Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

26 жовтня 2016 року представник позивача [PERSON] акціонерного товариства «АльфаБанк» (надалі ПАТ «Альфа-Банк») [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 серпня 2004 року між ПАТ «Банк професійного фінансування» та [PERSON] було укладено кредитний договір №178/2/2004, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 25 000 доларів США. 06 серпня 2012 року між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів. Позивач зазначає, що у зв'язку із неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, станом на 19 вересня 2016 року заборгованість перед банком становить 24\~055,61 доларів США, яка складається з: 19\~406,65 доларів США суми простроченої заборгованості за кредитом, 4\~648,96 доларів США суми простроченої заборгованості по відсоткам. З огляду на вищенаведене, представник позивача просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити у повному обсязі та стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 24\~055,61 доларів США та судовий збір у сумі 9\~274,73 грн. Представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи у судові засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи у її відсутність не подавала, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В свою чергу, статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 27 серпня 2004 року між ПАТ «Банк професійного фінансування» та [PERSON] було укладено кредитний договір №178/2/2004, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит у сумі 25 000 доларів США. (а.с. 3). Вищезазначеним кредитним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування відсотків та інших витрат. За приписами ст. 524 ЦК України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Стаття 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Позивач виконав усі взяті на себе зобов'язання, надавши відповідачу у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 25 000 долларів США, процентна ставка за користуванням кредитом 15 % річних, у строк до 27 серпня 2009 року. Відповідно до п. 3.3. кредитного договору, у випадку порушення умов п.2.4.3. і п.2.4.4. цього договору позичальник сплачує банку штраф у розмірі 5% від суми кредиту, а банк вправі розірвати цей договір. Відповідно до п. 3.3. кредитного договору, у випадку несвоєчасного повернення кредиту або несвоєчасної сплати відсотків за користування їм позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки ИБУ від суми невиконаних зобов'язань за кожний день прострочення, а банк має право видати наказ про примусов\' сплату заборгованості з рахунків, відкритих Позичальником у Банку. 06 серпня 2012 року між ПАТ «Банк професійного фінансування» та ПАТ «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу кредитних портфелів, згідно якого відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №21050290951 від 16 травня 2011 року на користь ПАТ «Альфа-Банк». Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, станом на 19 вересня 2016 року за вищезазначеним договором у відповідача утворилась заборгованість перед банком в сумі 24\~055,61 доларів США, яка складається з: 19\~406,65 доларів США суми простроченої заборгованості за кредитом, 4\~648,96 доларів США суми простроченої заборгованості по відсоткам. Відповідно до ст. 61 ЦПК Україна кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідач не скористався своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази у справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору і наявність заборгованості перед банком з боку відповідача, приходжу до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved