overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

24 квітня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про оголошення його батька [PERSON] померлим, зазначивши заінтересованою особою - Харківську міську раду. Свої вимоги заявник мотивував тим, що у вересні 2016 року його батько [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] пішов з дому та по сьогодні його місцеперебування невідомо, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та довідкою виданою ОСББ «Павлівська-5». Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.05.2018 року, [PERSON] визнано безвісти відсутнім. В вересні 2016 року в м. Харкові та Харківській області було зафіксовано масове отруєння сурогатним алкоголем, що дає підстави заявнику припускати те, що в 2016 році його батько загинув через отруєння фальсифікованим алкоголем. Заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги [PERSON] , проте він позбавлений можливості успадкувати належне на праві власності його батькові майно. У зв`язку з наведеним, просить суд оголосити [PERSON] , [INFO] , останнє місце проживання: [ADDRESS] померлим. Ухвалою суду від 30 червня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження. Заявник [PERSON] та його представник в судовому засіданні вимоги заяви підтримали повністю, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Харківської міської ради Харківської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заслухавши пояснення заявника та його представника, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог заяви з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що у вересні 2016 року батько заявника [PERSON] - [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , пішов з дому та по день розгляду справи його місцеперебування невідомо, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань та довідкою ОСББ «Павлівська-5». Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 17.05.2018 року (набрало законної сили 29.06.2018 року) [PERSON] визнано безвісти відсутнім Заявник [PERSON] є спадкоємцем першої черги [PERSON] , проте позбавлений можливості успадкувати належне на праві власності моєму батькові майно. Відповідно до ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви [PERSON] про оголошення померлим його батька [PERSON] померлим, оскільки з вересня 2016 року відсутні будь-які відомості про його місце перебування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

24 квітня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 04 лютого 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України, за актовим записом № 14, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачкою не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач у перше судове засідання не з`явився, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Судові витрати залишає за собою. Відповідачка у перше судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04 лютого 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис № 14 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітніх синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.10,11). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-08 00:00:00

24 квітня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що сторони зареєстрували шлюб 10 лютого 2007 року Чапаєвською селищною радою Кегичівського району Харківської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне проживання з відповідачем припинено в лютому 2020 року, сторони проживають окремо, причиною розірвання шлюбу є відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та вирішення важливих питань сім`ї та побуту, що негативно вплинуло на стосунки та призвело до розпаду сім`ї. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище « [PERSON] ». Спору щодо виховання дитини , місця її проживання немає. Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 09.06.2020 року відкрито спрощене провадження по справі та надано відповідачу термін на подання відзиву до суду. В зазначений термін відзив до суду, клопотань в порядку ст. 279 ЦПК України відповідач не подав. Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступних висновків. Сторони у справі зареєстрували шлюб 10 лютого 2007 року Чапаєвською селищною радою Кегичівського району Харківської області, актовий запис № 01 (ас 10). Від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (ас 11, 12). Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач прізвище при укладенні шлюбу не змінювала Питання про судові витрати, суд вважає за необхідне вирішити в порядку, передбаченому статтею 141 ЦПК України, відповідно до Закону України «Про судовий збір», тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати у розмірі 840,80 грн. за подання позивачем позовної заяви про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-30 00:00:00

24 квітня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 16 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, актовий запис № 3. Позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 16 вересня 2014 року Виконавчим комітетом Вчорайшенської сільської ради Ружинського району Житомирської області, актовий запис № 3. Сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. 27 квітня 2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Фроловій І.В. Ухвалою від 22 червня 2020 року у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату місце та час судового розгляду був повідомлений належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч. 1 ст. 223 ЦПК України). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

24 липня 1975 року між сторонами був зареєстрований шлюб у відділі ЗАГС міста Гагра, Абхазської АРСР актовий запис № 150. Від спільного шлюбу сторони мають повнолітніх дітей. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, шлюбні відносини не підтримують, оскільки у кожного з них склалися різні погляди на життя і між ними відсутнє порозуміння. Проживання разом та збереження шлюбу не можливі, спору про поділ майна немає. Відповідачка відмовляється розірвати шлюб у відділі ДРАЦС РС Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області, тому позивач змушений звернутися до суду з даною заявою, та просить шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, строк на примирення їй не потрібен. Прізвище просила залишити [PERSON]. Суд вважає, можливим розглянути справу у відсутність сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть сумісного господарства, не мають загального бюджету, сторони втратили усяку повагу друг до друга. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення, спору про поділ майна не мають. Відповідачка відмовляється розірвати шлюб у відділі ДРАЦС РС Краснолуцького міського управління юстиції Луганської області. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

24 липня 1975 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану в м. Черкаси, актовий запис № 1213. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З травня 1996 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач до судового засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, розірвавши шлюб, примирення в сім`ї не можливе. Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, з заявами до суду не звертався, відзиву у встановлений судом строк не надано. З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства. В судовому засіданні встановлено, що 24 липня 1975 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану в м. Черкаси, актовий запис № 1213. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. З травня 1996 року сторони сімейних та подружніх стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного Кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Стаття 112 Сімейного кодексу України визначає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сім`я розпалась остаточно, для її відновлення можливостей немає, сторони сімейних відносин не підтримують, сімейні відносини поновлювати не збираються, подальше збереження сім`ї неможливе, спільне господарство не ведуть. За таких обставин, суд вважає за необхідне шлюб між сторонами - розірвати. Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити - [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

24 липня 2004 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з матір'ю. Сім'я з відповідачем розпалася. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча являється працездатним, працює за договором і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24 липня 2004 року в Дружківському відділі РАЦС, про що має місце актовий запис за №144. Свідоцтвом про народження [PERSON], який народився [INFO], про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №276, підтверджується, що його батьком являється [PERSON]. Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

24 липня 2006 року між ЗАТ КБ Приват Банк» ( правонаступником якого є ПАТ КБ «Приват Банк)» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н за умовами якого [PERSON] отримав кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з нього 30970 грн. 74 коп. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином. Судом встановлено, що позивач надав [PERSON] 24 липня 2006 року за кредитним договором, а він отримав кредит в сумі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та діє до повного виконання сторонами всіх зобов'язань. Відповідно до кредитного договору [PERSON] повинен був здійснювати погашення кредитів та процентів щомісячно згідно графіку погашення кредиту та відсотків за кредитом. В порушення цього відповідач не сплачував своєчасно кредит та відсотки і станом на 30 червня 2014 року допустив заборгованість 30970 грн. 74 коп. (6475 грн. 89 коп. - заборгованість за кредитом, 22543 грн. 86 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1450 грн. 99 коп. штраф (процентна складова). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів належних йому. З відповідача слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 309 грн. 71 коп. та 420 грн. витрат за публікацію оголошення. На підставі ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-13 00:00:00

24 липня 2008 року ЗАТ (нині ПАТ) «Акцент-банк» уклало з [PERSON] договір б/н, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 3000 грн. зі сплатою 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячною комісією в розмірі 3,5% від суми наданого кредиту. Відповідно до п. 8.6 Умов і правил надання банківських послуг, що є складовою частиною договору, в разі порушення строків платежів понад 120 днів клієнт зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. та додатково 5% від суми заборгованості. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 2289 грн. 13 коп., за відсотками в сумі 8366 грн. 07 коп., заборговану комісію в сумі 6825 грн., у зв'язку з чим йому нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 874 грн. 01 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ «Акцент-банк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з оглянутої судом заяви [PERSON] від 24 липня 2008 року (яка разом з Пам'яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг і Тарифами складає договір з позивачем про надання банківських послуг), відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 3000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць на залишок заборгованості та комісії у розмірі 3,5% щомісячно, який вона повинна була гасити щомісячними платежами. На підставі заяви [PERSON] було видано платіжну картку [NUMBER]. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 4 березня 2014 року [PERSON] заборгував банку 2289 грн. 13 коп. кредиту. Крім того, він має заборгованість за відсотками в сумі 8366 грн. 07 коп. та за комісіями в сумі 6825 грн. У відповідності до п. 8.6 умов і правил надання банківських послуг при порушенні строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню більш ніж на 120 днів, позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В зв'язку з цим [PERSON] було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 874 грн. 01 коп. штрафу (процентна складова). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

24 липня 2010 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований Єрківською селищною радою Катеринопільського району Черкаської області про що зроблено відповідний запис №10 від 27 липня 2010 року. Від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. Позивачка, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися в кінці 2011 року, а вона в даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу та стягнення з відповідача на її користь аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Ухвалою Придніпровського районного суду від 8 серпня 2012 року позовна заява [PERSON] в частині розірвання шлюбу залишено без розгляду. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що на утриманні у відповідача є непрацездатна матір. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного. Згідно свідоцтв про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], матірю якої є позивачка. Відповідно до ст. 84 СК України,дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сімї, хоча повинен матеріально підтримувати дружину, з якою проживає дитина. Як вбачається з довідки ТОВ «Дніпроінвест-Ч» відповідач працює охоронником ТОВ «Дніпроінвест-Ч», отримує заробітну плату а тому може надавати допомогу на утримання дружини, в звязку з чим суд вважає за можливе стягувати з нього на користь позивачки на її утримання 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки позивачку звільнено від сплати судового збору, його на користь держави слід стягнути з відповідача. На підставі наведеного, ст.ст. 79, 80, 84 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-14 00:00:00

24 липня 2011 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1.03 га, розташовану в адмінмежах Плескачівської сільської ради Смілянського району. Спадкоємцем по заповіту на спадкове майно померлого є [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті [PERSON], подавши у встановлений законом строк заяву нотаріусу, але не може отримати свідоцтво про право власності в звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на земельну ділянку. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримав, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 24 липня 2011 року, відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 1.03 га, розташовану в адмінмежах Плескачівської сільської ради Смілянського району, що підтверджується свідоцтвом про смерть та державним актом на право власності на земельну ділянку від 22 лютого 2006 року. За свого життя [PERSON] склав заповіт, в якому заповів усе своє майно позивачу, який прийняв спадщину, подавши у встановлений законом строку заяву нотаріусу, що підтверджується його повідомленням від 31 грудня 2016 року. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за [PERSON] слід визнати право власності на земельну ділянку, що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного, ст. 1268 ЦК України,

Outcome: approved