Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

[PERSON] в вересні 2021 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у зв`язку із продовженням навчання. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що відповідач є її батьком, надавав матеріальну допомогу на її утримання до досягнення нею повноліття. На теперішній час позивачка продовжує навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту, потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги. [PERSON] мешкає разом зі своє матір`ю [PERSON] , перебуває на утриманні матері, не працює, оскільки лише здобуває професію після закінчення загальноосвітньої школи, є студенткою університету за денною формою навчання, навчається в іншому населеному пункті, потребує додаткових витрат на проїзд, на придбання спеціалізованої навчальної літератури, на оплату проживання в гуртожитку. [PERSON] , за твердженням позивачки, є працездатним, працює, отримує доходи у виді заробітної плати та має змогу сплачувати аліменти. У добровільному порядку не було досягнуто домовленості між позивачкою і відповідачем щодо надання матеріальної допомоги доньці у зв`язку із продовженням навчання, тому [PERSON] змушена звертатись до суду для захисту своїх майнових прав, вважає достатнім для свого утримання матеріальну допомогу від батька в розмірі 1/4 частини його доходів (заробітку), просить стягувати аліменти з [PERSON] від дня пред`явлення позову і до закінчення нею навчання в університеті (до 30.06.2024 року). Позивачка [PERSON] була належним чином повідомлена по дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому засіданні не прибула, надала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, заявлені раніше позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] був належним чином повідомлений по дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому засіданні не прибув. [PERSON] надав до суду заяву, в якій частково визнав вимоги позивачки, оскільки відповідач також утримує двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та дружину [PERSON] , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Залучена судом до участі в справі як третя особа, котра не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] була належним чином повідомлена по дату, час та місце розгляду справи судом, для участі в судовому засіданні не прибула, надала до суду заяву, в якій просила здійснювати розгляд справи за її відсутності, підтримала позицію відповідача у справі. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, дослідивши письмові матеріали в справі, встановив такі обставини і визначив відповідні до них правовідносини. Позивачка [PERSON] є громадянкою України, внесена до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, народилась [INFO] в с. Дробишеве Краснолиманського району Донецької області, її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження (повторним) серії [NUMBER] , виданим 24.11.2017 року Виконавчим комітетом Дробишевської селищної ради Краснолиманського району Донецької області. Шлюб між батьками позивачки [PERSON] та [PERSON] було розірвано 21.08.2007 року, актовий запис № 145, в подальшому батьки стали мешкати окремо, що не заперечується сторонами. Позивачка є фізично здоровою, мешкає разом зі своєю матір`ю, перебуває на утриманні матері. [PERSON] на теперішній час є студенткою ІІ курсу Українського державного університету залізничного транспорту за денною формою навчання (довідка освітнього закладу від 09.09.2021 року; а.с. 11), надання освітньої послуги здійснюється на договірних засадах, предметом договору є підготовка фахівця з вищої освіти, ступінь вищої освіти - бакалавр, спеціальність «Менеджмент», тривалість навчання становить 4 роки, замовником освітньої послуги є мати позивачки [PERSON] , загальна вартість освітньої послуги становить 57400,00 грн.. Відповідач [PERSON] є громадянином України, перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від цього шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] є працівником Аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення ГУ ДСНС України в Луганській області, отримує дохід у виді заробітної плати. Державним виконавцем Лиманського МВ ДВС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) здійснювалось примусове виконання виконавчого листа в справі № 2-503-2006? виданого 11.08.2006 року Краснолиманським міським судом Донецької області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] до досягнення дитиною повноліття, а також про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в рахунок погашення заборгованості зі слати аліментів утримання проводиться також у розмірі 12,5 % заробітної(доходу) [PERSON] на користь [PERSON] на утримання його доньки [PERSON] .. Відповідачем надано до суду Судовий наказ судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 11.11.2021 про стягнення з нього на користь [PERSON] аліментів на утримання їх сина [PERSON] , [INFO] . Суд не бере до уваги надане відповідачем рішення Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.12.2021, оскільки вказане рішення не набрало законної сили. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу (СК) України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом ст. 18 СК України кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Способом захисту сімейних прав та інтересів, зокрема, може бути примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку. Нормами ст. 199 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК. Згідно із ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України). Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є повнолітньою фізичною особою, проживає разом зі своєю матір`ю та перебуває на її матеріальному утриманні, продовжує навчання в Українському державному університеті залізничного транспорту. Позивачкою не надано до суду доказів на підтвердження розміру доходів, отримуваного її матір`ю, наявності чи відсутності на утриманні матері інших близьких осіб, котрі за віком чи станом здоров`я потребували б постійного догляду. Позивачка на теперішній час не працює, лише здобуває професію, навчається в іншому населеному пункті, потребує матеріальної допомоги від [PERSON] , який таку допомогу може надавати, оскільки є працездатним та офіційно працевлаштованим. Отже, суд прийшов до висновку про те, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки, бо є працездатним та зобов`язаний законом утримувати повнолітню доньку у зв`язку із продовженням нею навчання. Водночас [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі, виховує ще двох неповнолітніх дітей та має дружину яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, відповідач має непогашену заборгованість зі сплати аліментів на користь позивачки. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних способу регулювання сімейних відносин в Україні (ст. 7 СК України), суд за таких обставин вважає за можливе щомісячно стягувати з [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки у зв`язку із продовженням нею навчання в розмірі 1/6 частини доходів відповідача, починаючи з 17.09.2021 року (день звернення позивачки до суду з відповідною позовною заявою) та до закінчення донькою навчання, тобто до 30.06.2024 року. Задовольняючи частково позовну заяву [PERSON] , суд бере до уваги розмір доходу відповідача, наявність у відповідача зобов`язань щодо утримання дітей до досягнення ними повноліття. При цьому на підставі ст. 430 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд зазначає таке. Згідно із ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору позивачі у справах про стягнення аліментів. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ст.141 ЦПК України). Чинним законодавством України визначена ставка судового збору в таких справах 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому вираженні складає 908,0 грн. При цьому згідно з п.36 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. З урахуванням часткового задоволення вимог позивача [PERSON] суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн..

Outcome: partial