Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

[PERSON] (далі-позивач) звернулася до Макарівського районного суду Київської області з позовом до Мостищанської сільської ради Макарівського району Київської області та просила суд визнати за нею право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка [PERSON], а саме: садовий (дачний) будинок в [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог, позивач посилалась на те, що [INFO] помер її чоловік [PERSON], після його смерті якого відкрилася спадщина зокрема на вказане вище спадкове майно. Позивач спадщину прийняла, оскільки своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Проте не може оформити право власності на спадкове майно, оскільки нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва, так як спадкодавець за життя не отримав правовстановлюючі документи на зазначене спадкове майно. Тому позивач звернулася до суду з даним позовом. За клопотанням представника позивача [PERSON], ухвалою суду від 19.11.2015 року, до участі у справі було залучено в якості співвідповідача [PERSON], який є спадкоємцем першої черги у даній справі. У судове засідання позивач не прибула, її представник [PERSON] через канцелярію суду подала письмову заяву з проханням слухати справу у її відсутність, зазначивши про підтримання позовних вимог та просила їх задовольнити з підстав викладених у позові. Відповідач у судове засідання свого представника не направив, подали до суду заяву, в якій просили справу слухати у відсутність їхнього представника, проти задоволення позовних вимог не заперечили. [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду нотаріально посвідчену заву з проханням слухати справу у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечив. Дослідивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 631/2013 р. до майна померлого [INFO] [PERSON], суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане 25.05.2013 р. Відділом реєстрації смерті у м. Києві, актовий запис № 9121). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за законом, зокрема і на садовий (дачний) будинок в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України до першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, у тому числі народжені після його смерті, другий з подружжя, який пережив спадкодавця, а також батьки спадкодавця. Як встановлено з матеріалів спадкової справи № 631/2013 р. до майна померлого [INFO] [PERSON], спадкоємцями першої черги за законом є дружина [PERSON] (позивач по справі), та діти покійного - [PERSON] та [PERSON] (аркуш спадкової справи 16-19). Позивач по справі [PERSON] спадщину після смерті свого чоловіка прийняла своєчасно, що підтверджується відповідною заявою (аркуш спадкової справи 2, 17). [PERSON] будучи сином покійного та спадкоємцем за законом першої черги, також спадщину прийняв, подавши відповідну заяву до нотаріуса (аркуш спадкової справи 3, 18). [PERSON] будучи дочкою покійного та спадкоємицею за законом першої черги від належної їй частини у спадщині після смерті [PERSON] відмовилася. (аркуш спадкової справи 4, 16, 19) Інших спадкоємців, які б мали право на спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Як вбачається із матеріалів спадкової справи № 631/2013 р. до майна померлого [INFO] [PERSON], а саме із договору про поділ спадщини (аркуш спадкової справи 57), до складу спадкового майна, що підлягає поділу за договором, входять: земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Мостищанська сільська рада, загальною площею 0,1500 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; земельна ділянка, що розташована за адресою: Київська область, Макарівський район, Мостищанська сільська рада, с/т «Новосілківське», загальною площею 0,0760 га, цільове призначення: для ведення садівництва; 1/4 частина квартири [ADDRESS], що належала померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Органом приватизації Жовтневої районної державної адміністрації в м. Києві 27.12.1993 року згідно з розпорядженням від 27.12.1993 року № 4378, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві «Київське міське бюро технічної інвентаризації» 25.01.1994 року, і записано в реєстрову книгу за № 2912. Після укладення вказаного договору, до спадкоємця [PERSON] перейшла 1/4 частина квартири [ADDRESS], а до спадкоємиці [PERSON] - дві вказані вище земельні ділянки, про що останнім державним нотаріусом П'ятої КДНК Кононовою К.В. було видано відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. (аркуш спадкової справи 58, 59, 60) Проте, до переліку спадкового майна не було включено садовий (дачний) будинок в [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,0760 га, цільове призначення: для ведення садівництва. Постановою державного нотаріуса П'ятої КДНК Кононової К.В. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказаний садовий будинок, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього. Відповідно до статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень частини 5 статті 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності до положень частин першої та другої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за законом чи за заповітом може прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Згідно підпункту 3.14 пункту 3 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012р., прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємець не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої частини відмовитись. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину. Відповідно до листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.05р. у випадку відсутності у померлої особи правовстановлюючого документу на нерухоме майно, державна реєстрація якого не проводилась, питання належності нерухомого майна такій особі має вирішуватись в судовому порядку. Факт того, що садовий (дачний) будинок в [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці, загальною площею 0,0760 га, цільове призначення: для ведення садівництва, належав покійному [PERSON], підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.09.2001 р., який видано на земельну ділянку на якій був в подальшому побудований вказаний садовий будинок. (аркуш спадкової справи 43) Як вбачається з технічного паспорту на садовий (дачний) будинок від 08.08.2015р., який розташований в [ADDRESS], до складу вказаного домоволодіння входить: садовий будинок загальною площею 98,4 кв.м., житловою площа - 22,3 кв.м. (літ.А), мансарда житлова (літ. надА), веранда (літ. а), ганок (літ. до а), колодязь питний (літ. І), огорожа (№1), загальною вартістю 133 731,00 грн. Відповідно до ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Враховуючи викладене, а також те, що відповідач позов визнав, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав та інтересів третіх осіб, то суд вважає за можливе його прийняти, а позов на цій підставі задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою позову, судові витрати стягненню з відповідача не підлягають. Враховуючи викладене,

Outcome: approved