Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

30 грудня 2016 року публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» надіслало на адресу суду засобами поштового звязку позов до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 14983 грн. 75 коп. та судовий збір, посилаючись на те, що 18 листопада 2011 року між публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір № КЛ-3100/1-980, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 6000 грн., з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17% річних, строком до 18 листопада 2013 року. Зобовязання за договором відповідач не виконав, станом на 23 листопада 2016 заборгованість за договором складає 14983 грн. 75 коп., яка складається з простроченої заборгованості 8683 грн. 38 коп.; прострочених відсотків 2392 грн. 71 коп., пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту 3227 грн. 70 коп., пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів 679 грн. 93 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18 листопада 2011 року між публічним акціонерним товариством «Радикал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № КЛ-3100/1-980, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 6000 грн., з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 17%, строком до 18 листопада 2013 року. (п.1.1.1., 1.1.2.) Відповідно до п.4.4. Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів згідно до умов цього договору позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 20 процентів, від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів, строк сплати яких настав. Зобовязання передбачене зазначеним кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 23 листопада 2016 розмір заборгованості складає 14983 грн. 75 коп., яка складається з простроченої заборгованості 8683 грн. 38 коп.; прострочених відсотків 2392 грн. 71 коп., пені за несвоєчасне погашення простроченого кредиту 3227 грн. 70коп., пені за несвоєчасне погашення прострочених процентів 679 грн. 93 коп. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При постановленні судового рішення суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2879цс16, викладений в постанові Верховного Суду України від 13 березня 2017 року, у якому Верховним Судом України визначено, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року\~№ 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Виходячи з того, що місто реєстрації місця проживання відповідача згідно умов кредитного договору - місто Донецьк, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р., пеня розрахована за період, який утворився після 14 квітня 2014 року, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, нарахованої на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial