Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

29 травня 2015 року [PERSON]М звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя із позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів. В обгрунтування позову зазначила, що 27.03.2014 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька, позивач [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після нього. 30.09.2014 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого набула у власність нерухоме майно однокімнатну квартиру [ADDRESS]. Згодом, позивач дізналася, що її батько також мав депозитний рахунок в АТ «Дельта банку» на суму 70000,00 грн., які за життя не були ним отримані. З інформації наданої АТ «Дельта банк» її стало відомо, що депозит батька на суму 70000,00 грн. після його смерті, 02.04.2014 року зняла та собі привласнила знайома батька відповідач [PERSON] Депозитний вклад батька, відповідач [PERSON] отримала в банку на підставі довіреності, яка раніше була видана батьком. Вважала, що [PERSON] не мала права отримувати депозит батька, оскільки після його смерті, видана ним довіреність втратила чинність. Посилаючись, зокрема на ст.ст.248, 1212 ЦК України, просила суд: стягнути з [PERSON] на свої користь безпідставно набуті кошти в сумі 70000,00 грн.; стягнути з [PERSON] на свої користь судові витрати в сумі 700,00 грн. Відповідач [PERSON] письмових заперечень проти позову до суду не надала. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, але за участю її представників. Крім того зазначила, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Представник позивача - [PERSON], що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково у розмірі 45000,00 грн. Крім того зазначила, що [PERSON] був її рідним братом. Після його смерті, вона дійсно отримала в банку вклад [PERSON] на суму 70000,00 грн. скориставшись раніше виданою ним довіреністю, оскільки вважала, що брат довірив їй ці кошти. З отриманих грошових коштів, 25000,00 грн. вона витратила на поховання брата, решту на допомогу сестрам. Позов просила не задовольняти. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та пояснення відповідача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 березня 2014 року помер [PERSON], про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області видано свідоцтва про смерть та складено актовий запис №464 від 28.03.2014 року (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є рідною донькою померлого [PERSON] (а.с.7, 9). Частина 1 ст.1258 ЦК України передбачає, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 02 квітня 2014 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті свого батька. При цьому зазначила, що окрім неї, спадкоємцем за законом є також донька померлого [PERSON] (а.с.61). 06 червня 2014 року від [PERSON] подала приватному нотаріусу [PERSON] заява, де зазначила, що вона відмовляється від своєї частки у спадщини, яка залишилася після [PERSON] на користь [PERSON] (а.с.87). Інших заяв від [PERSON], так само, як і заяв від інших спадкоємців, в матеріалах спадкової справи [PERSON], копія яка була надана приватним нотаріусом [PERSON] не міститься. Відомості про те, що окрім [PERSON] та [PERSON] є ще й інші особи, які відносяться до спадкоємців першої черги суду не надано. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги, яка має право на спадкування за законом після смерті [PERSON] З листа тимчасової адміністрації ПАТ «Дельта Банк» від 15.05.2015 року №05-2802218/3 та виписки по угоді №002-04503-091113 від 09.11.2013 року, яка є додатком до вказаного листа, вбачається, що на імя [PERSON] на підставі договору банківського вкладу був відкритий депозитний рахунок на суму 70000,00 грн. 02.04.2014 року вказаний договір достроково припинив свою дію на підставі заяви відповідача [PERSON] від 27.03.2014 року, яка діяла на підставі довіреності №34/13 від 11.11.2013 року, виданої [PERSON] Також з вказаного листа вбачається, що операції по отриманню грошових коштів з депозитних рахунків [PERSON] здійснювалися особисто [PERSON] та його представником [PERSON] (а.с.12). В судовому засіданні, відповідач [PERSON] також підтвердила, що дійсно в період з 27.03.2014 по 02.04.2014 рік отримала грошові кошти на загальну суму 70000,00 грн., які належали [PERSON] та знаходилися в ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд приходить до висновку, до відповідач [PERSON] в період з 27.03.2014 по 02.04.2014 рік отримала грошові кошти на загальну суму 70000,00 грн., які належали [PERSON] та знаходилися в ПАТ «Дельта Банк». Відповідно до ч.1.ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Частина 1 ст.238 ЦК України передбачає, що представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. З матеріалів справи вбачається, що 11.11.2013 року [PERSON] була видана [PERSON] довіреність №34/13 на розпорядження депозитним рахунком відкритим відповідно до договору банківського вкладу №002-04503-091113 від 09.11.2013 року, у тому числі й отримання суми вкладу та нарахованих процентів після закінчення строку вкладу (а.с.41). Відповідно до п.6 ч.1 ст.248 ЦК України, представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. Таким чином, суд приходить до висновку, що після смерті [PERSON], представництво відповідача [PERSON] за довіреністю №34/13 від 11.11.2013 року припинилося, а отже вона не мала належних повноважень на отримання грошових коштів в ПАТ «Дельта Банк», які належали [PERSON] При цьому, суд відкидає заперечення відповідача [PERSON] про те, що у довіреності не зазначено, що вона не може зняти кошти після смерті брата, оскільки вони суперечать положенням п.6 ч.1 ст.248 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Таким чином, суд приходить до висновку, що вимога позивача [PERSON] в частині стягнення 70000,00 грн. є обгрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, оскільки вимогу позивача [PERSON] в частині стягнення 70000,00 грн. суд задовольнив повністю, то й вимога про стягнення 700,00 грн. судових витрат на думку суду також є обгрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved