Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

26.01.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позову позивач зазначає, що вона має з відповідачем неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], син проживає разом з позивачем. Як вказує [PERSON], дитина знаходиться повністю на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає та не бере участі в утриманні дитини. У зв'язку з викладеним, позивач змушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання сторони не зявились, повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Позивач подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи у її відсутність та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач, згідно вимог ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання повторно не зявився, в порушення ч. 3 ст. 131 ЦПК України про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, у звязку з чим на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.04.2018 року проведено заочний розгляд даної справи згідно з вимогами ст.ст. 280-282 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився 08.07.2008 року в м. Харкові, про що Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №453 і видано повторне свідоцтво про народження серії І-ВЛ №394335. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], постійно проживають за адресою: м. Харків, шосе Григорівське[ADDRESS], вказана квартира приватизована, про що свідчить довідка КП «Жилкомсервіс» дільниці № 42 від 19.01.2018 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також відсутність відзиву і відповідних підтверджених доказами заперечень з боку відповідача [PERSON] стосовно його стану здоровя та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, встановивши, що позивач проживає разом з неповнолітньою дитиною, а відповідач мешкає за іншою адресою, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У звязку з чим суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) [PERSON], але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Задовольняючи позов в повному обсязі на підставі ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір, від якого позивач звільнена.

Outcome: approved