Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-12 00:00:00

26.05.2016 р. ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, пославшись на таке: 13.07.2012 р. фізична особа-підприємець [PERSON] приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщенні в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 13.07.2012 р., та взяла на себе зобов'язання виконувати умови Договору. Відповідно до Договору позичальнику було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до умов Договору кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди. Свої зобов'язання за договором позивач виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 48000,00 грн. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за Договором станом на 12.05.2016 р. виникла заборгованість 10560,68 грн., яка складається з такого: 2662,73 грн. - заборгованість за кредитом; 2873,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3740,30 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1283,68 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Враховуючи той факт, що фізичну особу-підприємця [PERSON] 31.07.2014 р. було виключено з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності, просить стягнути виниклу заборгованість з фізичної особи [PERSON]. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність та з посиланням на підтримання позову. Відповідач, повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.9 ст.74 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з'явився, заперечень проти позову суду не надав. Дослідивши докази у справі, суд дістає таких висновків. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено таке: 13.07.2012 р. фізична особа-підприємець [PERSON] приєдналася до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщенні в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають договір банківського обслуговування б/н від 13 липня 2012 року та взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору. Відповідно до Договору позичальнику було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 26007051814118 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідно до умов договору кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті процентів та винагороди. (а.с.11-25). При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У відповідності до п.2.1.1.12.6 «Умов і Правил надання банківських послуг» позивач нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку з розрахунку 360 календарних днів на рік. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором, що стороною відповідача не спростовано. Згідно з довідкою про розмір встановленого кредитного ліміту [PERSON] 13 липня 2012 року було встановлено ліміт - 1000 грн., 13 грудня 2012 року - 25000,00 грн., 04 лютого 2013 року - 31300,00 грн., 13 березня 2013 року - 36300,00 грн., 14 жовтня 2013 року - 37300,00 грн., 16 жовтня 2013 року - 48000,00 грн., 01 березня 2014 року - 16000,00 грн. (а.с. 26). Відповідно до п.2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно зі ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.610 ЦК України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В порушення умов Кредитного договору, ст.ст.509,526,1054 ЦК України відповідач кредитні зобов'язання за Договором не виконав, у зв'язку з чим станом на 12.05.2016 р. виникла заборгованість, встановлена позивачем розмірі 10560,68 грн., яка складається з такого: 2662,73 грн. - заборгованість за кредитом; 2873,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3740,30 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 1283,68 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Суд, вирішуючи питання обґрунтованості вимог за наведеним розрахунком (а.с.27-29), виходить з того, що, по-перше, цей розрахунок стороною відповідача не спростований. По-друге, суд вважає неправомірним нарахування позивачем за даним Договором пені у визначеному позивачем розмірі 3740,30 грн., виходячи з такого: 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року (далі - Закон № 1669 -УП). Відповідно до ст.2 Закону № 1669-УП на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.ч.1,2,3 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 -УП цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Як встановлено судом, останнім відомим місцем проживання [PERSON] за реєстрацією є м. Костянтинівка Донецької області. Місто Костянтинівка Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. За наведених підстав, суд вважає, вимоги стягнення пені з 14.04.2014 р. необґрунтованими. Загальний розмір заборгованості за Кредитним договором станом на 12.05.2016 р. визначений судом в розмірі 7081,70 грн.: - 2662,73 грн. - заборгованість за кредитом; - 2873,97 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 261,32 грн. - заборгованість по пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором станом на 14.04.2014 р. відповідно до наданого позивачем розрахунку; - 1283,68 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом. Виходячи з наведеного, а також тієї обставини, що підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця [PERSON] 31.07.2014 р. припинено (копія витягу з ЄДР на а.с.31), кредитна заборгованість у визначеній судом сумі підлягає стягненню на користь позивача з фізичної особи [PERSON], позов - задоволенню частково. У зв'язку із частковим задоволенням позову суд присуджує позивачеві з відповідача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що дорівнює 1378,00 грн.

Outcome: partial