Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

26 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS], за набувальною давністю. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру за № 11950, виданого 17.12.1996 Представництвом Фонду державного майна України в місті Донецьку та зареєстрованого у Бюро технічної інвентаризації м. Донецька 03.03. 1997 року в реєстровій книзі № 2/8 за реєстровим № 1069, [PERSON] та [PERSON] на праві загальної сумісної власності належала квартира [ADDRESS], яка складала 47/100 від всього будинку. [INFO] року померла [PERSON], спадкоємцем якої була [PERSON] ( громадянка Ізраіля ). 05.02.2002 за домашньою угодою за 1900 доларів США позивачка купила у [PERSON] квартиру [ADDRESS]. 05.02.2002 [PERSON] залишила на ім'я позивачки доручення на оформлення спадкових прав після смерті [PERSON] та згідно цього доручення позивачка 01.10. 2002 отримала у П'ятій Донецькій державній нотаріальній конторі на ім'я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? квартири. Власник ? квартири [PERSON] відмовився від належної йому частини у квартирі на користь позивача. З 2002 року позивачка фактично проживає у вказаній квартирі, сплачує комунальні платежі, проводить у неї ремонт. В судовому засіданні позивач та її представник [PERSON], яка діє на підставі договору про надання правової допомоги, позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Представник позивач - Територіальної громади в особі Куйбишевської районної у м. Донецьку ради до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності представника відповідача у відповідності до Закону. Суд, заслухавши позивача та його представника, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві загальної сумісної власності належала [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на квартиру за № 11950, виданого 17.12.1996.Представництвом фонду державного майна України в м. Донецьку та зареєстровано в КП БТІ м. Донецька 03.03.1997 в реєстровій книзі № 2/8 за реєстровим № 1069. Вказана квартира складає 47/100 від всього будинку. [INFO] померла [PERSON]- власниця ? вказаної квартири, спадкоємцем якої була громадянка Ізраіля [PERSON]. 02..02. 2002 [PERSON] продала позивачці по домашній угоді вказану квартиру та надала їй довіреність на оформлення спадщини на ? квартири, про що свідчить доручення / а.с. 7/ та розписка про продаж квартири / а.с. 8/. 01.10.2002 позивачка отримала у П'ятій Донецькій державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ім'я [PERSON] / а.с. 6/. Власник ? вказаної квартири [PERSON] відмовився від належної йому ? квартири на користь позивачки [PERSON], про свідчить його заява / а.с. 9 /. Згідно технічному паспорту квартира [ADDRESS] складається з 2-х кімнат загальною площею - 68,1 кв.м., у тому числі жилою - 32,0 кв.м. загальною вартістю 56233 грн. Згідно єдиних розрахункових книжок, наданих позивачем для огляду в судовому засіданні, з 2002 року по березень 2014 року вона сплачує комунальні платежі та квартплату по вказаній квартирі. Договір про надання послуг водопостачання від 04.05.2011, договір про надання послуг про вивозу ТБО від 26.04. 2004 та від 01.06. 2009, договір на постачання електроенергії від 26.11.2013 були укладені із позивачем [PERSON] Проект про проведення газу в квартиру та договір на постачання газу також був укладений між ВАТ « Донецькміськгаз » та позивачкою [PERSON] Згідно договору з ПП [PERSON] та позивачкою [PERSON] від 15.03.2003 у спірній квартирі встановлені пластикові вікна. Таким чином, судом встановлено, що позивачка з 2002 року по теперішній час відкрито користується вказаною квартирою. Згідно до ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно ( набувальна давність ). Згідно до ст.. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на квартиру [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved