Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

26 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просила визнати за нею право власності на домоволодіння, що складається із житлового будинку площею 89,5 кв.м., літньої кухні площею 24,1 кв.м., літньої кухні площею 66,2 кв.м., сараю площею 47,8 кв.м., вбиральні площею 1,1 кв.м., огорожі площею 66,0 кв.м., яке розташоване за адресою [ADDRESS] після смерті [PERSON], яка померла [INFO]. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] померла [PERSON], яка була власником домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS]. Позивачка є спадкоємцем померлої за заповітом від 19.02.2014 року, спадщину прийняла у відповідності до ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України, та подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Інші спадкоємці відсутні. Однак у видачі свідоцтва про спадщину за заповітом державним нотаріусом [PERSON] було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на домоволодіння, який було втрачено ще за життя спадкодавиці. У зв'язку з цим позивачка просить визнати за нею право власності на спадкове майно у судовому порядку. У судове засідання сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій просила справу розглянути за її відсутності і задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача, Зорянської сільської ради Віньковецького району Хмельницької області, сільський голова О.М. Гречаник також надав суду письмову заяву, у якій зазначив, що виконавчий комітет сільської ради із заявою [PERSON] згідний, та просив справу розглянути за відсутності представника сільської ради. 10 листопада 2014 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, враховуючи, що представник відповідача визнав позовні вимоги, які обґрунтовані та підтверджуються належними доказами, що не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1217 та ст. 1218 ЦК України). Положеннями ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Судом встановлено, що [INFO] в с. Зоряне Віньковецького району Хмельницької області померла [PERSON], яка була власником житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]. На вказане майно після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, та спадкоємцем майна померлої за заповітом є [PERSON], яка прийняла спадщину, оскільки протягом шестимісячного строку звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER]; копією заповіту, складеного [PERSON] 19.02.2014 року, який згідно відмітки секретаря Зорянської сільської ради В.А. Фриги на день смерті заповідачки не змінений та не відмінений, та із змісту якого слідує, що [PERSON] заповідає все належне їй майно [PERSON]; довідкою Зорянської сільської ради № 308 від 23.09.2014 року, згідно якої померла [INFO], [PERSON], постійно проживала і була зареєстрована до дня смерті за адресою [ADDRESS]. Відповідно до виписки з погосподарської книги Зорянської сільської ради за 2013-2014 роки за № 0080-1, станом на 16.07.2013 року головою домоволодіння в [ADDRESS], була [PERSON], згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2013 року. Крім того, як випливає із ксерокопії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.07.2013 року, наданої на запит суду державним нотаріусом Віньковецької державної нотаріальної контори, [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями у [ADDRESS], успадкувала на підставі заповіту. Відповідно до довідки Віньковецького малого районного комунального підприємства «Інвентарбюро» № 1-407 від 23.09.2014 року, станом до 01.01.2013 року інвентаризація домоволодіння в [ADDRESS], проводилась, видавалось свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 16.07.2013 року на ім'я [PERSON]. Згідно даних оцінювального акту Віньковецького малого районного комунального підприємства «Інвентарбюро», вартість домоволодіння, розташованого в [ADDRESS], до 1991 року побудови: житловий будинок «А-І», літня кухня «Б», літня кухня «В», сарай «Г», вбиральня «Е», огорожа «№ 1» - становить 37940 гривень. Згідно відповіді державного нотаріуса № 604/01-16 від 13.10.2014 року, наданої на запит суду, після смерті [PERSON], яка померла [INFO] в с. Зоряне Віньковецького району, відкрита спадкова справа № 178-2014 від 16.09.2014 року за заявою [PERSON], та постановою нотаріуса від 24.09.2014 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на домоволодіння в [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на вищевказане майно. Оцінивши надані позивачкою докази, суд прийшов до висновку, що спадкодавець [PERSON] за життя набула право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування у встановленому порядку, зареєструвала своє право власності в органах БТІ, однак в зв'язку з втратою правовстановлюючого документа на домоволодіння спадкоємець [PERSON] не може реалізувати свої спадкові права, в зв'язку з чим і виник спір. Його вирішення можливе лише в судовому порядку. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, встановивши, що позивачка є спадкоємцем майна померлої [PERSON], та зокрема житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS], спадщину прийняла, та враховуючи, що позивачка позбавлена можливості у здійсненні права на спадкування в інший спосіб, суд вважає необхідним визнати за позивачкою право власності на спадкове майно. Визнання права власності за позивачем на спадковий житловий будинок з господарськими будівлями не оспорюється відповідачем та не порушує прав чи інтересів інших осіб. Позов ґрунтується на законі, доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved