Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

25 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його малолітніх синів - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач є батьком дітей, однак з синами не спілкується, їх життям не цікавиться, участі у вихованні та утриманні дітей не приймає, тобто самоухилився від виконання батьківських обов'язків. Ухвалою від 07.08.2018 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Відповідач копію ухвали та доданих до неї матеріалів отримав, однак відзив до суду не направив. В підготовче судове засідання двічі не з'явився. Ухвалою від 03.10.2018 у справі закрито підготовче провадження та призначено її до судового розгляду на 18.10.2018. Крім того, ухвалою без виходу до нарадчої кімнати від 03.10.2018 суд постановив проводити заочний розгляд даної справи. В судовому засіданні позивач позов підтримала, за обставин викладених у позовній заяві, просила його задовольнити. Вказала, що батько самоусунувся від виховання дітей, не цікавиться їхнім життям та здоров'ям, не платить аліменти. Виконавче провадження в ДВС відкрите, однак [PERSON] не виконує судового рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не направив. Представник третьої особи подала заяву про слухання справи у її відсутності і повністю покладається на рішення суду. Вислухавши позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Встановленим фактам відповідають правовідносини, які витікають з прав та обов'язків батьків та дітей, що регулюються Сімейним кодексом України, Законом України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров'я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 155 СК України встановлено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою покладення на них відповідальності. Статтею 157 СК України передбачено, що той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Згідно з ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] і [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження [NUMBER] та [NUMBER] (а.с. 6-7). Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 07.11.2016 у справі № 671/629/16-ц шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано. Відповідно до свідоцтва про шлюб [NUMBER], між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, в результаті чого [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с. 8). Малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю [PERSON] та її чоловіком, і їм створені усі умови для проживання та розвитку (а.с. 10-12, 15-16). Відповідач добровільно матеріально дітей не забезпечує, що підтверджується рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 10.06.2016 у справі № 671/630-16-ц та виконавчим листом (а.с. 17-18). Згідно з довідки № 11 від 16.02.2018 та листа № 26 від 15.05.2018 Клининського навчально-виховного комплексу, діти [PERSON] та [PERSON], відвідують дошкільний навчальний заклад Клининського НВК. Завдяки матері та бабусі вихованці забезпечені всім необхідним для навчально-виховного-процесу. Батько - [PERSON], не цікавиться життям та здоров'ям дітей, не забирає їх з садочка, не відвідує батьківські збори, свята, які проводяться у дошкільному навчальному закладі (а.с. 13-14). Органом опіки та піклування Волочиської РДА складено висновок, про можливість та доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]. З вказаного висновку слідує, що малолітні [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], проживають разом з матір'ю та її чоловіком [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Батько дітей [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов'язків, не приймає участі у вихованні дітей, не цікавиться життям, здоров'ям, не допомагає матеріально. Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування Волочиської РДА, вважає можливим та доцільним позбавлення батьківських прав [PERSON] (а.с. 10-11). Також при прийнятті рішення суд враховує і ту обставину, що відповідачу органом опіки і піклування було надано можливість терміном до двох місяців належним чином виконувати свої батьківські обов'язки згідно з чинного законодавства, влаштуватись на роботу, приймати участь у вихованні дітей. Після спливу даного строку комісія з питань захисту прав дитини Волочиської РДА 29.05.2018 повторно виносила на розгляд питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] Однак, батько будь-якої зацікавленості щодо життя і виховання дітей не проявив, а тому комісія надала висновок про можливість і доцільність позбавлення батьківських прав останнього. Вказане підтверджується поясненнями представника третьої особи, наданими в підготовчому засіданні, позивача, свідків, а також висновком від 06.06.2018 (а.с. 10-11). Свідки [PERSON] і [PERSON] суду зазначили, що вони подруги позивача, проживають з нею в одному селі, [PERSON] також є кумою сторін. Дані свідки вказали про те, що відповідач тривалий час не виконує обов'язків по вихованню своїх синів, не навідується до дітей, не допомагає їм, не цікавиться дітьми. Діти ростуть з матір'ю та її чоловіком, якого вважають своїм батьком. Зі змісту ст. 164 СК України слідує, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню своєї дитини. Враховуючи наведені обставини, суд прийшов до висновку, що [PERSON] ухиляється від свого батьківського обов'язку по вихованню синів, не спілкується з ними, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, навчання, не цікавиться ними та не проявляє до них належної турботи, що негативно впливає на розвиток дітей, як на складову виховання. Вищенаведені фактори суд розцінює як винну поведінку батька по відношенню до дітей, як свідоме нехтування своїми обов`язками і байдужість до долі синів, тому [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав відносно [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. При ухваленні рішення суд, відповідно до вимог п. 2 Декларації прав дитини від 20.11.1959, враховує, що дитині повинні бути надані можливості і сприятливі умови, які б дозволили їй розвиватися розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом в умовах свободи і гідності при найвищому забезпеченні інтересів дитини. Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Судом встановлено, що з відповідача вже ухвалено стягувати аліменти на дітей рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 10.06.2016 у справі № 671/630-16-ц та видано виконавчий лист. Тому підстави для застосування ч. 3 ст. 166 СК України відсутні. У зв'язку з тим, що позов задоволено, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути 704 грн. 80 коп. судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved