Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

25 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Просив стягнути з відповідача борг в сумі 98 000,00 грн. - суму основного боргу, 1 973,10 грн. - 3% річних від простроченої суми, 11 804,00 грн. - індекс інфляції за весь час прострочення, 10 531,86 - неустойка та моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., на загальну суму - 132 308,96 грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 23.11.2013 року він, [PERSON] позичив гроші в сумі 30 000,00 грн. [PERSON], який в свою чергу зобов'язувався їх повернути у термін до 20.02.2014 року, про що видав Позивачу власноручно написану розписку. При передачі грошових коштів був присутній свідок - [PERSON], [INFO], зареєстрований за [ADDRESS] про що наявна відмітка на звороті оригіналу розписки. Крім того, 06.02.2014 року Позичав позичив гроші в сумі 68 000,00 грн. Відповідачу, який в свою чергу зобов'язувався їх повернути у термін до 30.02.2014 року, про що видав Позивачу власноручно написану розписку. При передачі грошових коштів був присутній свідок - [PERSON], [INFO], зареєстрований [ADDRESS] про що наявна відмітка на звороті оригіналу розписки. Через деякий час після закінчення терміну повернення позичених грошей, Позивач намагався звертатись до Відповідача з проханням повернути гроші, проте останній не відповідав на телефонні дзвінки та почав уникати зустрічей із Відповідачем. По теперішній час грошей Відповідач не повернув. Оскільки станом на день подання позовної заяви до суду Відповідач не виконав свої зобов'язання за договором позики, тому позивач вимушений звернутись до суду. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання адвокатських послуг від 05.09.2014 року (а.с. 4-6) в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, у якій просить суд розглядати справу у відсутності позивача та представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутність, представник позивача у свої заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.11.2013 року позивач [PERSON] позичив грошові кошти в сумі 30 000,00 грн. відповідачу [PERSON], який в свою чергу зобов'язувався їх повернути у термін до 20.02.2014 року, про що видав позивачу власноручно написану розписку. (а.с. 13). Крім того, 06.021.2014 року позивач [PERSON] позичив грошові кошти в сумі 68 000,00 грн. відповідачу [PERSON], який в свою чергу зобов'язувався їх повернути у термін до 30.02.2014 року, про що видав позивачу власноручно написану розписку. (а.с. 14). Однак, у вказаний термін борг не повернув. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У розписці від 23.11.2013 року відповідач зобов'язувався повернути кошти у сумі 30 000,00 грн. до 20.02.2014 року та у розписці від 06.02.2014 року відповідач зобов'язувався повернути кошти у сумі 68 000,00 грн. до 30.02.2014 року. Однак відповідач боргу не повернув. У відповідності до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики,якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. З розпиcок [PERSON] вбачається, що сторони суму процентів не визначили, а тому вірним є нарахування процентів, відповідно до ст. 1048 ЦК України на рівні облікової ставки НБУ. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу (ст. 1050 ЦК України). На підставі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., в їх задоволенні слід відмовити, оскільки відносини з приводу позики є видом договірних відносини, за порушення яких передбачена майнова (фінансова) відповідальність у формі пені, неустойки тощо. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, в частині стягнення 98 000,00 грн. - суми основного боргу, 1 973,10 грн. - 3% річних від простроченої суми, 11 804,00 грн. - індекс інфляції за весь час прострочення, 10 531,86 - неустойка, на загальну суму - 122 308,96 грн.

Outcome: partial