Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

31. 03. 2014 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] про припинення іпотечного договору, зобов'язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовував тим, що 18. 06. 2010 між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошей, за яким [PERSON] отримав у власність від [PERSON] грошові кошти готівкою на загальну суму 203425,00 гривень, що є еквівалентом 25750, 00 доларів США. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 848. 18. 06. 2010 між [PERSON] та [PERSON] в якості забезпечення вищевказаних зобов'язань [PERSON] за договором позики від 18. 06. 2010 було укладено іпотечний договір, предметом якого стала квартира [ADDRESS]. Основне зобов'язання було виконане, після позивач звернувся до нотаріуса про внесення змін до реєстру та вилучення записів про обтяження квартири. Та нотаріусов було відмовлено з посиланням на те, що для вчинення вказаної дії необхідне відповідне рішення суду про припинення іпотечного договору та зобов'язання нотаріуса внести відповідні зміни. Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача до суду. До судового засідання позивач не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не з'явилася, суду надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Справу відповідно до вимог ст. 169 ЦПК України розглянуто за відсутності вказаної особи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 18. 06. 2010 між відповідачем [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики грошей, за яким [PERSON] отримав у власність від [PERSON] грошові кошти готівкою на загальну суму 203425,00 гривень, що було еквівалентом 25750, 00 дол. США. Вказаний договір було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 848. 18. 06. 2010 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] в якості забезпечення вищевказаних зобов'язань [PERSON] за договором позики від 18. 06. 2010, було укладено іпотечний договір, предметом якого стала квартира [ADDRESS]. Вказаний договір також було посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 849. 18. 06. 2010 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] накладено заборону на відчуження квартири [ADDRESS], яка зареєстрована в реєстрі за №8511. Відповідно до рішення апеляційного суду Миколаївської області від 27. 02. 2014 в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено. Своє рішення суд мотивував тим, що після отримання [PERSON] 25. 10. 2012 грошових коштів основне зобов'язання за спірним договором позики по поверненню 203425,00 гривень є виконаним, тому її вимоги про звернення стягнення на іпотечне майно не підлягають задоволенню. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Тому, на підставі ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказані вище обставини не доказуються при розгляді даної справи. Відповідно до п. 19 договору іпотеки від 18. 06. 2010 цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання іпотекодавцем своїх зобов'язань за основним зобов'язанням. Основне зобов'язання було виконано у повному обсязі, що підтверджується рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 27. 02. 2014. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Відповідно до ст. 593 ЦК України право застави припиняється у разі припинення зобов'язання, забезпеченого заставою. Відповідно до ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п. п. 5.1 Глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2965 від 22. 02. 2012 нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); а також за рішенням суду. Відповідно до п. 71 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 державна реєстрація припинення обтяження нерухомого майна іпотекою проводиться саме нотаріусом одночасно із зняттям ним заборони, накладеної під час посвідчення договору іпотеки. 12. 03. 2014 позивач звернувся до приватного нотаріуса [PERSON] про зняття заборони відчуження квартири [ADDRESS] та здійснити державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна іпотекою. Відповіддю від 27. 03. 2014 № 6001-16 нотаріус повідомила позивача, що для подальшого вилучення записів про заборону відчуження вказаної квартири та про обтяження цієї ж квартири іпотекою, позивачу необхідно звернутися до суду для визнання іпотечного договору припиненим та зобов'язання нотаріуса внести відповідні зміни про вилучення записів про обтяження квартири забороною відчуження та іпотекою. Відповідно до п. 7 ч. 2 ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути припинення правовідношення. За такого позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Вимог про стягнення понесеного судового збору позивачем не заявлялося.

Outcome: approved