overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

30 червня 2015 року позивачка звернулась до суду із позовом і просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини з відповідача, посилаючись на наступні обставини. З 23 червня 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 ХМУ юстиції, актовий запис № 903, шлюбі. Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2011 року шлюб між сторонами був розірваний. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання дитини, має нерегулярний дохід, тому позивачка просить суд стягнути з нього аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень, з дня подачі позовної заяви до досягнення повноліття дитиною. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що з 23 червня 2007 року по 22 вересня 2011 року сторони перебували у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову № 1 ХМУ юстиції, актовий запис № 903, шлюбі, що підтверджується рішенням Московського районного суду м. Харкова від 22 вересня 2011 року (а.с.4). Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Позивачка заявила про можливість судового розгляду за її відсутністю, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Від відповідача не надійшло клопотань про відкладення судового розгляду справи або про повідомлення причин неявки в судове засідання. Тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів, відповідно до ст. 224 ЦПК України. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

30 червня 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором в сумі 5582 грн. 50 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, подав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася завчасно і належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 верес ня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття карткового рахунка № [NUMBER] (а/с 4-6). 24 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду № 1 до договору № [NUMBER] про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 12 вересня 2014 року, відповідно до якої [PERSON] відкрито кредитну лінію, у межах якої надано кредит з лімітом не більше 4000 грн. зі сплатою 40% річних за користування ним з кінцевим терміном дії до 30 вересня 2017 року (7-10). Відповідач свої зобовязання по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів не виконувала, а тому станом на 24 червня 2015 року утворилася заборгованість в сумі 5582 грн. 50 коп., з якої 3993 грн. 89 коп. - заборгованість по кредиту, 912 грн. 86 коп. заборгованість по процентам, 564 грн. 62 коп. пеня за прострочення сплати кредиту, 111 грн. 13 коп. - пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується розрахунком (а/с 11). Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-13 00:00:00

30 червня 2015 року Роменський міжрайонний прокурор звернувся до суду з указаною заявою, в якій прохав визнати спадщину, що відкрилась після смерті мешканця [INFO] [PERSON], померлого 25 березня 2000 року і складається із земельної ділянки, розміром 3,6846 га, вартістю 62072 грн., відумерлою та передати її територіальній громаді Довгополівської сільської ради Роменського району. Свої вимоги мотивує тим, що спадкоємців після смерті [PERSON] не має, заповіт від його імені не посвідчувався, передача земельної ділянки територіальній громаді Довгополівської сільської ради відповідає інтересам держави, тому виникла необхідність звернення до суду з даним позовом. У судовому засіданні прокурор Клименко Я.В. заяву підтримала. Від Довгополівської сільської ради та Роменської районної державної нотаріальної контори до суду надійшли заяви з проханням розглянути справу у відсутності їх представників. Заслухавши прокурора, дослідивши докази, суд дійшов висновку про наступне. Відповідно до ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Частина 1 ст. 1286 ЦК України вказує, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не приймати. Згідно ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Судовим розглядом справи встановлено, що 25 березня 2000 року помер мешканець с. Кропивинці Роменського р-ну [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть №11 від 28.03.2000 року (а.с.4). Останнім місцем проживання померлого є с. Кропивинці Роменського р-ну (а.с.3). [PERSON] на підставі Державного акту серії СМ№ 024398 на праві власності належала земельна ділянка площею 3,6846 га, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.5, 6). З довідки Довгополівської сільської ради Роменського району Сумської області №02-13/303 від 19.06.2015 року вбачається, що [PERSON] мав земельний пай площею 3, 6846 га. Помер 25.03.2000 року. Спадкоємців за законом не має, заповіт сільською радою не посвідчувався (а.с.3). Роменська районна державна нотаріальна контора повідомила, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, будь-які відомості про коло спадкоємців в нотаріальній конторі відсутні (а.с.16). За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

30 червня 2016 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 липня 2003 року Остерською міською радою Козелецького району Чернігівської області, за актовим записом № 20. У судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням розглядати справу без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у відсутності відповідача. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають малолітню доньку, яка проживає з відповідачкою. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через різні погляди на життя та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала повністю та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 червня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що в книзі реєстрації актів про одруження складено відповідний актовий запис за № 50 (а. с. 5), від шлюбу мають малолітню доньку, [PERSON], [INFO]що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), яка проживає з відповідачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивача, за власним клопотанням останнього. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 27 липня 2007 року, про що було зроблено актовий запис № 1230. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку Варвару, [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з лютого 2014 року, спільне господарство не ведеться. Між сторонами немає взаєморозуміння та спільних інтересів. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 липня 2007 року, про що було зроблено актовий запис № 1230 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину доньку Варвару, [INFO]. (а.с. 4). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 551,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на своє утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно на період навчання до досягнення 23 років, посилаючись на те, що він є курсантом другого курсу Національної академії сухопутних військ імені [PERSON] та потребує матеріальної допомоги. Відповідач, який є його батьком, у добровільному порядку матеріальної допомоги на його утримання не надає, хоч може її надавати, а тому він просить стягнути з [PERSON] аліменти на період навчання до досягнення ним 23 років. В судове засідання позивач та його представник не зявилися, представник позивача надіслала до суду заяву, в якій зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача аліменти на сина [PERSON] на період його навчання в розмірі 400 грн. щомісячно, справу розглядати за її та позивача відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позов про стягнення аліментів на сина [PERSON] в розмірі 400 грн. щомісячно на період його навчання визнав, просив справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вказуючи, що 28.05.2015 р. померла його мати [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала в [INFO]. Відповідно, внаслідок її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка, що розташована на території Павлівської сільської ради Погребищенського району. Позивач зазначає, що спадкодавець залишила заповіт, яким заповіла йому все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалось. Однак у передбачений законодавством шестимісячний термін позивач не звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори, мотивуючи це обєктивними та поважними причинами. Відповідно позивач просить надати йому строк для подання відповідної заяви тривалістю один місяць. Позивач в судове засідання не зявився проте повідомив про це суд шляхом подання заяви,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-13 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 20.11.2004р. померла йог співмешканка, [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді Сертифікату на право на земельну частку (пай), яку вона має намір успадкувати за законом, проте не має можливості оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документа (сертифікату), який був втрачений. Представник позивача в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити (а.с. 14). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте голова Черемошненської сільської ради [PERSON] суд повідомив листом, що не має можливості зявитися в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 13). З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини у системному звязку регулюються: - ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; - ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що після смерті [PERSON], яка померла 20.11.2004р., відкрилась спадщина у виді Сертифікату на право на земельну частку (пай), яку [PERSON] має намір успадкувати за законом, інших спадкоємців не має, проте не має такої можливості оформити спадщину через відсутність правовстановлюючого документа (сертифікату), який був втрачений, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право на Сертифікат на право на земельну частку (пай).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій вказав, що з вини [PERSON] 12 травня 2016 року під час дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений його автомобіль. [PERSON] та страхова компанія «ВУСО» не відшкодували завдану шкоду, тому змушений звертатися з позовом до суду. Для отримання доказів вини [PERSON] звернувся до СК «ВУСО» з клопотанням про надання йому письмових доказів вини [PERSON] та розрахунок страхового відшкодування. Страхова компанія отримала його клопотання 06 червня 2016 року, але відповіді не надала. Просить зобовязати СК «ВУСО» надати копію постанови суду про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності за вчинення ДТП, копію договору страхування та копію експертного висновку про розмір спричиненої шкоди. Просить розглядати заяву без його участі. [PERSON] надав копію його заяви-вимоги до СК «ВУСО» та поштове повідомлення про отримання страховою компанією цієї вимоги. З огляду на те, що на даний час неможливо встановити, до кого буде предявлено позов, суд розглядає заяву [PERSON] невідкладно без виклику вказаних в заяві осіб. Суд вважає, що заява [PERSON] обґрунтована наданими ним доказами, тому підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

30 червня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 вересня 2007 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у неї не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте надала суду заяву, у якій вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Представник [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надала суду заяву у якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу у відсутність позивача та її представника. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просив слухати справу у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05 грудня 2007 року, виданим Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). З матеріалів справи вбачається, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved