Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

24 травня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 01 червня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, про що було складено відповідний актовий запис № 272 та видане свідоцтво про шлюб. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] . З листопада 2019 року подружжя проживає окремо один від одного, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків і не мають спільного бюджету. [PERSON] вважає, що сімейне життя із [PERSON] не склалося, кожен з подружжя має зовсім різне уявлення про шлюбно-сімейні відносини, спільне життя неможливе через втрату почуття любові та поваги один до одного, різні погляди на життя, відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства. Після фактичного припинення шлюбних відносин [PERSON] проживає разом з дитиною окремо від [PERSON] [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] , зареєстрований 01 червня 2013 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції. Ухвалою суду від 07 червня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач та його представник не з`явились, 05 листопада 2021 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій остання підтримала позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 06 серпня 2021 року звернулась до суду із заявою про визнання позовних вимог. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено копією свідоцтва про шлюб, що 01 червня 2013 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про складено відповідний актовий запис № 272, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а. с. 10). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 11). Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з листопада 2019 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved