Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

25 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на її утримання у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку до досягнення дочкою [PERSON] , [INFO] , трьох років, тобто до [INFO] . Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 04 березня 2017 року вони з відповідачем перебували в шлюбі. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 листопада 2018 року їх шлюб було розірвано. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні. Відповідач же, як батько дитини, матеріальної допомоги на утримання до досягнення донькою трирічного віку не надає, чим ставить її у скрутне матеріальне становище. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує відповідну допомогу. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник позивача в судовому засіданні пояснила, що позивач є інвалідом з дитинства, зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, та пояснив, що з нього стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від доходу та на іншу дитину в розмірі 1/6 частки від його доходу. Заслухавши сторони та представника позивача, дослідивши докази у сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 04 березня 2017 року в Южноукраїнському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, за актовим записом № 36. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 15 листопада 2018 року шлюб між сторонами було розірвано. [PERSON] після розірвання шлюбу відновлено дошлюбне прізвище « [PERSON] » /а.с. 4/. Сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження /а.с. 5/. Згідно копії наказу «Про надання відпустки для догляду за дитиною» ВП «ЮУ АЕС» №1002-к від 23 серпня 2017 року /а.с. 9/ [PERSON] надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 06 вересня 2017 року по [INFO] року. Сторони не заперечують, що рішенням суду від 07 травня 2019 року, яке ще не набрало законної сили, зменшено стягнення за судовим наказом до 1/5 частки. Згідно з ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 128 КЗпП України, при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятдесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку. Обмеження, встановлені частинами першою і другою цієї статті, не поширюються на відрахування із заробітної плати при відбуванні виправних робіт і при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Аналогічні граничні розміри стягнення встановлені і ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Оскільки дитина - донька сторін [PERSON] не досягла трирічного віку, вимоги позивача щодо стягнення аліментів на її утримання є правомірними. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] , суд враховує як матеріальне становище позивача, так матеріальне становище платника аліментів, та, зважаючи на обов`язок відповідача по утриманню дружини, з якою проживає дитина, від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, враховуючи інтереси останньої, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в розмірі 1/10 частки від доходу відповідача. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місць. Зважаючи на те, що позивача при зверненні до суду було звільнено від сплати судового збору па підставі п.3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у розмірі 768,40 грн. на користь держави підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial