Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-02 00:00:00

8 січня 2020 року, [PERSON] , звернувся до суду із позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві зазначає, що йому на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлі, виданого 28.04.1990 року Виконавчим комітетом Радехівської районної Ради народних депутатів Львівської області, належить будинковолодіння, яке знаходиться в [ADDRESS] . Згідно довідки №330, виданої 30 грудня 2019 року виконкомом Стремільченської сільської ради Радехівського району Львівської області, в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., [PERSON] , 1987 р.н., та [PERSON] , 1977 р.н. Однак відповідач хоча й зареєстрований у вказаному вище житловому будинку, проте не проживає у зазначеному житловому приміщенні без поважних причин та не проживав взагалі з моменту реєстрації. Вказане підтверджується довідкою №313 від 09.12.2019р., виданою виконкомом Стремільченської сільської ради про те, що [PERSON] , 1977 р.н. дійсно зареєстрований по [ADDRESS] , але не проживає та з моменту реєстрації не проживав. Таким чином відповідач протягом тривалого часу (з моменту реєстрації) проживає в іншому населеному пункті (точна адреса його проживання позивачу не відома), не сплачує комунальних платежів, в утриманні житла жодної участі не бере, особистих речей в будинку немає і взагалі житлом не цікавиться. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ні позивач, ні інші особи відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача у вказаному будинку порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном, оскільки останній позбавлений можливості оформити державну субсидію на оплату комунальних послуг на утримання будинку. Позивач вважає, що відповідач [PERSON] втратив право користування будинком [ADDRESS] , у зв`язку з тривалою (понад один рік) відсутністю без поважної причини за місцем реєстрації. Оскільки реєстрація відповідача за цією адресою створює перешкоди у здійсненні законного права користування і розпорядження майном позивача він вимушений звернутися до суду з позовною заявою. Просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] та стягнути з відповідача в користь позивача понесені судові витрати. (а.с.1-3). Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити, оскільки відповідач з часу реєстрації не проживає у будинку. Проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився, повістка повернулася без вручення адресату, оскільки останній за цією адресою відсутній (а.с.26-27). Згідно з ст.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечив позивач. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України. Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Зміст ст.405 ЦК України передбачає, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право користуватися цим житлом. Право користування житлом втрачає член сім`ї власника у разі відсутності без поважних причин понад один рік. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, суд встановив, що [PERSON] , є власником будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будівлі, виданим 28.04.1990 року Виконавчим комітетом Радехівської районної Ради народних депутатів Львівської області (а.с.5). Згідно довідки №330, виданої 30 грудня 2019 року виконкомом Стремільченської сільської ради Радехівського району Львівської області, в житловому будинку по [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , 1974 р.н., [PERSON] , 1995 р.н., [PERSON] , 1987 р.н., та [PERSON] , 1977 р.н., що підтверджується також записами в будинковій книзі (а.с.12-17). Згідно довідки №313 від 09.12.2019 р., виданої виконкомом Стремільченської сільської ради про те, що [PERSON] , 1977 р.н. дійсно зареєстрований по [ADDRESS] , але не проживає та з моменту реєстрації не проживав (а.с.9). Із письмових пояснень сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , ніколи не проживав і не проживає за адресою [ADDRESS] . Із письмового пояснення сусідки [PERSON] вбачається, що [PERSON] , 1977 р.н., ніколи не проживав в с. Стремільче (а.с.6-8). Факт, що [PERSON] , не проживає за вищевказаною адресою підтвердили в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , не довірити показам яких в суду підстав немає (а.с.28-29). Приймаючи до уваги вищенаведене, ті обставини, що відповідач більше встановленого ст.405 ЦК України строку будинком [ADDRESS] без поважних причин не користується, суд вважає, що його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, відтак позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved