Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

29.08.2019 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до Київської міської державної адміністрації, третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф., про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] . Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що 28.11.2017 р. Шостою Київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 815/2017; 07.05.2019 р. звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини його батьком [PERSON] , який помер [INFO] , за результатами розгляду заяви державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф. відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після смерті [PERSON] , при цьому рішенням Святошинського районного суду м. Києва встановлено факт родинних зв`язків [PERSON] та [PERSON] ; тільки 02.05.2019 р. дізнався про її смерть, а також про прийняття [PERSON] спадщини після помелої. Враховуючи, що [PERSON] навмисно приховувала факт смерті [PERSON] , вважає, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2019 р. цивільну справу за позовом [PERSON] до Київської міської державної адміністрації, третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Наталія Феліксівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини передано на розгляд за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. Постановою Київського апеляційного суду від 29.01.2020 р. залишено без змін ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 02.09.2019 р. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.03.2020 р. відкрито провадження у справі. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 22.07.2020 р. за клопотанням позивача передано справу за позовом [PERSON] до Київської міської державної адміністрації, третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Наталія Феліксівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до Печерського районного суду м. Києва, матеріали справи надійшли до суду 10.09.2020 р., того ж дня передані судді Підпалому В.В. (протокол автоматизованого розподілу судової справи між суддями). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Підпалого В.В. від 11.09.2020 р. заявлено самовідвід від розгляду позовної заяви [PERSON] до Київської міської державної адміністрації, третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Наталія Феліксівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. 20.10.2020 р. матеріали справи передані судді Волковій С.Я. (протокол повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями). Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва Волкової С.Я. від 26.10.2020 р. позовну заяву [PERSON] до Київської міської державної адміністрації, третя особа: державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Наталія Феліксівна, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини прийнято до свого провадження. Предметом спору є вимоги про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України, заявлені [PERSON] у заяві від 29.08.2019 р. За приписами статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору. Отже позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмета і підстави позову. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Так, 22.11.2019 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про збільшення позовних вимог, подано заяву про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання свідоцтв про право на спадщину недійсними та визнання права власності на спадкове майно; 25.11.2019 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про доповнення позовної заяви; 24.02.2020 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про доповнення позовної заяви; 06.10.2020 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконними та скасування державної реєстрації, визнання незаконним та скасування рішення, визнання права власності, стягнення безпідставно набутих коштів; 17.11.2020 р. [PERSON] звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову, про встановлення фактів, що мають юридичне значення, визначення додаткового строку для прийняття спадщини, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання незаконним та скасування рішення, визнання незаконними та скасування державної реєстрації, визнання незаконним та скасування рішення, визнання права власності, стягнення безпідставно набутих коштів. При вивченні заяв [PERSON] , що подані суду 22.11.2019 р., 25.11.2019 р., 24.02.2020 р., 06.10.2020 р. та 17.11.2020 р., встановлено, що не у кожному випадку подання заяви до суду [PERSON] дотримувалися вимоги частини п`ятої статті 49 ЦПК України щодо додання до заяви доказів направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи; при вивчення матеріалів справи встановлено, що станом на 20.10.2020 р., або дату передачі матеріалів справи судді Волковій С.Я., питання про прийняття заяв [PERSON] від 22.11.2019 р., 25.11.2019 р., 24.02.2020 р. та від 06.10.2020 р. судом не було вирішено. Статтею 49 ЦПК України визначено процесуальні права та обов`язки сторін. Частиною другою даної статті закріплено, що крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу: позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження; відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом. Частиною третьою даної статті визначено, що до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі. При цьому суд, виходячи зі змісту заяв позивача про збільшення позовних вимог, про доповнення позовної заяви, про зміну предмету позову, а також змісту раніше поданої позовної заяви і конкретних обставин справи за позовом [PERSON] , повинен розцінювати їх як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об`єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. У підготовчому засіданні 21.01.2021 р. об 11:00 год., проведеному за участі позивача, [PERSON] відмовлено у прийнятті поданих ним заяв, у тому числі заяви від 17.11.2020 р., оскільки вбачається, що змінюється і предмет, і підстави позову. Ухвалою суду від 21.01.2021 р. за клопотанням позивача здійснено заміну первісного відповідача Київської міської державної адміністрації належним відповідачем - Київською міською радою. Ухвалою суду від 12.03.2021 р. за клопотанням позивача залучено до участі у справі співвідповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 13.05.2021 р. закрито підготовче провадження у справі. Відповідачем Київською міською радою відзив на позовну заяву не подано. Відповідачем [PERSON] відзив на позовну заяву не подано. Третьою особою: державним нотаріусом Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Наталією Феліксівною пояснення щодо позову або відзиву не подано. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON] , дослідивши письмові докази, всебічно перевіривши обставини справи, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступних висновків. Встановлено, що [INFO] у м. Києві, Україна у віці 78 років померла [PERSON] , про що 03.07.2017 р. Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві зроблено відповідний актовий запис за № 10613. Відповідно до статтей 1216,1218 ЦК України перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) визнається спадкуванням. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач [PERSON] , звертаючись до суду із вимогами про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , свої вимоги обґрунтовує частиною третьою статті 1272 ЦК України, відповідно до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; [PERSON] просить також врахувати роз`яснення, викладені Пленумом Верховного Суду України у пункті 24 Постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування». Пленум Верховного Суду України з метою забезпечення однакового застосування судами законодавства про спадкування у пункті 24 Постанови № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» дав судам такі роз`яснення: особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину в наданий судом додатковий строк, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину, якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини цих змін. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину. У разі коли після спливу строку для прийняття спадщини та розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (стаття 1272 ЦК), такі спадкоємці мають право вимагати передання їм частки в натурі шляхом перерозподілу майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. При переході за цих обставин спадкового майна як відумерлої спадщини до територіальної громади такий спадкоємець має право вимагати його передання в натурі, а у разі його продажу має право на грошову компенсацію на підставі статті 1280 ЦК. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] надано суду в якості письмового доказу копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії вих.№ 2420/02-31 від 08.05.2019 р., якою державний нотаріус Шостої Київської державної нотаріальної контори Прокопенко Н.Ф., на підставі заяви [PERSON] вивчивши матеріали спадкової справи № 815/2017 щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , встановила: 28.11.2017 р. Шостою Київською державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 815/2017 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] ; 07.05.2019 р. до Шостої Київської державної нотаріальної контори надійшла заява № 588/02-14 [PERSON] про прийняття спадщини його батьком [PERSON] , який помер [INFO] , після смерті його сестри [PERSON] , померлої [INFO] , яка долучена до матеріалів спадкової справи № 815/2017. Оскільки [PERSON] пропустив строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті своєї тітки [PERSON] , померлої [INFO] , державний нотаріус,

Outcome: dismissed