Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

26 квітня 2021 року позивач ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» звернулися до Ленінського районного суду м. Харкова через свого представника Слісаренко Л.Л. з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення 3 % річних. В обґрунтування позовних вимог представником позивача зазначено, що 02.08.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № А-60/07, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у сумі 32990,00 дол. США на строк з 02.08.2007 року по 02.08.2014 року, із сплатою процентів за користування кредитними коштами виходячи з 9,5 % річних. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ АТ «Укргазбанк» заборгованість в розмірі 31550,97 дол. США та 27777,74 грн. Рішення набрало законної сили 31.01.2011 року. Як зазначив представник позивача, у зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору та рішення суду, відповідно до ст. 625 ЦК України Банк має право вимагати від позичальника сплати три проценти річних від простроченої суми за період з 23.03.2018 року по 22.03.2021 року, що становить 78708,89 грн. Дана обставина стала підставою для звернення до суду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 05.05.2021 року позовну заяву ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про стягнення 3 % річних залишено без руху. 18.05.2021 року, через канцелярію суду, надійшла письмова заява від представника позивача на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 27.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» до [PERSON] про стягнення 3 % річних з викликом сторін в судове засідання. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 24.06.2021 року позовну заяву ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» про стягнення 3 % річних передано за підсудністю до Фастівського міськрайонного суду Київської області. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.07.2021 року дану справу прийнято до розгляду та призначено судове засідання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та в їх задоволенні просив відмовити, посилаючись на те, що дійсно перед ПАТ АБ «Украгазбанк» мав заборгованість за кредитним договором, яка за рішенням Святошинського районного суду м. Києва була стягнута шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «МіцубісіПеджеро Спорт», 2007 року випуску. В подальшому автомобіль був конфіскований державним виконавцем та переданий на відповідальне зберігання представнику ПП «Нива» Цегельник І.Л. У 2012 році проведено оцінку транспортного засобі з метою визначення вартості для встановлення ціни відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах, однак торги призначені не були. У 2019 році дізнався, що автомобіль втрачено. А тому вважає, що через бездіяльність саме виконавчої служби та банку майно не було реалізовано і рішення суду не виконано. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Положеннями статті 13 ЦПК України, передбачено що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що 02.08.2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ АБ «Укргазбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № А-60/07. За умовами п. 1.1 договору, Банк надав Позичальнику кредит в сумі 32990,00 дол. США, на строк з 02.08.2007 року по 02.08.2014 року, із сплатою процентів за користування кредитом, виходячи із 9,5 % річних. Кредит надавався на придбання автомобіля марки «MITSUBISHI» модель «PAJERO SPORT 3.0», 2007 року випуску (п. 1.4 Кредитного договору). В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Кредитним договором, 02.08.2007 року, між ВАТ АБ «Укргазбанк» (Заставодержатель) та [PERSON] (Заставодавець) було укладено договір застави транспортних засобів, який посвідчено Корольчук О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу. Відповідно до п. 2.1, 2.2 Договору, предметом застави є автомобіль марки «MITSUBISHI» модель «PAJERO SPORT 3.0», 2007 року випуску, номер шасі (кузова.рами) [NUMBER] , колір - чорний, реєстраційний номер [NUMBER] . Предмет застави належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданого УДАІ ГУ МВС України в м. Києві. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14.12.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ Акціонерний банк «Укргазбанк» строкову заборгованість по кредиту в сумі еквівалентній 21600,54 долара США, прострочену заборгованість по кредиту - еквівалент 6283,05 доларів США, поточну заборгованість по відсотках - еквівалент 297,07 доларів США, прострочену заборгованість по відсотках - еквівалент 3370,31 долар США, прострочену заборгованість по комісії - 7835,71 грн, заборгованість по пені за несвоєчасне повернення кредиту - 13093,78 грн, заборгованість по пені за несвоєчаснусплату відсотків - 6848,25 грн, а всього еквівалент 31550,97 доларів США і 27777,74 грн, а також заборгованість по штрафу в розмірі 9257,40 грн, шляхом звернення стягнення на предмет застави - автомобіль «МіцубісіПеджеро Спорт», 2007 року випуску, номер шасі (кузова.рами) [NUMBER] , колір - чорний, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить [PERSON] , а також 1700 грн судового збору і 120 грн, витрат на ІТЗ розгляду справи. Рішення набрало законної сили 31.01.2011 року. На виконання вказаного рішення, 31.01.2011 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-2750/10. Позивач звернувся до суду з даним позовом зазначивши підставою у зв`язку з невиконанням позичальником умов кредитного договору та рішення суду, відповідно до ст. 625 ЦК України. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ у п. 18 Постанови № 6 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» за змістом статті 552, частини другої статті 625 ЦК інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Із наданих матеріалів справи вбачається, що Постановою державного виконавця Святошинського РВ ДВС м. Київ Козар О.П. від 19.05.2011 року відкрито виконавче провадження № 27076578 з виконання виконавчого листа № 2-2750/10 від 31.01.2011 року (з накладенням арешту на майно боржника). Постановою державного виконавця від 15.07.2011 року оголошено розшук майна боржника а саме - транспортний засіб марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT», 2007 року випуску, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно акта опису й арешту майна від 10.11.2011 року, державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Пянківською Г.П. при примусовому виконанні в/л № 2-2750 виданого 31.01.2011 року Святошинським районним судом про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «АБ «Укргазбанк» в присутності понятих [PERSON] , [PERSON] , боржника [PERSON] , представника ПП «Нива» Цегельник І.Л., було описано і накладено арешт на транспортний засіб «MITSUBISHI PAJERO SPORT», 2007 року випуску, номер шасі [NUMBER] , чорного кольору, реєстраційний номер [NUMBER] . Ключі і технічний паспорт надано боржником. Описане майно прийняв на відповідальне зберігання представник ПП «Нива» Цегельник І.Л. Порядок та умови зберігання майна описаного та арештованого державним виконавцем в ході примусового виконання рішень судів, органів (посадових осіб) передбачено статті 58 Закону України «Про виконавче провадження». Майно, на яке накладено арешт, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку. У разі порушення зберігачем порядку та умов зберігання та незаконні дії щодо майна описаного та арештованого державним виконавцем передбачена кримінальна відповідальність у відповідності до статті 388 КК України. Постановою державного виконавця від 16.11.2011 року призначено експерта для участі у виконавчому провадженні Відповідно до висновку з експертної оцінки майна - колісного транспортного засобу складеного оцінювачем Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» в особі Антонова В.О., ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні)) - колісного транспортного засобу «MITSUBISHI PAJERO SPORT 3.0», 2007 року випуску, державний реєстраційний номер [NUMBER] - об`єкту оцінки , станом на 03.01.2012 року становить 131338,00 грн. Постановою державного виконавця ВДВС Святошинського РУЮ Ткачова А.В. від 01.06.2015 року оголошено розшук майна боржника «MITSUBISHI PAJERO SPORT 3.0», 2007 року випуску. В подальшому, постановою головного державного виконавця РВ ДВС м. Київ Домбровським Р.А. від 27.02.2019 року виконавче провадження завершено з підстав передбачених пункту першого частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа. Згідно зі статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідач зазначає, що йому стало відомо про те, що реалізація конфіскованого за рішенням суду автомобіля не відбулася, оскільки він був втрачений. Зі змісту рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.04.2021 року у цивільній справі за позовом ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] , де на стороні третьої особи виступає відповідач [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, вбачається, що згідно копії договору купівлі-продажу транспортного засобу від 21.06.2016 року № 1845/2016/141312, [PERSON] , яка діяла на підставі доручення, передала у власність [PERSON] , автомобіль марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT 3.0», 2007 року випуску, номер шасі (рами, кузова) [NUMBER] , колір чорний, реєстраційний номер [NUMBER] (який належав та був вилучений у [PERSON] ), за інформацією, наданою Регіональним сервісним центром МВС в м. Києві, автомобіль MITSUBISHI PAJERO SPORT, станом на 27.03.2020 року, зареєстрований за [PERSON] . Позивач, звертаючись до суду із вимогою про стягнення з відповідача 3% річних за період з 23.03.2018 року по 22.03.2021 рік в розмірі 78708,89 грн вказав в розрахунку заборгованості, суму не погашеної заборгованості по тілу кредиту і процентах 31 550,97 дол. США, що по курсу НБУ станом на 22.03.2021 року (27,7184), що становила 78 708, 89 грн. Разом з тим, як вбачається із розрахунку, який надано позивачем при подачі позову, зазначено період нарахування 3% річних з 23.03.2018 року по 22.03.2021 рік включно, однак за період з 23.03.2018 рік по 31.12.2019 рік кількість днів становить (зазначено в розрахунку) 649. При цьому, позивачем не було надано ніяких доказів в обґрунтування того, чи було реалізоване майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, так як, виходячи з наданих відповідачем доказів, автомобіль, на який за рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14.12.2010 року звернено стягнення в рахунок погашення заборгованості, був вилучений у відповідача, оцінений і втрачений. Крім того, позивачем не надано доказів щодо відкритого, на час подачі даного позову до суду, виконавчого провадження щодо виконання зазначеного рішення суду. Так з наданої позивачем до позову, інформації про виконавче провадження (дата отримання 30.03.2021 року), остання дія виконавця була здійснена 16.03.2020, а саме винесено постанову про розшук майна боржника. В судовому засіданні відповідачем було надано інформацію про виконавче провадження (дата отримання інформації 27.07.2021 року) остання виконавча дія була здійснена державним виконавцем 27.02.2019 року, а саме за заявою стягувача на підставі п.1 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Згідно з вимогами статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 58 ЦПК). Таким чином суд, аналізуючи вище викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку про безпідставність та недоведеність позовних вимог Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» в заявлених ним межах та про відсутність існування правових підстав для їх задоволення. В порядку статті 141 ЦПК України, суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed