Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

[PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду із позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] Позовні вимоги вмотивовано тим, що позивачка [PERSON] із синами [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується договором поділу житлового будинку у натурі та припинення спільної часткової власності від 10.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за №1515. Крім позивачів у будинку зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Колишня дружина позивача [PERSON] - [PERSON] в будинку не проживає більше двох років, місце її перебування позивачам невідоме. Донька позивача [PERSON] - [PERSON] після одруження, більше двох років у будинку позивачів не проживає. Відповідачі будинок не утримують, не сплачують комунальні послуги, чим порушують пава позивачів на користування та розпоряджання житловим будинком, який належить їм на праві власності. Позивачі просили ухвалити рішення про визнання відповідачів [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] Відповідно до вимог ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачам було встановлено строк в п'ятнадцять днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження на подачу відзиву на позовну заяву. Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі, просять його задоволити. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, не подли до суду жодних заяв. Розгляд справи проведено у відсутності позивачки та відповідачів відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення, що відповідає положенням ст. 280 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] із синами [PERSON] та [PERSON] є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] що підтверджується договором поділу житлового будинку у натурі та припинення спільної часткової власності від 10.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Рошинець Н.П. та зареєстрованого в реєстрі за №1515 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.08.2017 року (а.с.18-21). Колишня дружина позивача [PERSON] - [PERSON] в будинку не проживає більше двох років, місце її перебування позивачам невідоме. Донька позивача [PERSON] - [PERSON] після одруження, більше двох років у будинку позивачів не проживає. Відповідачі не утримують будинок, не сплачують комунальні послуги. Ст.41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 року № 475\\97-ВР, якими закріплено принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном, право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України). Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин. У відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Відповідно до ст.150 ЖК України власник житла має право користуватися ним на власний розсуд. Враховуючи наведене, реєстрація відповідачів [PERSON], [PERSON] є перешкодою для користування і розпорядження власністю позивачів, що є порушенням її конституційних прав на право вільного розпоряджання своєю власністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивачів слід стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved