Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

25 липня 2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідача) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 29 жовтня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 554. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Під час проживання спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо, у звязку з чим позивач прийшла до висновку, що збереження шлюбу неможливе, сімя розпалась остаточно, тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день та час розгляду сповіщено належним чином, відзиву не надав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 280 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії 1-КИ № 206162 від 29 жовтня 2011 року, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Швець) [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 жовтня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 554. Від шлюбу мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується доданою до справи копією свідоцтва про народження серія І-КИ № 393551. Проголошена ст. 51 Конституції України охорона сімї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Визнання відповідачем предявленого позову про розірвання шлюбу - не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, права дитини, тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні\~питання про\~розподіл судових\~витрат суд\~враховує,\~зокрема: чи\~є розмір\~таких витрат\~обґрунтованим та\~пропорційним до\~предмета спору\~з урахуванням\~ціни позову,\~значення справи\~для сторін,\~в тому\~числі чи\~міг результат\~її вирішення\~вплинути на\~репутацію сторони\~або чи\~викликала справа\~публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. Згідно ст.\~113\~СК України особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка надала заяву про залишення їй дошлюбного прізвища, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити позивачці дошлюбне прізвище «Швець». На підставі викладеного та

Outcome: approved