Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

26 листопада 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси з позовом до [PERSON] \~ про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 12657 гривень 45 копійок за кредитним договором №б/н від 03 жовтня\~ 2016 року та 1921 грн. судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 03 жовтня 2016 року, [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 29978,04 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця Відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що\~ підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «Приватбанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та Банком Кредитний договір, що підтверджується підписом відповідача\~ у заяві. АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за Кредитним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором. Відповідач не повернув своєчасно позивачу грошові кошти в рахунок погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору.\~\~ Враховуючи викладене, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 05 листопада\~ 2019 року становить 12657 гривень 45 копійок,\~ в тому числі: 10306 гривень 65 копійок заборгованість за кредитом; 2350 гривень 80 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом. В зв`язку з невиконанням відповідачем зобов`язань за кредитним договором, позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 січня 2020 року відкрите спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі. Представник позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» Гребенюк О.С. у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його реєстрації, а також відповідно до вимог ч.10 ст.187 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - порталі «Судова влада». Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів (ухвалює заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, в судове засідання без поважних причин двічі не з`явився, відзиву чи заперечень щодо позовної заяви суду не надав. Приймаючи до уваги, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній даних та доказів і ухвалити за результатами її розгляду заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ Згідно анкети - заяви №б/н від 16 липня 2010 року, підписаної [PERSON] , [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , та представником ПАТ КБ «Приватбанк» [PERSON] , дана заява разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та Правилами надання банківських послуг», а також Тарифами, складають договір банківського обслуговування. Відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором від 16 липня 2010 року та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 03 жовтня 2016 року [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 29978,04 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Згідно\~ наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 03 жовтня 2016 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON] , заборгованість останнього станом на 05 листопада 2019 становить в т.ч. 10306 гривень 65 копійок заборгованість за кредитом; 2350 гривень 80 копійок заборгованість за відсотками за користування кредитом.. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України, провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правового висновку Верховного суду України у справі № 61-27275ск18 від 02 жовтня 2019 року, «Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.» Відповідно до\~ пункту 2.1. Генеральної угоди сторони узгодили розмір процентів за користування кредитними коштами, а пунктом 2.2 Генеральної угоди узгодили розмір штрафу\~ за порушення умов угоди, що є письмовою домовленістю сторін. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша стаття 627 ЦК України). Зі змісту Генеральної угоди чітко вбачається (і позичальнику було про це відомо), що нею не передбачено надання нового кредиту, а узгоджено реструктуризацію вже існуючої кредитної заборгованості. При цьому позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. Проте за змістом статті 267 ЦК України сплив позовної давності сам по собі не припиняє суб`єктивне право кредитора, яке полягає у можливості одержання від боржника виконання зобов`язань без використання судового примусу. Вказане означає, що сплив позовної давності не є окремою підставою для припинення зобов`язання, оскільки боржник і в такому разі може добровільно виконати зобов`язання і таке виконання закон визнає правомірним (частина перша стаття 267 ЦК України). Добровільним виконанням такого зобов`язання є підписання Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від\~ 02 .10.2019р. у справі № 466/7035/14-ц, провадження № 61-27275св18. Згідно до ч.ч.5, 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Виходячи з\~ викладеного, з урахуванням підписаної сторонами угоди, домовленості сторін, наявні правові підстави для стягнення у примусовому порядку з відповідача суми непогашеної заборгованості за кредитом у розмірі 10306 гривень 65 копійок та заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі 2350 гривень 80 копійок. Згідно платіжного доручення № ZZ423B0КР9 від 13 листопада 2019 року позивачем АТ КБ «Приватбанк» при поданні позовної заяви до Соснівського районного суду м. Черкаси про стягнення з [PERSON] заборгованості, сплачений судовий збір в сумі 1921 гривня. Приймаючи до уваги, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» підлягають задоволенню, відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved