Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися в суд із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що вони є власниками квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який з 2011 року в квартирі не проживає, оплату за комунальні та інші послуги не вносить, а тому позивачі просять суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили їх задовільнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомої на те суду причини, хоча про день та час судового засідання повідомлявся належним чином, заперечень проти позову, а також заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності не подав. Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних в ній даних, доказів і постановляє заочне рішення. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини. Згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого 11 липня 1997 року Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації, квартира [ADDRESS], належить за правом спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Із будинкової книги для прописки громадян, проживаючих у будинку [ADDRESS], слідує, що 16 березня 1977 року у даній квартирі зареєстрований [PERSON] Відповідно до акту, складеного 17 червня 2016 року комісією в складі представників ДП «Наш дім-3», при обстеженні квартири [ADDRESS] встановлено, що [PERSON] зареєстрований, але не проживає за вищевказаною адресою, про що стверджують свідки сусіди. Частиною 2 ст.386 ЦК України передбачено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчиненню нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З проаналізованих в судовому засіданні матеріалів справи вбачається, що [PERSON] більше одного року без поважної причини відсутній по місцю проживання за адресою: [ADDRESS]. Відповідач не здійснює оплату комунальних послуг за вже вказаною адресою, його особистих речей у приміщенні будинку немає. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем доведений факт не проживання відповідача за адресою: житловим будинком за адресою: [ADDRESS] понад один рік без поважних причин, а тому має місце порушення останнім житлових прав позивача, які підлягають захисту шляхом задоволення позовних вимог та визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. В силу ст.88 ЦПК України із відповідача [PERSON] слід стягнути в користь позивача судовий збір.

Outcome: approved