Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

26 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №280 від 11 лютого 1999 року №280 житлового будинку [ADDRESS] , укладений на Товарній Біржі «Нерухомість-Центр», зареєстрований в КП «ММБТІ» 18 лютого 1999 року за реєстровим №1482. В обґрунтування позову позивач вказала, що 11 лютого 1999 року між нею та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №280 на Товарній Біржі «Нерухомість-Центр», відповідно до якого вона придбала житловий будинок [ADDRESS] . Придбаний нею житловий будинок належав продавцю [PERSON] , яка померла [INFO] . Спірний договір зареєстрований в КП «ММБТІ» 18 лютого 1999 року за №1482. Ураховуючи, що спірний договір не посвідчений нотаріально, а сторона по договору продавець [PERSON] померла, позивач вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Ухвалою суду від 30 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання 06 жовтня 2021 року позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій представник позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила судове засідання провести за її відсутності. Відповідач Воскресенська селищна рада Миколаївської області в судове засідання 06 жовтня 2021 року свого представника не направили, надіслали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 лютого 1999 року між [PERSON] та [PERSON] на Товарній Біржі «Нерухомість-Центр» укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №280, відповідно до якого позивач придбала житловий будинок [ADDRESS] (а.с.6) Вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Товарній Біржі «Нерухомість-Центр» за №2-280. Згідно інформації, що міститься на офіційному веб-порталі Мін`юсту України (он-лайн сервіс отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань) Товарна Біржа «Нерухомість-Центр» перебуває в процесі припинення (режим доступу: [INFO] ). Власність, яка відчужена за спірним договором, зареєстрована за [PERSON] , що підтверджується реєстраційним посвідченням КП «ММБТІ» від 18 лютого 1999 року за реєстровим №1482 (а.с.7). Зі змісту спірного договору вбачається, що відчужуваний житловий будинок належав попередньому власнику [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності від 12 жовтня 1994 року. Згідно пункту 4 спірного договору продавець засвідчував, що відчужений цілий житловий будинок нікому не проданий, не закладений, не подарований, не зданий в оренду, у спорі та під забороною не перебуває, права третіх осіб на нього відсутні. Кошти за купівлю-продаж житлового будинку в розмірі 2000,00 грн отримані продавцем [PERSON] до посвідчення договору (пункт 5 спірного договору). [PERSON] [INFO] померла на території АРК (а.с.12). Зі змісту статті 227 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі ЦК УРСР) вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином. Згідно приписів частини першої статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору. Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього. В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, позивач, в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісним набувачем. Будь-яких належних та допустимих доказів, що спростовують зазначений вище висновок суду матеріали справи не містять. Таким чином, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved