Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

31.05.2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із зазначеним позовом, в якому просили визнати за ними право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований по [ADDRESS] із яких: 1/3 його частки за [PERSON] як члена колгоспного двору, 1/3 за [PERSON] в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] та 1/3 як члена колгоспного двору. Позивачі та представник позивача [PERSON] - адвокат Ковалюх В.М. в підготовче засідання не з`явилися, але у своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Курінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують та просять ухвалити рішення згідно закону. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи, що відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст 206 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] , який доводився батьком позивачу [PERSON] (а.с.6), помер [INFO] (а.с. 8). [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, у передбаченний законодавством шестимісячний термін, згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину після його смерті, оскільки проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 9) та звернувся з відповідною заявою до нотаріуса (а.с. 34). Як вбачається зі змісту довідки за № 601, виданої 11.05.2019 року Курінською сільською радою Бахмацького району Чернігівської області, домоволодіння за адресою [ADDRESS] , станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи - колгоспний двір, членами якого рахувались: голова домогосподарства - [PERSON] , 1939 року народження, помер [INFO] , дружина - [PERSON] , 1944 року народження, син - [PERSON] , 1967 року народження (а.с. 9). Технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна підтверджує, що будинок з надвірними будівлями споруджувався в колгоспному дворі в період з 1940 року по 1978 рік. Веранда а2 та сарай Г1 збудовані, відповідно, у 2015 та 2016 роках (а.с.13). Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» «Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних». Таким чином розмір часток кожного зі співвласників будинку складав по 1/3 його частині. Зі змісту довідки, виданої 16.04.2019 року КП Прилуцьке МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.14). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості на житловий будинок з господарськими будівлями за [ADDRESS] в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні (а.с. 41). Згідно звіту від 18.04.2019 року, здійсненого ФОП « [PERSON] », за результатами проведення технічного обстеження об`єктів: веранда а2, сарай Г1 по [ADDRESS] , встановлено можливість їх надійної та безпечної експлуатації (а.с. 17). В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачу [PERSON] у реалізації спадкових прав після померлого батька в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є неналежне оформлення спадкодавцем права власності на відповідну частину житлового будинку з надвірними будівлями, внаслідок чого нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 10). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , своєчасне прийняття ним спадщини, неналежне оформлення спадкодавцем права власності на належну частину будинку з надвірними будівлями, відмову іншого спадкоємця - [PERSON] від спадщини (а.с. 34), суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями після померлого батька [PERSON] . Відповідно до ч. 2 ст. 41 Конституції України «Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом». Відповідно до ст. 328 ЦК України «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлене судом». Відповідно до ст. 392 ЦК України «Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою…». До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої 31.01.1996 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. Обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію права власності на всі, без винятку об`єкти нерухомості, введено лише з 29.06.1998 року, коли набрала чинності Інструкція про порядок державної реєстрації права власної на об`єкти нерухомого майна, що перебуває у власності юридичних та фізичних осіб, затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 09.06.1998 року за № 121. За таких обставин, права, набуті у власність до 29.06.1998 року з дотриманням установленого порядку набуття, але без державної реєстрації, слід вважати такими, що виникли та набуті в установленому порядку. Як члени колгоспного двору, позивачі мають право по 1/3 частині вищевказаного домоволодіння, тому, з урахуванням положень ч. 2 ст. 41 Конституції України та ст. 328 ЦК України, за ними слід визнати право власності на 1/3 його частину за кожним, як членів колгоспного двору.

Outcome: approved