Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

25.11.2019 року [PERSON] до Миргородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] . В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала. Пояснила, що вона є спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] . Після смерті останньої, прийняла спадщину на підставі заповіту. При вирішенні питання про отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] їй стало відомо, що бабуся була власницею лише Ѕ частини вказаної квартири. Власником іншої частини квартири був [PERSON] , оскільки квартира була передана [PERSON] та [PERSON] у власність в наслідок приватизації квартири, де останні проживали у фактичних шлюбних відносинах, як чоловік та дружина з грудня 1989 року по 17 квітня 2000 року і на час приватизації та були зареєстровані. [INFO] [PERSON] помер, бабуся фактично прийняла належну йому частину квартири та продовжувала користуватися всією квартирою, як своєю власною, і розпорядилася нею склавши заповіт 16.12.2003 року на ім`я заявниці. З метою вирішення питання про спадкування частини квартири, яка належала [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Встановлення вказаного факту їй необхідно для оформлення спадщини. Представник заінтересованої особи Миргородської міської ради в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Будь-яких заяв від заінтересованої особи на адресу суду не надходило. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, а потім після його розірвання проживали однією сім`єю до часу смерті [PERSON] в квартирі [ADDRESS] . Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло видане 13.10.1997 року, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.11). [INFO] померла [PERSON] , відповідно до свідоцтва про смерть(а.с. 12). Після смерті [PERSON] , на підставі заповіту спадщину (1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS] ) прийняла заявниця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом видане 19.11.2019 року (а.с.5-7). З відповіді Полтавського обласного державного нотаріального архіву вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася, спадщину після смерті останнього ніхто не прийняв, (а.с.23) Статтею 549 ЦК України(1963 року ), що діяла на час відкриття спадщини передбачені дії які свідчать про прийняття спадщини, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зважаючи на вищевказані положення закону, встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з грудня 1989 року по 17 січня 2000 року не має для [PERSON] юридичного значення, оскільки не свідчать про прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] , і як наслідок не може бути підставою для спадкування заявницею Ѕ частини спірної квартири, що належала [PERSON] , а із заявою до суду про встановлення фактичного вступу [PERSON] в управління або володіння спірним спадковим майном [PERSON] , після смерті останнього, заявниця не зверталася. Зважаючи на викладене, в задоволенні заяви [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed