overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

29.07.2019 року позивач звернулась до суду з позовом, який уточнила в ході розгляду та просила визнати відповідача втратившим право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] , в якому зареєстрований відповідач, хоча з 2012 року до теперішнього часу в будинку не проживає, в оплаті комунальних послуг участі не приймає, а тому позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач не з`явилась, але надала заяву в якій позов підтримала і просила його задовольнити, а справу розглядати у її відсутність. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином, відзиву та будь-яких заперечень по суті позову не надав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 81 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст. 317 ЦК України передбачає, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Ст. 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Ст. 383 ч.1 ЦК України передбачає, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має право використовувати його для промислового виробництва. Ст. 405 ч.2 ЦК України передбачає, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що копіями витягів з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію власності підтверджено право власності позивачки на будинок [ADDRESS] , копією будинкової книги та адресною довідкою підтверджена реєстрація відповідача у вказаному будинку, а актом про не проживання від 24.07.2019 року, складеного за участю сусідів та голови квартального комітету №52 м. Первомайськ підтверджено, що з 2012 року відповідач у вказаному будинку не проживає, то суд знаходить позовні вимоги доведеними та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

29.07.2019 року позивач звернулась з позовом, в якому просила визнати те, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , зобов`язавши Первомайський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Миколаївської області внести зміни до актового запису про народження дитини, зазначивши в графі «батько» [PERSON] ; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач та відповідач проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу з квітня 2018 року по лютий 2019 року і від спільного проживання у них народилась донька [PERSON] [INFO] . Так як відповідач відмовився подавати в органи РАЦС заяву про реєстрацію батьківства, то актовий запис про народження дитини був проведений в порядку, передбаченому ст. 135 СК України. Відповідач фактично визнає себе батьком, кожні вихідні проводить час з дитиною, викладає світлини де він разом з донькою до соціальних мереж, але визнавати себе батьком в установленому законом порядку не бажає, в зв`язку з чим позивач і звернулась до суду з даним позовом. Крім того, позивач сама не може забезпечити належний рівень життя та виховання дитини, а відповідач являється військовослужбовцем, отримує постійний дохід, а тому може надати допомогу в утриманні дитини позивачці. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, надала заяву в якій позов підтримала повністю і просила його задовольнити, а справу просить слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, а позовні вимоги визнає та проти їх задоволення не заперечує. Первомайський міський відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції надав листа про розгляд справи у відсутність представника, а позовні вимоги підтримує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Ст. 200 ч.3 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. На підставі викладеного, враховуючи відсутність обґрунтованого сумніву у визнанні обставин, суд знаходить доведеними позовні вимоги про встановлення батьківства та стягнення аліментів та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

29.07.2020 лікар психіатр відділення інтенсивної терапії КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» Майборода І.В. звернулась до Київського районного суду м.Полтави із заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] , [INFO] до психіатричного стаціонару, яка 28.07.2020 за направленням лікаря-психіатра ВП ППНД Васильєва В.В. була направлена та госпіталізована до психіатричного стаціонару КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» з діагнозом «Хронічний маячний розлад, параноїдний синдром». 29.07.2020 хвора оглянута комісією лікарів-психіатрів та встановлений діагноз «Хронічний маячний розлад, параноїдний синдром з маячними ідеями відношення, переслідування, крадіжки, з відмовою від їжі (не виключено з суіцідальних міркувань?)». 29.07.2020 відкрите провадження у вказаній сраві. Судове засідання проведене у режимі відеоконференції. У судовому засіданні представник КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» пояснила, що на теперішній час відпала необхідність у лікуванні [PERSON] у психіатричному закладі. При вирішенні заяви покладлась на суд. Прокурор просив відмовити у задоволенні заяви. Хвора [PERSON] просила відмовити у задоволенні заяви. Дослідивши матеріали справи суд керується таким. 28.07.2020 [PERSON] направлена та госпіталізована на стаціонарне лікування у КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» з діагнозом «Хронічний маячний розлад, параноїдний синдром». 29.07.2020 оглянута комісією лікарів - психіатрів КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» встановлений діагноз «Хронічний маячний розлад, параноїдний синдром з маячними ідеями відношення, переслідування, крадіжки, з відмовою від їжі (не виключено з суіцідальних міркувань?)» та зважаючи на наявність у пацієнтки тяжкого психічного розгладу, відмову від добровільного лікування, внаслідок чого вона виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для себе (відмова від їжі, ліків, наявність маячного підгрунтя даної поведінки), госпіталізація до психіатричного стаціонару визнана доцільною ( а.с. 2 зворот-3). У судовому засіданні представник лікарні пояснив, що на теперішній час [PERSON] не потребує допомоги лікаря-психіатра. Враховуючи ту обставину , що на час розгляду справи відпала необхідність у лікуванні [PERSON] слід відмовити у задоволенні заяви.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

29.07.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначено, що 01.10.2011 з відповідачем уклали шлюб, дітей від шлюбу не має. Спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаємоповаги, взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, ведення спільного господарства. Фактично шлюбні відносини припинені з 2014 року. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив розірвати шлюб, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суду не сповістила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01.10.2011 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 703. Від шлюбу сторони дітей не мають. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як позивач посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

29.07.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 16.07.2013 між ними укладено шлюб, від якого народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки з відповідачем фактично розірвані. З відповідачем різні погляди на життя, не сходяться за характером, збереження шлюбу не можливе. Примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідач звернулась до суду з заявою про розгляд, справи за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 16.07.2013 у Дзержинському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №534. Від шлюбу сторони дітей мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

29.07.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 17.10.2009 між ними укладено шлюб, від якого народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх кількох років між ними поступово погіршувались відносини, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Відповідач нехтує сімейними цінностями, з її ініціативи виникають сварки, не бере економічної відповідальності за становище родини. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив розірвати шлюб. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, надала заяву, про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, просив задовольнити, після розірвання шлюбу прізвище залишити « [PERSON] ». Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 17.10.2009 у Дзержинському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 655. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 75,76,104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

29.07.2020 позивач, [PERSON] , звернулась до Київського районного суду м. Полтави з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що вона 25 листопада 2015 року в Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1935, зареєструвала шлюб з відповідачем. Спільних дітей не мають. Зазначала, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів, втрати почуття поваги один до одного, крім цього у них різні релігійні погляди, які є несумісними. Спільне господарство на даний час не ведеться, більше року проживають окремо. Просила, шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу змінити прізвище на дошлюбне [PERSON] . 20.08.2020 ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується даними поштових повідомлень. Відзиву на позовну заяву або будь-яких клопотань із зазначенням поважності причин неприбуття в судові засідання відповідачем до суду не подано. Враховуючи клопотання позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 280 - 283 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Установлено, що 25 листопада 2015 року сторони зареєстрували шлюб, який був юридично оформлений у Центральному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 1935. Сторони спільних дітей не мають. Судом установлено, що сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення, просили розірвати шлюб. Згідно з ст. 51 Конституції України та ст.. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує тільки формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-01 00:00:00

29.07.2020 позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . В обґрунтування позову зазначено, що 16.02.2006 між ними укладено шлюб. Від шлюбу народились діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх років стосунки з чоловіком розладились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага, стали частими сварки, почуття любові втрачено, живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила існування, шлюб носить формальний характер, примирення не можливе. У зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Позивач звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила розірвати шлюб. Відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позов визнав, просив розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено та з матеріалів справи вбачається те, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16.02.2006 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №180. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на теперішній час сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

29.07.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2017 р. Мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між ним та [PERSON] фактично припинені з червня 2019 р., сумісне життя не склалося, подальше перебування у шлюбі суперечить його інтересам. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою від 13.08.2020 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 24.09.2020 р. Позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, викладену в поданих ними заявах, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved