Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

8 листопада 2019 року [PERSON] звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , що був зареєстрований 6 лютого 2012 року у Підгорецькій сільській раді Бродівського району Львівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 1. 27 листопада 2019 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання 4 лютого 2020 року не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить суд слухання справи проводити у її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання 4 лютого 2020 року не з`явився, подав суду заяву, в якій згідний на розірвання шлюбу, слухання справи просить проводити у його відсутності. Суд розглянув справу у відсутності позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги пояснення позивача, зазначені в позовній заяві та визнання позову відповідачем, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Згідно ч. 3, 4\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому\~ст. 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено,\~що сторони зареєстрували шлюб 6\~лютого 2012\~року у\~Підгорецькій сільській\~раді Бродівського\~району Львівської\~області,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~за №\~1,\~що підтверджується\~свідоцтвом про\~шлюб серії\~ [NUMBER] \~від 6\~лютого 2012\~року (а.с. 7). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що життя з відповідачем не склалося. В них різні погляди на життя, між ними немає поваги, любові та взаєморозуміння. Моральна основа шлюбу відсутня. Чоловік постійно вживає алкогольні напої, коли приходить додому обзиває її образливими словами, неодноразово бив. Вона зверталася по захист до поліції, однак, вжиті працівниками поліції заходи не мали жодного впливу на нього. Відповідач продовжує зробив їх спільне життя неможливим. Шлюбні відносини між ними давно припинені. Фактично сім`я припинила своє існування. Примирення та збереження шлюбу між ними є неможливим, адже їх відносини давно вже не грунтуються на взаємоповазі, любові, взаєморозумінні. При таких обставинах спільне подружнє життя в майбутньому є не можливим і даний шлюб повинен бути розірваним. Спору про майно між ними немає. Дітей у шлюбі також немає. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини по справі, приходить до висновку, що 2019 року припинено сімейні відносини між подружжям, сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Щодо вимоги позивача про відновлення її дошлюбного прізвища « [PERSON] », то така, на думку суду, підлягає до задоволення з огляду на таке. Статтею 113 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Із свідоцтва про одруження позивача та відповідача вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 6 лютого 2012 року і після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] . Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved