Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

30 березня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом до [PERSON], Вирівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування. Свої вимоги позивачі мотивували тим, що [INFO] помер [PERSON], який перебував у шлюбі з [PERSON] до дня її смерті [INFO]. Останні були батьками [PERSON]. За життя [PERSON] склав заповіт, яким все своє майно заповів [PERSON] та [PERSON]. Право на обов'язкову частку у спадщині мала дружина [PERSON], яка проживала до дня смерті разом із спадкодавцем. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на 1/3 частку житлового будинку [ADDRESS]. Оскільки батьки проживали до дня смерті разом, відповідно відкрилась спадщина на 1/12 частку цього ж будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON], яку вона фактично успадкувала після смерті чоловіка, але за життя не встигла оформити спадкові права. Крім позивачів спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON]. Як спадкоємці за заповітом після смерті [PERSON], позивачі мають намір прийняти спадщину, але через відсутність правовстановлюючих документів, які б підтверджували право власності на вищевказане домоволодіння, позбавлені права власності на спадкове майно. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду за захистом свого права, просили визнати право власності на 1/3 частки за кожним на житловий будинок [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після [PERSON], який помер [INFO] та на 1/12 частки зазначеного домоволодіння за [PERSON] у порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO]. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з»явилися, надали суду заяви про розгляд справи без їхньої участі та що позовні вимоги підтримують у повному обсязі, позов просили задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надавши письмову заяву про визнання позову та розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Представник відповідача - Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився, надіславши листа про розгляд справи без участі представника сільської ради та визнання позову. Представники третіх осіб -Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області та Сумського обласного нотаріального архіву в судове засідання також не з'явився, надавши письмові заяви про відсутність заперечень та розгляд справи без участі представників. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України). Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України). Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину. Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України). Судом встановлено, що шлюб між батьками позивача [PERSON] та [PERSON] укладено 14 березня 1978 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 8). На підставі свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками позивача [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а. с. 7). [PERSON] помер [INFO] в с. Барило Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а. с. 9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а. с. 10). З довідки, виданої виконкомом Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області від 10 березня 2017 року за № 408 вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], постійно до дня смерті проживав та був зареєстрований у с. Барило Білопільського району Сумської області разом з дружиною [PERSON], яка померла [INFO] та до дня смерті проживала за вищевказаною адресою сама. Заповіт від імені померлого [PERSON], посвідчений виконкомом Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області за реєстрованим № 330 від 18 червня 1999 року, не скасовувався і не відмінявся (а. с. 11). Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців з часу відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї (а. с. ч. 3 ст. 1268). З матеріалів справи вбачається, що мати позивача [PERSON] проживала та була зареєстрована за вищевказаною адресою разом з чоловіком [PERSON] до дня його смерті. Відмови від прийняття спадщини не заявляла, отже вважається такою, що прийняла обов'язкову частку у спадщині. З Витягу із рішення № 49 від 29 грудня 1993 року про приватизацію земельних ділянок вбачається, що виконком сільської ради передав [PERSON], що мешкає по [ADDRESS] у приватну власність земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) - 0,04 га та для ведення особистого підсобного господарства - 0,46 га (а. с. 20). Витягом з погосподарської книги Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області встановлено, що згідно об'єкту по господарського обліку за 1991-1995 роки Вирівської сільської ради власником будинку, який побудований в 1969 році та знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки за вказаною адресою являвся [PERSON] (а. с. 21). У відповідності до довідки Філіалу Білопільської ГВД КП «Сумське МБТІ» від 27 лютого 2017 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] не зареєстровано на право власності в БТІ за фізичною чи юридичною особою. Інвентаризаційна справа на інвентарному обліку з 12 квітня 1988 року по замовленню [PERSON] (а. с. 13). З копії технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок [ADDRESS], виданого філіалом «Білопільська госпрозрахункова виробнича дільниця» Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» станом на 27 лютого 2017 року замовниками на виготовлення технічної документації записано [PERSON] та [PERSON] (а. с. 16-19). У відповідності до звіту про оцінку майна вартість оціночного об'єкту - житлового будинку, загальною площею 68,3 кв. м, який розташований за адресою: [ADDRESS] станом на 16 березня 2017 року, становить 49 190 грн. (а. с. 14-15). Згідно довідки КП «Білопільське районне архітектурно-планове бюро» № 3 від 14 лютого 2017 року та відповідного висновку житловий будинок та господарські будівлі за адресою: [ADDRESS], зведені з дотриманням архітектурних, санітарних та протипожежних норм і правил, знаходяться в межах земельної ділянки, не виходять за червону лінію вулиці і не знаходяться на суміжних земельних ділянках (а. с. 12). На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 червня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 923 та Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, спадкоємцями зазначеного у заповіті майна [PERSON], який помер [INFO], є його син [PERSON] та [PERSON] на 1/3 частку спадщини, яка складається з земельної ділянки, площею 2,7935 га, розташованої на території Вирівської сільської ради (а. с. 22, 24). Спадкоємцями майна [PERSON], яка померла [INFO], зареєстрованого в реєстрі за № 931 є [PERSON] та [PERSON] на 1/12 частку спадкового майна, яке складається з земельної ділянки, площею 2,7935 га, розташованої на території Вирівської сільської ради, яка належала чоловіку спадкодавця [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 13 червня 2014 року та Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а. с. 23, 25). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 13 червня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 925 та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON], який помер [INFO], є його невістка [PERSON] та його син [PERSON] на 1/3 частку спадщини, яка складається з земельної ділянки, площею 2,7935 га, розташованої на території Вирівської сільської ради (а. с. 28-30). Зі змісту свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 червня 2014 року, зареєстрованого в реєстрі за № 933, Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень вбачається, що спадкоємцями майна [PERSON], яка померла [INFO], є [PERSON] та [PERSON] на 1/2 частку спадкового майна, яке складається з земельної ділянки, площею 2,7935 га, розташованої на території Вирівської сільської ради (а. с. 33-35). Зокрема, в силу ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У відповідності до ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). За приписами ч. 1 ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Виходячи з вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. У роз'ясненнях, наданих у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляді не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, судом встановлено, що позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] в порядку спадкування після батька [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Однак, вони позбавлені можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, а отже право останніх підлягає захисту в судовому порядку. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved