Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

24 січня 2014 року позивач [PERSON], діючий в своїх інтересах та інтересах підопічної [PERSON] звернувся до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Акціонерного товариства страхова компанія «АХА страхування» (далі - АТ СК «АХА страхування») та товариства з обмеженою відповідальністю «Варіант», третя особа [PERSON], про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушення в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Вимоги мотивував тим, що 13.12.2012 р. приблизно о 15.00 водій [PERSON], керуючи належним ТОВ «Варіант» автомобілем «КАМАЗ 5320», номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Октябрській с. Верхньоторецьке Ясинуватського району Донецької області, біля будинку № 125 виїхав на зустрічну смугу внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем FIAT-DUKATO, номерний знак [NUMBER], під його керуванням. 11 жовтня 2013 року вироком Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області [PERSON] визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Посилається на те, що згідно висновку № 6099/27 від 08 січня 2013 року вартість відновлювального ремонту автомобіля FIAT-DUKATO складає 80014 гривень 96 копійок АТ СК «АХА страхування» відшкодувала лише 27309 гривень 87 копійок. Крім того, зазначає, що пасажиру автомобіля FIAT-DUKATO [PERSON] спричинено закритий перелом 8 ребра праворуч, що відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, а йому - садно, забій обох колінних суглобів, забій лівої верхньої щелепи, що ускладнилось посттравматичною невропатією, що також віднесено до тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Витрати на лікування склали 441 гривень 54 копійки. Вказує, що йому та [PERSON] завдано моральної шкоди, яку оцінює по 10000 гривень кожному. Також посилається на необхідність відшкодування витрат на проведення авто товарознавчого дослідження, послуг евакуатора, витрат на виклик відповідачів для участі в проведенні авто товарознавчого дослідження, витрат на ксерокопії документів доданих до справи. В судовому засіданні позивач, представник позивача [PERSON], позовні вимоги підтримали у повному обсязі, надали пояснення, аналогічні тим, що містяться у позові та уточненнях до нього. Позов з урахуванням уточнень просили задовольнити у повному обсязі. Представник АТ СК «АХА страхування» в судове засіданні не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі. Представник ТОВ «Варіант» в судове засіданні не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки до суду невідомі. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання з'явились, пояснили суду, що позовні вимоги вони просять розглянути на розсуд суду, відповідно до діючого законодавства. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог ( ст. 11 ЦПК України ) установив наступне. Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом у власних інтересах та інтересах підопічної [PERSON] Згідно рішення Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 14 вересня 2011 року, яке набрало законної сили 26 вересня 2011 року, остання визнана недієздатною та їй призначено опікуна - [PERSON] Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 10 ч. 3 та ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ч. 1, 3 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета спору. Вироком Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2013 року, який набрав законної сили 12 листопада 2013 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 3400 гривень 00 копійок на користь держави. Даним вироком встановлено, що 13 грудня 2012 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, водій [PERSON], керуючи належним ТОВ «Варіант», технічно справним автомобілем «КАМАЗ-5320», реєстраційний номер [NUMBER], здійснював рух в напрямку автошляху «Знам'янка-Луганськ-Ізварино» по вул. Октябрськый с. Верхньоторецьке Ясинуватського району Донецької області біля будинку № 125, не переконавшись в безпеці своїх дій, при виконанні обгону невстановленого слідством велосипедиста на слизькій частині дороги, діючи в порушення п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 14.2 «в» Правил дорожнього руху України, діючи з необережності, що виразилася в злочинній самовпевненості, виїхав на зустрічну смугу по якій йому назустріч рухався автомобіль FIAT-DUKATO, реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого між вказаними транспортними засобами було скоєно зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажиру автомобіля FIAT-DUKATO, реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON], згідно висновку судово-медичної експертизи № 43 від 23 квітня 2013 року спричинені: закритий перелом 8 ребра з права по передній паховій лінії, а водію [PERSON] спричинені: садно, забій обох колінних суглобів, забій лівої верхньої щелепи, що ускладнився посттравматичною нейропатією лівого середнього нерва з помірними чутливими і руховими розладами. Зазначені пошкодження відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості по кожному з потерпілих. Згідно ч. 4 ст. 61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, суд враховує вищезазначені обставини та винність відповідача, встановлені у вироку Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 11 жовтня 2013 року. Полісом № АВ/5200608 ТОВ «Варіант» застрахувало свою цивільну відповідальність на період з 18 січня 2012 року до 17 січня 2013 року. При цьому забезпеченим транспортним засобом за Полісом є автомобіль «КАМАЗ-5320», номерний знак [NUMBER]. Згідно запису №№ 8-10 в трудовій книжці [PERSON], на момент ДТП він працював водієм в ТОВ «Варіант». В судовому засіданні встановлено, що на момент ДТП він знаходився на робочому місці, тобто виконував завдання роботодавця. Відповідно до п. 1.4 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» особи, відповідальність яких застрахована, - страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом. Володіння забезпеченим транспортним засобом вважається правомірним, якщо інше не встановлено законом або рішенням суду. Відповідно до п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Відповідно до п. 1.8 ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що 13 грудня 2012 року настала страхова подія за участі забезпеченого транспортного засобу «КАМАЗ-5320», номерний знак [NUMBER], яким керував [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За приписами ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Судом встановлено, що [PERSON] є власником автомобіля FIAT-DUKATO, номерний знак [NUMBER], якому завдано механічних пошкоджень. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 6099/27 вартість відновлювального ремонту складає 80014 гривень 96 копійок. Полісом № АВ/5500608 від 05 січня 2012 року встановлений ліміт відповідальності за шкоду майну - п'ятдесят тисяч гривень, за шкоду, заподіяну життю і здоров'ю - сто тисяч гривень. Франшиза складає нуль гривень. Таким чином з АТ СК «АХА страхування» підлягає стягненню матеріальна шкода в сумі 50000 гривень, а з ТОВ «Варіант» 2705 гривень 09 копійок. Крім того, підлягають стягненню з ТОВ «Варіант» наступні суми: 1767 гривень 00 копійок - витрати на проведення автотоварознавчого дослідження; 250 гривень 00 копійок - витрати за послуги евакуатора, 102 гривні 00 копійок - витрати на телеграми; 80 гривень 00 копійок - витрати на ксерокопії; а всього на загальну суму 7154 гривні 09 копійок. Докази понесення позивачем даних витрат містяться в матеріалах справи та є належними й допустимими. Матеріальна шкода, завдана внаслідок лікування, яка дорівнює 441 гривня 54 копійки і підтверджена чеками, підлягає стягненню з АТ СК «АХА страхування» на користь [PERSON] В частині вимог про відшкодування моральної шкоди суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, внаслідок порушення її прав. Згідно ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. [PERSON] 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31 березня 1995 року (зі змін. і допов.) роз'яснив, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В судовому засіданні знайшли підтвердження доводи щодо завдання [PERSON] та [PERSON] моральної шкоди, що полягала у переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я та біллю у травмованих органах. Суд вважає справедливою сатисфакцією стягнення на користь [PERSON] та [PERSON] з АТ СК «АХА страхування» по 1250 гривень 00 копійок. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки стягненню з відповідачів підлягає сума 487 грн. 20 коп., то суд вважає за необхідне стягнути з Акціонерного товариства страхова компанія «АХА страхування» та товариства з обмеженою відповідальністю «Варіант» судовий збір в доход держави з кожного по 243 гривень 60 копійок. У зв'язку з вищевикладеним позов підлягає частковому задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial