Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

26.05.2020 року позивач [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою, в якій просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 16.06.2009 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 213. В обґрунтування позову позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, а також на вирішення питань, що постають у їхньому сімейному житті. Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2020 року. Вважав, що примирення між ними неможливе. Спільного господарства не ведуть і разом не проживають. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач надав суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, була вчасно та належним чином повідомлена про місце розгляду справи, про визначений строк для надання відзиву на позов, однак заяву про участь у судовому засіданні не подала, відзиву на позовну заяву не надіслала, заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження не надала. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 16.06.2009 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 213. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини припинені з лютого 2020 року. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. У відповідності до ст. ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу. Крім того, згідно з ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі того, що відповідачка ніяким чином не висловила своє бажання відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за належне залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved