Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

24 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, посилаючись на те, що [PERSON] (надалі за текстом позивач) та [PERSON] (надалі за текстом відповідач) є батьками малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції у м. Донецьку 03 лютого 2012 року. У зареєстрованому шлюбі з відповідачем сторони ніколи не перебували, разом не живуть з моменту народження дитини. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у її вихованні. На сьогоднішній день дитині шість років, вона не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачила. [PERSON] з сином і з її донькою від першого шлюбу проживають в трикімнатній квартирі. Сину забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між [PERSON] та дітьми склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню сина, його повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Ці обставини підтверджуються актом обстеження умов проживання від 05.06.2014 року, складеного комісією служби у справах дітей. Дитина знаходиться на обліку в дитячій міській поліклініці та відвідує дошкільний дитячий заклад. Дитині вчасно проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту народження і по сьогоднішній день здійснює [PERSON] Батько участі в цій сфері життя дитини не приймав. У зв'язку із зазначеним позивачка просила позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягала, просила суд розглянути справу за її відсутності. Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримав у повному обсязі, просив суд задовольнити позов. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Ленінської районної ради у м. Донецьку у судовому засіданні не з'явився, надав суду заяву, згідно якої на задоволенні позовних вимог наполягав, просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не з'явився, надав суду нотаріально засвідчену заяву, згідно якої позов визнав повністю, просив його задовольнити та справу розглянути за його відсутності. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у цивільній справі» за змістом частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Виходячи з наведеного, суд приймає рішення про задоволення позову, оскільки це не суперечить нічиїм правам та законним інтересам. Рішення суду повинно відповідати вимогам ст. 213 та ст.215 ЦПК України, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. У відповідності з ч.2 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ч.2 ст.141 СК України, окреме проживання батьків від дитини не впливає на обсяг їхніх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. У відповідності з ч.2 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні. У відповідності з ч.4 ст.155 СК України ухилення кого-небудь із батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п. 2,3,4 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Відповідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини Суд, оцінивши всі докази в їхній сукупності, вважає вимоги позивача законними і обґрунтованими і вважає за необхідне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, за якою вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved