Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

26 жовтня 2007 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться в с. Наддністрянське по вул. Сонячній (раніше Суворова) № 26 Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] Крім нього, спадкоємцями є його брати [PERSON] та [PERSON], які спадщини не прийняли і на неї не претендують. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, у позовній заяві, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, через зайнятість на роботі, просив провести розгляд справи у його відсутності (зворот а.с. 2). Відповідачі [PERSON], [PERSON] надіслали на адресу суду телеграми, у яких зазначили, що визнають позов та просили провести розгляд справи у їх відсутності (а.с. 21, 24). Представник відповідача сільський голова Наддністрянської сільської ради, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнала (а.с. 22). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 074704 (а.с. 4) стверджується, що [PERSON] померла 26 жовтня 2007 року у с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області. Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-13), довідкою виконавчого комітету Наддністрянської сільської ради № 926 від 15 вересня 2016 року (а.с. 6), довідкою № 930 від 19 вересня 2016 року (а.с. 21) стверджується, що [PERSON] мала у власності житловий будинок по вул. Сонячній (колишня Суворова), 26 в с. Наддністрянське Мурованокуриловецького району Вінницької області, який було побудовано у 1971 році (а.с. 8, 13). Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Наддністрянське, а відповідній сільській раді видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 9). Згідно довідки № 928 від 15 вересня 2016 року Наддністрянської сільської ради (а.с. 7) свідоцтво на право власності на вищевказаний житловий будинок на імя [PERSON] не видавалося. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із наявної в оглянутій у судовому засіданні спадковій справі № 330/2008 Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 14333769, виданої 24 квітня 2008 року слідує, що [PERSON] заповіту по своїй смерті не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги (ст. 1258 ЦК України). До першої черги спадкоємців за законом належать діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки ( ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про смерть (а.с.4), свідоцтвом про своє народження (а.с. 5), довідкою виконавчого комітету Наддністрянської сільської ради № 926 від 15 вересня 2016 року (а.с. 6), заявою про прийняття спадщини (а.с. 27) стверджується, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON], який має право і прийняв спадщину після її смерті. Державний нотаріус Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори 13 вересня 2016 року своєю постановою № 350 відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва правовстановлюючих документів. Наданими суду матеріалами та вищезгаданою постановою нотаріуса (а.с. 14) позивач довів, що не зможе захистити свої права та інтереси спадкоємця, іншим чином, окрім як через суд. Суд враховує обставину, що позивач пропустив строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно (житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами), яке залишилось після смерті [PERSON].

Outcome: approved