Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

25 листопада 2013 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою про стягнення суми наданої тимчасової допомоги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] відповідно до судового наказу Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 22 вересня 2010 року, повинен був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку. [PERSON] аліменти не отримувала, так як боржник ухилявся від їх сплати. 23 лютого 2012 року та 21 серпня 2012 року [PERSON] звернулась до УПСЗН за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. З лютого 2013 року за продовженням виплати тимчасової допомоги [PERSON] не зверталася. 16.08.2013 року [PERSON] в телефонному режимі повідомила, що отримує допомогу. На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 4136,10 грн., як кошти надміру виплачені за призначеною тимчасовою державною соціальною допомогою дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. (а.с.1-3) Позивач у судове засідання не з'явився надав на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, зазначивши, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до судового наказу Самарського районного суду міста Дніпропетровська з [PERSON] підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частки всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 вересня 2010 року. (а.с.4). Відповідно до довідки № 829 від 16.02.2012 року [PERSON] не отримує аліменти на забезпечення дитини за судовим наказом від 22 вересня 2010 року №2-н-829/10 (а.с.5). 23.02.2012 року [PERSON] зверталася із заявою до управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, на дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.6-7). Відповідно до п. 8 та п. 9, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 лютого 2006 року № 189 та на підставі наданих документів, 26 лютого 2012 року [PERSON] була призначена тимчасова державна допомога дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів на шість місяців, на період з 01 лютого 2012 року по 31 липня 2012 року та 22 серпня 2012 року на період з 01.08.2012 року по 31.01.2013 рік. (а.с.10-11) З лютого 2013 року за продовженням виплати тимчасової допомоги [PERSON] не зверталась та повідомила, що таку допомогу вона отримує в іншому управління за місцем своєї реєстрації. Відповідно до п. 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. З огляду на те, що за змістом п. 10, ст. 181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку, сума, яка підлягає поверненню відповідачем за період з 01 лютого 2012 року по 31 січня 2013 року яка склала 4136,10 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком. (а.с. 12) В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося.

Outcome: approved