі, сараю літ. Б, літньої кухні літ. В огорожі № 1-3. (а.с. 11-14). Згідно даних погосподарської книги Острицької сільської ради Герцаївського району, вказаний житловий будинок з господарськими спорудами зареєстрований у сільській раді з 1982 року за [PERSON] (а.с.21-22). Статтею 86 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час побудови спірного жилого будинку встановлено, що право власності це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Судом встановлено, що позивачка, [PERSON], 25 травня 1974 року уклала шлюб із [PERSON] (а.с.6). Нормою ст. 60 СК України, передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Аналогічна норма закону містилася у ст. 22 КпШС України. Отже, за змістом вищевказаних норм закону, кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відтак, зважаючи на те, що житловий будинок, який розташований в с. Остриця по\~вул.\~Боянівська,\~19\~Герцаївського району побудований на відведеній в установленому порядку земельній ділянці та зареєстрований в сільській раді з 1982 року за [PERSON],\~тобто на час коли останній перебував у шлюбі із [PERSON], то з того часу останні стали його співвласниками в рівних частках, тобто по 1/2 частки. 07 грудня 2011 року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим виконкомом Острицької сільської ради серії І-МИ № 172825 (а.с.15). Таким чином, після смерті останнього відкрилася спадщина, в т.ч. на 1/2 частину вищевказаного житлового будинку з господарськими спорудами. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті, а у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від неї, право на спадкування одержують спадкоємці за законом (ст. 1223 ЦК). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя заповіту не склав, а тому спадкування має місце за законом. Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За даними Острицької сільської ради Герцаївського району Чернівецької області позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] своєчасно прийняли спадщину після смерті спадкодавця [PERSON], так як постійно проживали разом із ним у спірному господарстві (а.с.21-22). Окрім того,\~як випливає\~з матеріалів\~спадкової справи\~щодо майна\~померлого [PERSON],\~[PERSON] дружина останнього, [PERSON] та [PERSON] діти\~спадкодавця, звернулися\~до приватного\~нотаріуса Герцаївського\~районного нотаріального\~округу Чернівецької\~області із\~заявою про\~прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 53, 60, 62 звороти). Інших спадкоємців які би мали право на спадщину в т.ч. і обовязкову частку, після смерті [PERSON] судом\~не встановлено.\~Згідно матеріалів\~спадкової справи,\~[PERSON],\~[PERSON]\~та [PERSON]\~ діти\~спадкодавця,\~спадщину не\~прийняли,\~та до\~нотаріуса із\~заявами про\~прийняття спадщини\~не звернулися (а.с.53-70). У відповідності до ч.1 ст. 71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. За вказаних обставин позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 1/6 частині спірного домоволодіння, а до [PERSON] має перейти ще також Ѕ частка вищевказаного домоволодіння як спільне майно подружжя. Відповідно до\~постановою нотаріуса\~від 20\~січня 2019\~року позивачам\~було відмовлено\~у видачі\~свідоцтв про\~право на\~спадщину за\~законом і\~в т.ч.\~і щодо\~1/2\~частки як\~спільного майна\~подружжя з\~підстав відсутності\~правовстановлюючих документів на житловий будинок (а.с.\~70). Враховуючи вищенаведене,\~суд приходить\~до висновку,\~що оскільки\~спірний житловий\~будинок був\~повністю збудований,\~прийнятий в\~експлуатацію та\~рахується в\~сільській раді\~за [PERSON],\~а позивачі,\~[PERSON],\~[PERSON]\~та [PERSON]\~прийняли спадщину,\~проте з\~незалежних від\~них обставин\~не можуть\~оформити своє\~право на\~спадкове майно,\~то їх\~вимоги про\~визнання за\~ними право\~власності підлягають\~задоволенню,\~шляхом визнання\~за ними в\~порядку спадкування право власності на 1/6 частину житлового будинку та визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку, як спільне майно подружжя. На підставі ст.ст.1216, 1217, 1220-1223, 1261, 1268-1270, 1273, 1275 ЦК України, ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України від 1969 року, ст. 71 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved