Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

26.01.2018 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання їхніх дітей у розмірі 1/3 частки його доходів щомісячно до їх повноліття та кошти на її утримання у розмірі 1/6 частки. В обґрунтування позову покликається на те, що з 17.04.2014 року перебувала у шлюбі із відповідачем, від якого у них є двоє дітей: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. На даний час діти проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає кошти їй та дітям, витрачає гроші на власні потреби. Тому просить позов задовольнити. 13.04.2018 року сторони в судове засідання не зявились. 16.03.2018 року позивач подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 28.03.2018 року відповідач подав суду письмову заяву, в якій просить розглядати справи у його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі. Розглянувши заяви сторін, дослідивши докази, суд прийшов до наступного висновку. 17.04.2014 р. сторони зареєстрували шлюб, що стверджується копією свідоцтва серії І-СГ № 088238. Копіями свідоцтв про народження серії І-СГ №423913, та №500457 стверджується, що сторони є батьками неповнолітніх дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Як вбачається із довідки №1532 від 25.01.2018 року діти проживають разом із позивачем по вул.Івасюка,14/53 у м.Червонограді. Судом встановлено, що діти фактично перебувають на утриманні позивача. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальну допомогу дружині та дітям не надає. Позивач не в змозі працевлаштуватися, так як зайнята доглядом за дітьми, що не досягнення ними 3-х річного віку. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вищенаведене, беручи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, виходячи з принципів розумності та справедливості та зважаючи на інтереси та потреби неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі по 704,80 грн. за кожну вимогу, що становить 1409,60 грн., від сплати якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: approved