Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

26.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», треті особи: громадська організація «Регіональний народний контроль», фізична особа підприємець [PERSON] про визнання договору про надання споживчого кредиту у розмірі 6550 грн. від 05.02.2015 року №АВНОRX145350629, укладеного між нею та ПАТ «Акцент-Банк» таким, що не відбувся, у зв»язку із наданням письмового повідомлення про відізвання згоди на укладення кредиту у визначений законодавством термін (до 14 днів) від дня передачі договору та стягнути з ПАТ «Акцент-Банк» на її користь 5000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди. Заявлені вимоги позивачкою мотивовані тим, що після підписання оспорюваного договору споживчого кредиту з відповідачем, позивачка у відповідності до ч.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» подала заяву про відкликання своєї згоди і укладення договору, проте відповідач безпідставно її не прийняв та вимагає від позивача повернення кредитних коштів. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Представники відповідача ПАТ «Акцент-Банк» - [PERSON] позивні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Представник третьої особи громадської організації «Регіональний народний контроль» - [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Представник третьої особи [PERSON] [PERSON] позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 05.02.2015 року на підставі заяви [PERSON]№АВНОRX145350629 між нею та ПАТ «Акцент -Банк» укладено строковий кредит у сумі 6550 грн. Предметом договору споживчого кредиту є зобов'язання банка надати [PERSON] кредит у розмірі 6550 грн. шляхом безготівково перерахування коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON] на оплату товару, а саме: ПВХ конструкцій (балконна рама), передбаченого договором купівлі - продажу від 05.02.2015 року, укладеного [PERSON] із ФОП [PERSON] Згідно з нормою ч.6 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» право споживача відкликати згоду на укладення договору споживчого кредиту реалізується шляхом подання кредитодавцю (банку) письмової заяви про відкликання згоди і повернення кредитодавцю коштів або товарів, одержаних згідно з договором, зі сплатою відсотків за період між моментом одержання коштів та моментом їх повернення за ставкою, встановленою в договорі. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» споживач подає письмову заяву кредитодавцю без деталізації і конкретизації кола уповноважених осіб кредитодавця. Як вбачається з матеріалів справи, 12.02.2015 року, тобто на сьомий день після підписання договору споживчого кредиту, [PERSON] направила на адресу установи банку рекомендованим листом з повідомленням письмову заяву про відкликання згоди наукладення договору. Вказаний лист представником банку був отриманий 17.02.2015 року, про що є відмітка на вказаному повідомленні. Таким чином, воля [PERSON] була направлена саме на відмову від отримання споживчого кредиту. Згідно з договором про надання споживчого кредиту [PERSON] особисто грошові кошти не отримувала - вони були перераховані ФОП [PERSON], що підтверджується меморіальним ордером. Зважаючи на встановлене, суд приходить до висновку, шо [PERSON] у встановлений законом строк належним чином вчинила дії з відкликання своєї згоди на укладення договору споживчого кредиту з ПАТ «А-Банк». За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] про визнання договору про надання споживчого кредиту від 05.02.2015 року №АВНОRX145350629, укладеного між позивачкою та ПАТ «А-Банк» таким, шо не укладався зв'язку з відкликанням згоди на його укладення, є законними та обгрунтованими. Відповідно до ч. 1, 5 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Таким чином, враховуючи норми ст.. 216 ЦК України, суд зобов»язати [PERSON] повернути ПАТ «Акцент-Банк» 6550 грн., згідно договору про надання споживчого кредиту від 05.02.2015 року №АВНОRX145350629. Вирішуючи питання про обґрунтованість задоволення вимог позивачки щодо відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступною. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Разом з тим, нормами параграфів 1 і 2 Глави 71 ЦК України, а також договором про надання споживчого кредиту від 05.02.2015 року № АВНОRX145350629 не передбачає право позичальника на відшкодування моральної шкоди. Пунктом п'ятим ч.1 ст.4, ч.10 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено право споживача на відшкодування моральної шкоди лише у випадках, якщо вона заподіяна небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією (послугою). Згідно з вимогами Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкодою є втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань інших негативних явищ, заподіяні фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю При вирішенні спору підлягають доведеності, як наявність такої шкоди, так і протиправність дій відповідачів, наявність причинного звязку між шкодою та протиправними діями відповідача, його вини у заподіянні шкоди. З огляду на зазначені приписи закону й вимоги Постанови Пленуму ВСУ та зважаючи на те, що вимога [PERSON] про відшкодування моральної шкоди грунтується виключно на факті порушення банком її права на відкликання згоди на укладення договору, відсутні правові підстави для задоволення цієї вимоги. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial