Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

25 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства. В обґрунтування позову зазначив, що з 11 жовтня 2003 року він перебував з відповідачкою в зареєстрованому шлюбі. В 2013 році сторони припинили шлюбні відносини і стали проживати окремо. Відповідачка виїхала з м. Словянськ Донецької області в Росію та стала проживати в м. Санкт-Петербург. В червні 2016 року відповідачка звернулася до суду з позовом про розірвання їх шлюбу, та рішенням Словянського міськрайонного суду від 19 червня 2016 року їх шлюб був розірваний. В теперішній час позивачу стало відомо, що відповідачка 24 травня 2016 року в м. Санкт-Петербург народила дитину чоловічої статі, і 14 червня 2018 року зареєструвала її народження у відділі запису актів цивільного стану Фрунзенського району комітету по справах ЗАЦС Уряду Санкт-Петербург Росії, про що було видано свідоцтво про народження в якому позивач записаний як батько дитини. Оскільки з 2013 року позивач з відповідачкою не проживав, не підтримував з нею жодних стосунків та не перебував з нею в близьких відносинах, переконаний, що він не є батьком дитини [PERSON], [INFO], у звязку із чим просив суд ухвалити рішення яким визнати недійсним запис про його батьківство в актовому записі про народження [PERSON], та виключити відомості про нього як про батька дитини із актового запису про народження [PERSON] Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву в якій розгляд справи просив проводити у його відсутності, позов задовольнити. Відповідачка [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву в якій розгляд справи просила проводити у її відсутності, позов визнала у повному обсязі, у своїй заяві зазначила, що дійсно з 2013 року стосунки із позивачем не підтримує, виїхала до РФ, де зустріла іншого чоловіка, народила від нього дитину, однак оскільки продовжувала перебувати у шлюбі із позивачем, то батьком дитини був записаний позивач. На сьогодні є намір внести відомості у актовий запис про народження дитини дані про біологічного батька, а тому позов визнає у повному обсязі. Наслідки визнання позову їй відомі. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ВЗАЦС Фрунзенського району комітету по справах ЗАЦС Уряду Санкт-Петербург Росії, повідомлений належним чином про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав відзив в якому підтвердив наявність актового запису № 2354 від 14 червня 2018 року, про народження дитини [PERSON], 25 травня 2016 року, та зазначив, що заперечення проти задоволення позову [PERSON] у ВЗАЦС відсутні. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 19 червня 2016 року, позовні вимоги [PERSON] були задоволені, та шлюб зареєстрований 11\~жовтня 2003\~року між\~нею та [PERSON], був розірваний. Судом встановлено, що сторони з 2013 року не проживають спільно однією сімєю та не ведуть спільне господарство. За цей час подружжя не здійснило спроб зберегти родинні стосунки, наміру зберегти шлюб вони не мають (а.с. 8). Згідно із свідоцтвом про народження, серія: IV-АК № 793010, виданим відділом запису актів цивільного стану Фрунзенського району комітету по справах ЗАЦС Уряду Санкт-Петербург Росії,\~[PERSON] народився\~24\~травня 2016\~року в\~м.\~Санкт-Петербург,\~та його\~батьками записані: [PERSON] та [PERSON],\~про що\~14\~червня 2018\~року відділом запису актів цивільного стану Фрунзенського району комітету по справах ЗАЦС Уряду Санкт-Петербург Росії складено відповідний актовий запис № 2354 (а.с.7). Згідно із\~ч. 1 ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до вимог ст.\~122,\~124,\~126,\~127 СК України, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Виключення відомостей про батька зі свідоцтва про народження у разі задоволення позову про виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини не має потреби у звязку з тим, що воно підлягає знищенню у встановленому законом порядку. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК ( 2947-14 ), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, яка записана батьком дитини та дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України,\~у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідачкою [PERSON] до суду подано письмову заяву про визнання позову [PERSON] у повному обсязі. Суд приймає до уваги таку заяву відповідачки у звязку із наявністю для того законних підстав, та оскільки відповідачка визнала позовні вимоги і не заперечувала проти їх задоволення, підтвердивши тим самим відсутність кровного споріднення між позивачем та малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], суд вважає, що позовні вимоги [PERSON]підлягають задоволенню, як обґрунтовані, відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України. Відповідно до п. 8 статті 6 ЗУ «Про судовий збір», розподіл судового збору між сторонами та перевірка повноти сплати судового збору здійснюються відповідно до процесуального законодавства. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, ч. 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У звязку із цим, враховуючи визнання відповідачкою позову до початку розгляду справи по суті, суд приходить до висновку про можливість повернення позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним за звернення до суду із даним позовом, що становить 352,40 грн. З огляду на викладене, з врахуванням того, що позов задоволений у повному обсязі, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню залишкові 50% понесених ним судових витрат в сумі 352 грн. 40 коп. (а.с. 1). На підставі наведеного,

Outcome: approved