overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо біля 4 місяців. Мають неповнолітню дитину та спільних поглядів на сімейне життя не мається, що ускладнює їх відносини. Дослідивши матеріали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 26.02.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим ВДРАЦС Піщанського РУЮ Вінницької області; мають неповнолітню дитину. Відповідач будучи належним чином повідомленим про місце та час слухання справи в судове засідання не з»явився і про причини своєї неявки суд не повідомив. Позивачка просить про постановлення у справі заочного рішення, наполягаю чи на задоволенні своїх вимог. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд задовольняє таке клопотання. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збереження сімї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Покладає судові витрати на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є її та відповідача дітьми та у теперішній час проживають з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дітей, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхніх неповнолітніх дітей. Сторони в судове засідання не зявилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є дітьми позивачки і відповідача, у теперішній час проживають разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвами про народження (а. с. 4, 5) та довідкою про склад сімї позивачки (а. с. 6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб, мотивуючи тим, що вона знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO]. В даний час вона є вагітною, тому вони вирішили зареєструвати шлюб, але вона не досягла необхідного шлюбного віку. Учасники процесу до суду не зявились, надали заяви, в яких прохали розглянути справу у їх відсутності. Заявниця заяву підтримала, заінтересовані особи просили заяву задоволити. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] знаходиться у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON], [INFO] і на даний час є вагітною (строк 29 тижнів), що підтверджується довідкою лікаря жіночої консультації Роменської ЦРЛ від 22 квітня 2016 року (а.с.11). Для забезпечення стабільності їх відносин, охорони майбутньої дитини, прав та інтересів вони досягли взаємної згоди щодо вступу до шлюбу. Але відповідно до вимог ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний від для чоловіків та жінок в Україні встановлений у 18 років. На даний час заявниця не досягла шлюбного віку, що підтверджується копією її паспорту (а.с.3) . Відповідно до ч.2 ст. 23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. За таких обставин, суд вважає, що вступ заявниці до шлюбу з [PERSON]. відповідає її інтересам, а тому їй необхідно надати право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-05 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, яку обгрунтовує тим, що 15 грудня 1994 року в с.Лучка Липоводолинського району Сумської області померла її мати - [PERSON], однак у свідоцтві про смерть її прізвище помилково зазначене, як «Купка», тобто прізвище, яке вона мала до шлюбу. Після її смерті відкрилась спадщина, яку заявниця прийняла проживаючи разом з нею на час смерті. У звязку з викладеним, заявниця позбавлена можливості оформити свої спадкові права після смерті матері, тому просить суд встановити факт того, що [PERSON] є її матірю. У судове засідання заявниця та заінтересована особа не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах просили розглядати справу без їхньої присутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON], 24 вересня 1910 року народилася у с.Лучка Липоводолинського району Сумської області, її батьками значаться [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Із архівного витягу державного архіву Сумської області від 24 лютого 2016 року, вбачається, що 04 червня 1931 року [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON], після чого змінила своє прізвище на «Левченко» (а.с.5). [PERSON], 13 серпня 1933 року народилася у с.Лучка Липоводолинського району Сумської області, її батьком значиться [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с.4). 15 грудня 1994 року померла [PERSON] (а.с.7). 22 жовтня 1996 року на імя [PERSON] виготовлений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ №0129404, належний їй як члену КСП «Нове життя» (а.с.6). Із довідки Лучанської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 28 січня 2016 року та копій погосподарських книг за 1986-1990, 1991-1995 рр. вбачається, що разом з померлою [PERSON] на час її смерті у с.Лучка Липоводолинського району проживала її дочка [PERSON], яка є єдиним спадкоємцем першої черги. Заповіт від її імені цією сільрадою не посвідчувався (а.с.8). Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Із матеріалів справи вбачається, що встановлення зазначеного факту заявниці необхідне для оформлення спадкових прав. Звернутись до суду із заявою про встановлення факту за правилами окремого провадження особа вправі лише у випадку, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведеності певних фактів. За таких обставин, дослідивши наявні у справі письмові докази, суд приходить до висновку, що даний факт, має юридичне значення та підлягає встановленню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

25 квітня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій зазначала, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 06.08.2015 року, звернулася із заявою про прийняття спадщини за законом до Полонської державної нотаріальної контори. При отриманні нею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, нотауріусом було встановлено розбіжність в написанні прізвища співвласника житлового будинку, а саме у свідоцтві про право власності на житло, зазначене прізвище матері її чоловіка як [PERSON], а в ордері на житлове приміщення серії ХМО № 013670 та у свідоцтві про смерть - [PERSON]. Через те, що існує розбіжність в написанні прізвища померлого співвласника, вона не може скористатися правом на оформлення спадщини. Представник заявниці [PERSON] та представник заінтересованої особи [PERSON] подали письмові заяви про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та проти заявлених вимог не заперечують. Заінтересовані особа [PERSON] та [PERSON] подав до суду заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти задоволення заяви. Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що прізвище співвласника житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS], у свідоцтві про право власності на житло, зазначене як [PERSON], а в ордері на житлове приміщення серії ХМО № 013670 та у свідоцтві про смерть серії І-БВ № 186833 - [PERSON]. Дані обставини встановлені з письмових доказів копії свідоцтва про право власності на житло, копії ордера на житлове приміщення, копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON], копії свідоцтва про смерть серії І-БВ № 186833 [PERSON], копії свідоцтва про народження [PERSON]. З огляду на встановлені обставини суд вважає, що [PERSON], яка померла 22 листопада 2002 року, належить свідоцтво про право власності на житло, в якому неправильно вказане її прізвище, як [PERSON]. Виправлення помилки в свідоцтві заявниця не має можливості, а встановлення факту має для неї юридичне значення для оформлення спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

25 квітня 2016 року до Пирятинського районного суду Полтавської області з позовною заявою звернуся [PERSON] в інтересах [PERSON] до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Смотриківський» (далі СВК «Смотриківський») про визнання права власності. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року внаслідок смерті матері позивача [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить майновий пай у загальному пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства ім. Артема Смотриківської сільської ради Пирятинського району Полтавської області (далі КСП ім. Артема). Вказане майно було успадковане позивачем. 12 лютого 2016 року позивач звернувся до СВК «Смотрикіський», як до правонаступника КСП ім. Артема, про виділення в натурі майна на успадкований пай. Рішенням загальних зборів СВК «Смотриківський» від 26 лютого 2016 року позивачу було виділено майновий пай - нежитлове приміщення, що розташоване за адресою [ADDRESS]. Із метою реєстрації права власності на набуте майно позивач звернувся до Пирятинської державної нотаріальної контори, але у реєстрації йому було відмовлено у зв'язку із втратою чинності нормативно правових актів які регулювали порядок виділення та реєстрації права власності майна членам реорганізованих сільськогосподарських підприємств. У зв'язку з цим представник позивача звернувся до суду та просить визнати за ним право власності на вказане майно. У попередньому судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити, постановивши рішення в попередньому судовому засіданні. Відповідач у суд не з'явився, на адресу суду направив листа в кому позов визнав в повному обсязі, проти постановлення рішеня в попередньому судовому засіданні не заперечує. Як передбачено приписами частини 4 статті 130 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи, що наявні законні підстави для задоволення позову, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову з постановленням рішення в попередньому судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

25 квітня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 30.05.2014 р. Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 235. Свої вимоги обґрунтовує тим, що що спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує, що в шлюбі з відповідачем в них народився син - [PERSON], [INFO], однак сімю зберегти їм не вдалось. Відповідач ображає її, принижує та скандалить, що негативно впливає на психологічний стан її здоров'я. Примирення між ними не відбулось, разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, 03.08.2016 р. через канцелярію суду подав заяву, в якій просив суд надати їм з позивачкою термін для можливого примирення, справу розглядати без його участі. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 30 травня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, про що Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №235 та видано свідоцтво про шлюб серії І-СГ № 230631 від 30.05.2014 р. Після реєстрації шлюбу позивачка залишила прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України\~суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], разом не проживають, не поєднані спільним побутом, в наданий судом строк не примирились, позивачка наполягала на розірванні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сімї, а також створюватиме невизначеність у правах та обовязках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. ст.\~110,\~112 \~Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

25 квітня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком [PERSON], який помер [INFO]. В обґрунтування свої вимог зазначила, що вона та її батько [PERSON] постійно мешкали в [ADDRESS]. Там же вона й поховала батька після його смерті. Зараз вона не має можливості отримати кошти на поховання та прийняти спадщину після смерті батька, оскільки в свідоцтві про її народження в графі «батько» не вказані відомості про нього. Її батьки уклали шлюб між собою коли їй вже виповнилося дев'ять місяців. [PERSON] просить встановити факт родинних відносин між нею та її батьком [PERSON] У судовому засіданні заявник [PERSON] пояснила суду, що вона є єдиною дитиною своїх батьків. Все життя вони прожили разом однією родиною, батько завжди визнавав її своєю донькою. В них ніколи не виникало проблем з оформленням її народження, тільки зараз, після його смерті цей факт має для неї юридичне значення, а саме необхідний їй для прийняття та оформленням спадщини. Просить заяву задовольнити. У судове засідання представник заінтересованої сторони - Дружківського міського відділу реєстрації актів цивільного стану не з'явився, до суду надав заяву від 15 червня 2016 року, в якій просить розглянути справу без його участі. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що їй достеменно відомо, що [PERSON] був батьком заявника [PERSON] Вони мешкали разом в м. Макіївка, він називав її донькою, ніколи не заперечував цей факт. Суд, дослідивши докази по справі, вислухав пояснення заявника та свідка встановив таке. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, в тому числі - родинних відносин між фізичними особами. В судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, на які посилається заявниця [PERSON], факт наявності родинних відносин між нею та [PERSON] підтверджений письмовими доказами та поясненням свідка, а тому заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26 липня 2013 року відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.Внаслідок порушення графіку сплати коштів станом на 29 лютого 2016 року виникла заборгованість за кредитними зобов'язаннями на загальну суму 15 468,04 грн., що складається з заборгованості за кредитом 1 494,75 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 9 910,53 грн., заборгованості за пенею та комісією 2\~850,00 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) 712,76 грн. Так як відповідач не бажає у добровільному порядку сплатити заборгованість, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 26 липня 2013 року на загальну суму 15 468,04 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-07 00:00:00

25 квітня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 березня 1990 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що з січня 2016 року вони з чоловіком припинили шлюбні відносини. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Між ними втрачені всі фізичні та духовні звязки. Просить розірвати шлюб з відповідачем, визначити місце мешкання дитини разом з нею, залишити їй прізвище [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що якщо дружина бажає розірвати шлюб, він не заперечує, це питання вони вирішили разом. Вважає, що строк для примирення їм не потрібен. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Сторони спільним господарством та побутом не повязані, сімейних відносин між ними не має. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, відповідач погодився з позовом, клопотання про надання строку для примирення не заявив. Суд вважає, що зобовязати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Суд встановив, що сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Суд вважає за можливе визначити місце проживання неповнолітньої дитини разом з матірю, оскільки відповідач проти цього не заперечує. Також суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище [PERSON].

Outcome: approved