Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

26.07.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову позивач зазначає, що з початку 2004 року він був знайомий з [PERSON]. яка мешкала в житловому будинку по [ADDRESS] Петропавлівського району Дніпропетровської області та була власником вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 2887, виданого 02 жовтня 1985 року головою виконкому Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області. Починаючи з травня 2004 року, вказує позивач, він за згодою власника - [PERSON] поселився у вказаному вище житловому будинку, оскільки власниця у зв'язку з похилим віком та станом здоров'я переїхала на постійне проживання до своєї племінниці [PERSON], а позивач доглядав за домоволодінням, підтримував його у належному стані. З травня 2004 року, стверджує позивач, він за згодою власника володіє і користується житловим будинком, що знаходиться за вказаною вище адресою. З того часу він опікувався цим домоволодінням, господарював на земельній ділянці, наданій для його обслуговування, в межах своїх можливостей проводив необхідні поточні ремонти будівель і споруд, тобто утримував домоволодіння в повному об'ємі та користувався ним на свій розсуд. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Петропавлівською селищною радою [INFO] року, актовий запис № 93. Позивач зазначає, що далі продовжував володіти зазначеним домоволодінням та володіє ним безперервно до цього часу, тобто на протязі більш ніж 10 років. Йому ніхто не перешкоджав і не перешкоджає у володінні цим майном і ніхто не заперечував і не заперечує щодо такого володіння. У листопаді 2013 року позивач вирішив провести реконструкцію зазначеного вище домоволодіння та, зокрема, переобладнати електропостачання. Коли він звернувся до Петропавлівського РЕМ щодо проведення таких робіт, у нього попрохали правовстановлюючі документи на домоволодіння. Позивач надав документи, виготовлені на ім'я [PERSON], яка померла. Представники Петропавлівського РЕМ повідомили йому, що не можуть виконати роботи на підставі таких документів. Позивач звернувся до [PERSON] - племінниці померлої [PERSON] з проханням оформити право власності на житловий будинок на себе в порядку спадкування, щоб у подальшому узаконити своє володіння цим будинком. 02.12.2013 року [PERSON], звернувшись до нотаріуса, отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою нотаріус відмовив їй у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом та отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для прийняття спадщини. Після цього [PERSON] повідомила його про те, що не збирається більше вчиняти будь-яких дій щодо зазначеного будинку, оскільки позивач вже тривалий час ним володіє, а вона до цього будинку не має ніякого відношення. Отже, позивач стверджує, що він на цей час протягом більше ніж 10 років володіє вказаним домоволодінням, але не має можливості розпоряджатися ним у повному обсязі і тому звернувся до суду. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Позивач стверджує, що добросовісно заволодів майном [PERSON], безперервно, відкрито ним володів на протязі більше 10 років, з травня 2004 року, та продовжує володіти, що не заперечує спадкоємець після смерті власника такого нерухомого майна. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Посилаючись на норми ст. ст. 344, 392 ЦК України позивач просить визнати за ним, [PERSON], право власності на домоволодіння [ADDRESS] Петропавлівського району Дніпропетровської області за набувальною давністю. Позивач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності за участю його представника [PERSON], в якій позов підтримав і просив позовні вимоги задовольнити. Представник позивача [PERSON] подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позов підтримав і просив задовольнити. Відповідач подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.35). Третя особа [PERSON] подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала і зазначила, що він не порушує її законних прав та інтересів. Вивчивши надані позивачем докази, що містяться у матеріалах справи, суд зазначає наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на будівлю № 2887 від 02.10.1985 року, виданого виконавчим комітетом Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області, домоволодіння [ADDRESS] Петропавлівського району Дніпропетровської області на праві особистої власності зареєстроване в Павлоградському бюро технічної інвентаризації за [PERSON] 02.10.1985 року, що підтверджується копією цього свідоцтва (а.с. 7). [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Петропавлівською селищною радою [INFO] року, актовий запис № 93 (а.с.18). На день смерті [PERSON] в зазначеному домоволодінні була зареєстрована тільки вона, що підтверджується копією домової книги для прописки громадян, які проживають в [ADDRESS] (а.с.11-17). Третя особа [PERSON] є рідною племінницею померлої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 15.03.1956 року (а.с.19), копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 30.05.1930 року (а.с.19), батьками яких були [PERSON] та [PERSON], копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 08.06.1957 року, після якого [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.20), копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданого 25.07.1958 року (а.с.21), матір'ю якої є [PERSON], копією свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER], виданого 06.07.1977 року, після якого [PERSON] присвоєне прізвище [PERSON] (а.с.21), копією сторінок 1-3, 10-11 паспорту [PERSON] (а.с.22). [PERSON] померла [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Петропавлівською селищною радою 09.08.1994 року, актовий запис № 120 (а.с.20). Постановою в.о.завідувача Петропавлівської державної нотаріальної контори державного нотаріуса Юр'ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Пасевіна А.О. від 02.12.2013 року, вихідний № 335/02-31 відмовлено [PERSON] у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом та отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у зв'язку з пропуском шестимісячного строку для її прийняття (а.с.23). Зазначений будинок та господарські будівлі згідно з технічним паспортом, виготовленим 15.03.1962 року Павлоградським бюро технічної інвентаризації, складаються з житлового будинку (літера А), сараю з погребом (літера Б), літньої кухні (літера В), сараю (літера Г), сараю (літера Д), сараю (літера Е), вбиральні (літера Ж), сараю (літера З), колодязя (літера К) та огорожі (цифри 1-2-3) (а.с.-10). Згідно з висновком приватного підприємця - оцінювача [PERSON] від 16.04.2014року вартість житлового будинку літ. А загальною плошею 66,1 кв.м. з господарськими будівлями і спорудами, розташованого за адресою Дніпропетровська область, Петропавлівський район, [ADDRESS] складає 58221 гривень (а.с.24). Правовідносини між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу (далі - ЦК) України. Згідно з ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 379 ЦК України визначено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Стаття 380 ЦК України зазначає, що житловим будинком є будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, і призначена для постійного у ній проживання. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Позивач добросовісно заволодів майном [PERSON], безперервно, відкрито ним володів з травня 2004 року на протязі більше 10 років та продовжує володіти, що не заперечує спадкоємець після смерті власника такого нерухомого майна [PERSON]. Зазначене підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов позивача, складеним депутатом Петропавлівської селищної ради Ляхімцем Д.В. в присутності свідків 15.10.2014 року (а.с.27), довідкою Петропавлівської селищної ради Дніпропетровської області № 5892 від 11.11.2014 року та письмовою заявою третьої особи [PERSON] до суду від 04.11.2014 року. Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. На підставі викладеного, ст. ст. 316, 317, 328, 344, 379, 392 ЦК України,

Outcome: approved