overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 25 лютого 1984 року. Від подружнього життя мають доньку [INFO]. Однією сімєю проживали до 01 серпня 2018 року. Основою до розпаду сім'ї послугували постійні сварки. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, суперечить його інтересам, тому він просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, подав заяву, якою просив справу заслухати без його участі, позов задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] також в судове засідання не з'явилася, подала заяву, в якій позов визнала та на розірвання шлюбу погодилася, просила залишити їй прізвище, отримане при одруженні, - [PERSON]. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін по справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] (дівоче прізвище Олейник) [PERSON] 25 лютого 1984 року зареєстрували шлюб у Відділі рацс м.Білопілля, про що зроблено відповідний актовий запис за № 19, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії І-БП № 402149 (а. с. 4). Від подружнього життя сторони мають повнолітню доньку [INFO]. Як встановлено судом, основою розпаду сімї послугували постійні сварки між подружжям, що, як зазначає позивач, суперечить його інтересам. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви відповідача після розірвання шлюбу необхідно залишити їй прізвище, отримане при одруженні, - [PERSON]. Відповідно до вимог\~ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 352,40 грн., з державного бюджету позивачу необхідно повернути судовий збір в сумі 352,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

\~29 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 серпня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, за актовим записом №154 та стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить\~розірвати шлюб та стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки Вікторії, [INFO], в розмірі 1/3 частики з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 04 вересня 2018 року вказана позовна заява розєднана в самостійні провадження про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 07 серпня 1999 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Сторони мають неповнолітню доньку Вікторію, [INFO]. На даний час сторони разом не проживають, їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~Після розірвання шлюбу бажає залишити шлюбне прізвище «Кузнецова». В підготовче судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, на примирення не згодна, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON]\~в судове засідання не з'явився, подав заяву з проханням розглядати справу без його участі, на примирення не згоден, позов визнає в повному обсязі. Дослідивши докази в сукупності, враховуючи позиції сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON]\~ зареєстрували шлюб 07 серпня 1999 року в відділі реєстрації актів громадянського стану м. Южноукраїнська Миколаївської області, за актовим записом №154. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища «Кузнецов» та «Кузнецова» відповідно /а.с. 5/. Сторони мають неповнолітню доньку Вікторію, 03 жовтня 2003року народження /а.с. 7/. [PERSON] та\~ [PERSON]\~на даний час разом не проживають. Шлюб носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім'ї неможливо. На примирення не погоджуються. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~позивач [PERSON]\~бажає залишити\~прізвище,\~яке вона\~отримала під\~час державної реєстрації шлюбу. Тому суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а визнання позову відповідачем не суперечить закону. Приписами ч.1 ст.142 ЦПК України встановлено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 352,40 грн. (704,80:2=352,40) з відповідача, а 50 відсотків судового збору в сумі 352,40 грн. -\~ з державного бюджету.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, який зареєстрований з відповідачем [PERSON], 20 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають та залишаться проживати з матір'ю - позивачем по справі [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що подружнє життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Позивач вважає, що примирення і збереження сім'ї не можливе, шлюб фактично розпався, існує лише формально, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Просить розірвати шлюб укладений із відповідачем, залишити прізвище набуте у шлюбі. Позивач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення підготовчого засідання подав до суду письмову заяву, просив справу розглядати у його відсутності, позов визнає в повному обсязі. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач при подачі позову до суду поніс судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн., що підтверджується документально (а.с.1). З огляду на те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України позивачу слід повернути з державного бюджету 352,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову та стягнути з відповідача на користь позивача 352,40 грн. судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В направленому на адресу суду позові позивач [PERSON] зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 квітня 2017 року. Сімейні стосунки не склалися через несумісність характерів, відсутність взаємопорозуміння і взаємоповаги. Разом не проживають з січня 2018 року. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала, після розірвання шлюбу просила суд залишити їй прізвище «Бугір». В судове засідання [PERSON] не зявилася, але в позовній заяві від неї мається клопотання про розгляд справи у її відсутності. Представника позивача адвокат [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві та стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений при зверненні до суду судовий збір. Відповідач [PERSON] повідомлений про день та час судового розгляду справи шляхом публікації оголошення на веб-сторінці Миргородського міськрайонного суду Полтавської області, офіційного веб-порталу судової влади. Копія ухвали про відкриття провадження по справі, копія позову та долучених до нього документів, судове повідомлення, направлялися відповідачу за місцем його реєстрації, як то передбачено ст. 128 ЦПК України. В судове засідання не зявився. Електронною поштою від відповідача надійшла заява про проведення розгляду справи у його відсутності, заперечення проти розірвання шлюбу у нього відсутні. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач своїх заперечень на адресу суду не направив, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-02 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2009 року, який було зареєстровано Виконавчим комітетом Орлівщинської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, актовий запис № 53. Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. У зв'язку з чим, між сторонами втрачено почуття любові та поваги один до одного. В сім'ї часто виникали сварки та різні непорозуміння на побутовому ґрунті. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2018 року, за клопотанням представника відповідача, сторонам було надано строк для примирення. Провадження по справі зупинено. Однак примирення між сторонами не відбулося. В судове засідання позивач не з'явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, але був належним чином повідомлений про час та дату розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2009 року (а.с.8), від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що між сторонами часто виникали сварки на побутовому ґрунті, крім того відповідач застосовував до позивача фізичну силу, що підтверджується копією витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань, сторони сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання таким, що втратив право на користування житлом, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належить будинок №71 по вул. Івана Підкови, в м. Хмельницькому. У зазначеному будинку зареєстровано місце проживання [PERSON]. Відповідач у даному будинку не проживає з 2007 року, фактичне місце проживання його не відоме. З огляду на викладене, позивач, зазначивши, що відповідач в будинку не проживає понад один рік без поважних причин, просить визнати його таким, що втратив право на користування квартирою. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, у випадку неявки відповідача не заперечив, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що власником будинку №71 по вул. Івана Підкови в м. Хмельницькому є [PERSON]. Зазначені обставини підтверджуються копією Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, копією технічного паспорта на будинок. У зазначеному будинку з 28 жовтня 2006 року зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою №1910 від 26.04.2018р. виданою Управлінням з питань реєстрації Хмельницької міської ради. Однак відповідно до акту від 18 квітня 2018 року [PERSON] в будинку №71 по вул. Івана Підкови в м. Хмельницькому не проживає більше одного року. В силу\~ч.1\~ст. 391\~ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що в силу ч.2 ст. 405 ЦК України, відповідач втратив право на користування цим житлом оскільки відсутній без поважних причин понад один рік, а іншого не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Факт реєстрації відповідача в будинку №71 по вул. Івана Підкови в м. Хмельницькому перешкоджає позивачу оформити субсидію, у звязку із чим він несе надмірні витрати по утриманню житла. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

29 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 6 грудня 2000 року по 14 квітня 2017 року, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріального утримання на дитини не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із згоди позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до вимог ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 6 грудня 2000 року. Мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 14 квітня 2017 року шлюбу між сторонами було розірвано. Відповідні обставини підтверджуються копією судового рішення, копією свідоцтва про народження дитини. Дитина проживає разом із матір'ю та перебуває на її повному утриманні. Обов'язок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбаченеу ст.181 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються вимоги ч.1 ст.182 СК України, зокрема стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Суд, зважаючи на те, що [PERSON] є працездатною особою, інших утриманців не має, з урахуванням положень ч.3 ст.181 СК України вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з відповідачав розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу щомісячно, оскільки заперечень щодо розміру аліментів, які просить стягнути [PERSON] до суду не надіслав. При цьому судом також враховуються вимоги ч.2 ст.182 СК України, з яких вбачається, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., які відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

29 серпня 2018 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 21.08.2009р. відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1037, через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів їх шлюб з відповідачем остаточно розпався, подружніх відносин не підтримують. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею. Позивач в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у її відсутності, просила позов задовольнити. (а.с. 14) Відповідач в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. (а.с. 15-16) З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання сина - [PERSON], біля матері - немає. Оскільки позивачем в позовній заяві не заявляється вимога щодо відшкодування [PERSON] судових витрат, тому з відповідача судовий збір стягненню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

29 серпня 2018 року, згідно поштового відправлення, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила усунути перешкоди у здійсненні нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] та області шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням по [ADDRESS]. Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власником вищезазначеного будинку, відповідач, який зареєстрований у будинку, з червня 2015 року в ньому не проживає, участі в його утриманні не приймає. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач, будучи повідомлений належним чином про день та час проведення судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду не надав. Суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Свідки [PERSON], [PERSON] повідомили, що [PERSON] в [ADDRESS] не проживає з 2015 року. Заслухавши позивача, свідків, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 18.03.2011 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого 23.08.2013 року [PERSON] є власником житлового будинку в [ADDRESS] (а.с. 9-11). Як слідує з довідки виконкому Пакульської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області № 599 від 15.08.2018 року в [ADDRESS] зареєстрована та постійно проживає [PERSON], до складу її сім'ї входить син [PERSON], [INFO] (а.с.5). Факт не проживання [PERSON] за вказаною адресою з червня 2015 року встановлений Актом, складеним 14.08.2018 року [PERSON] в присутності мешканців села [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що відповідач за адресою [ADDRESS] та області не проживає з 2015 року. Враховуючи те, що будинок перебуває у приватній власності позивача, суд вважає, що дані правовідносини регулюються ст. 405 ЦК України, згідно з положенням якого член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Даючи оцінку встановленим обставинам справи та аналізуючи надані суду докази та доводи сторін, в сукупності з письмовими доказами по справі, суд приходить до висновку, що відповідач є таким, що понад рік без причин, які б могли бути визнані судом поважними, не проживає в будинку, належному на праві власності позивачеві, не приймає участі в утриманні будинку, а отже з метою усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] На підставі викладеного,

Outcome: approved