Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

5 травня 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд надати дозвіл на багаторазовий в`їзд та виїзд неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , для виїзду за кордон з/на материкову частину України та з/на тимчасово окуповану територію Автономної Республіки Крим у супроводі матері [PERSON] або інших осіб, уповноважених нею за нотаріально посвідченою згодою, без нотаріально посвідченої згоди та супроводу батька [PERSON] . Мотивує свої вимоги тим, що з 1 березня 2008 року по 8 лютого 2017 року позивач перебувала у шлюбі із [PERSON] . У цьому шлюбі з відповідачем в них народилось двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . 13 січня 2018 року позивач вдруге зареєструвала шлюб. На даний час діти проживають разом з позивачем та її теперішнім чоловіком в с. Лучка Роменського району Сумської області. Її батьки проживають на тимчасово окупованій території, а саме в Автономній Республіці Крим Сакському районі с. Каменоломня. Зазначає, що позивач разом з дітьми має намір відвідувати своїх батьків для оздоровлення та відпочинку дітей на короткочасні терміни без мети постійного проживання. З цією метою, а також ураховуючи, що місце перебування батька дітей [PERSON] невідоме, позивачка звернулася до суду з позовом. Позивач у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про підтримання позову та проведення розгляду справи без її участі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, що узгоджується з вимогами частини 11 статті 128 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. З 1 березня 2008 року по 8 лютого 2017 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбу (а.с. 8). [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11). 13 січня 2018 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] , узявши прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 9). Відповідно до довідки № 51 від 26 квітня 2021 року, виданої Лучанськм старостинським округом, [PERSON] проживав без реєстрації місяця проживання в [ADDRESS] з грудня 2014 по 8 лютого 2017 року (а.с. 15). Відповідно до наданих копій паспортів місце проживання батьків позивача [PERSON] та [PERSON] зареєстроване в с. Каменоломня Сакського району Автономної Республіки Крим. При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Статтею 141 СК України встановлено рівність прав та обов`язків батьків у здійсненні батьківських прав. Згідно із ч. 1 і 3 ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Згідно з ч. 1 ст. 154 СК України, батьки мають право на самозахист своєї дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними, крім випадків, передбачених законом. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та порядок розв`язання спорів у цій сфері визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і виїзду в Україну громадян України». Частина 2 ст. 3 зазначеного Закону визначає, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України. За умовами ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадянин України», оформлення проїзного документу дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. З відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Згідно з п. 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 рок № 57, виїзд з України громадян, які не досягли шістнадцятирічного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску або без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків, зокрема, у разі пред`явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, без згоди та супроводу другого батьків. Відповідно до Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї» від 4 червня 2015 року №367, виїзд на тимчасово окупованої території України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умовами пред`явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини у супроводі одного з батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників чи у супроводі інших осіб, уповноважених одним із батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників або інших законних представників. В`їзд на тимчасово окуповану територію України громадян України, які не досягли 16-річного віку, здійснюється через контрольні пункти за умови пред`явлення паспорта громадянина України або паспорта громадянина України для виїзду за кордон, або проїзного документа дитини з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб п. 3-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України. В свою чергу Правила передбачають, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, здійснюється за згодою обох батьків в їх супроводі. Виїзд з України громадян, які не досягли 16 річного віку в супроводі одного з батьків здійснюється: - за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; - без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред`явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, в тому числі - рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789 від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. У відповідності до положень ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснитися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Враховуючи, що позивач [PERSON] як мати має право на самозахист дітей і несе повну відповідальність за їх життя, здоров`я, та в`їзд синів у супроводі позивача на тимчасово непідконтрольну територію Автономної Республіки Крим пов`язаний з необхідністю відвідування родичів, що повністю відповідає інтересам неповнолітніх дітей, при тому, що нормами діючого законодавства не встановлено обмеження щодо в`їзду дітей на тимчасово окуповану територію, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині надання дозволу позивачу [PERSON] на в`їзд/виїзд на тимчасову окуповану територію разом з неповнолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , без згоди батька [PERSON] . Однак суд вважає за необхідне обмежити дозвіл на виїзд літнім періодом 2021 року, оскільки доказів необхідності здійснення виїзду/в`їзду протягом необмеженого часом строку позивачем не надано.

Outcome: approved