Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-03 00:00:00

7 липня 2021 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 7 лютого 2015 року вона з відповідачем уклала шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вишгородського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №21. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем виявилось невдалим через відмінність поглядів на сімейне життя та загальнолюдські цінності. У їхніх відносинах тривалий час відсутнє порозуміння та взаємна повага. Спільного господарства не ведуть, у кожного свій окремий бюджет. Шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними тривалий час не існують взагалі. Відповідач майже увесь час подружнього життя проживає окремо, гроші на утримання спільної неповнолітньої дитини за час перебування дружини у декретній відпустці на надавав. Між ними відсутнє нормальне спілкування. Продовжувати шлюбні відносини вона не бажає, строку для примирення не потребує, а тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір. Після виконання судом вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 6 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 14 вересня 2021 року. У призначене судове засідання сторони не з`явилися, про день, місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. У зв`язку із неявкою відповідача, розгляд справи відкладено на 4 жовтня 2021 року. У призначене на 4 жовтня 2021 року судове засідання відповідач повторно не з`явився. Як убачається із матеріалів справи, ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками та повістка про виклик до суду на 14 вересня та повістка про виклик до суду на 4 жовтня 2021 року, надсилалася відповідачу за зареєстрованим місцем проживання, також відповідач повідомлявся шляхом надсилання смс-повідомлення, які, відповідно до довідок, що містяться у матеріалах справи, йому доставлені 9 серпня та 14 вересня 2021 року. Про виклик до суду на 4 жовтня 2021 року відповідач повідомлялася шляхом розміщення оголошення про виклик його до суду на сайті Вишгородського районного суду Таким чином, суд ужив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про судовий розгляд справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи письмову згоду позивача, на підставі статей 280, 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статей 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 7 лютого 2015 року, актовий запис № 21. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Як зазначає позивач, подружнє життя з відповідачем виявилось невдалим через відмінність поглядів на сімейне життя та загальнолюдські цінності. У їхніх відносинах тривалий час відсутнє порозуміння та взаємна повага. Спільного господарства не ведуть, у кожного свій окремий бюджет. Шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними тривалий час не існують взагалі. Між ними відсутнє нормальне спілкування. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача. Крім цього, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати у сумі 908,00 гривень.

Outcome: approved