Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

25.08.2015 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Уманський міський відділ ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції, про виключення майна з акту опису майна та звільнення його з-під арешту. Позивач просить суд: виключити з опису та звільнити з під арешту рухоме майно, яке належить йомуна праві приватної власності та знаходиться за адресою: [ADDRESS], а саме: крісло розкладне, світло коричневого кольору; стіл-тумбу, 1990 року випуску; електровентилятор; кольоровий телевізор JVC, 2000 року випуску; тумбочку під телевізор; касетний магнітофон «LG»; набір корпусних меблів, що складаються з шафи для одягу, для книг та посуду; мікрохвильову піч; набір кухонних меблів; кухонний стіл; витяжку; набір меблів до прихожої кімнати; настінне дзеркало; касетний магнітофон, 1980\~року випуску. Посилається на те, що вказане майно було безпідставно описане і арештоване державним виконавцем Полулях Н.В. як майно боржника [PERSON] у виконавчому провадженні по стягненню боргу на користь [PERSON], так як насправді це майно належить йому [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, але зазначив, що касетний магнітофон, 1980\~року випуску, належить відповідачу [PERSON], а не йому. Просив задовольнити позов в частині належного йому рухомого майна.Надав пояснення, які відповідають викладеним у позовній заяві обставинам. Представники позивача [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні просили позов задовольнити, пославшись на обставини, викладені в позовній заяві. Вважали, що опис і арешт рухомого майна в квартирі [ADDRESS], був здійснений державним виконавцем з порушенням вимог закону, без встановлення того, хто є власником майна, всупереч відомостям, які надавав позивач під час опису, що речі належать йому на праві власності, а не відповідачу [PERSON] Відповідач [PERSON] в суді визнав позовні вимоги частково, за виключенням позовної вимоги щодо касетного магнітофону, 1980\~року випуску, який є його власністю, а не позивача. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позову, оскільки вважає, що опис і арешт майна, зазначеного в позові, був законним, а позивач не надав доказів належності цього майна йому на праві власності. Представник Уманського міського відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції державний виконавець Полулях Н.В. в судовому засіданні 26.02.2016 пояснила, що на все майно, яке було описане і арештоване згідно з Актом опису й арешту майна від 18.08.2015 в квартирі [ADDRESS], позивач [PERSON] не надав документів, які б підтверджували належність на праві власності цього майна саме йому. Оскільки рухоме майно перебувало в квартирі, в якій постійно проживає боржник [PERSON] та його дружина, яка є співвласником квартири, то вважається, що все наявне в ній майно належить цим особам, а не другому співвласнику квартири позивачу [PERSON], який проживає за іншою адресою. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши документи, подані особами, які беруть участь у справі, в якості письмових доказів, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. На виконанні в Уманському міському відділі ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції в провадженні державного виконавця Полулях Н.В. перебуває виконавче провадження за номером в ЄДРВП 44207813 від 04.08.2014 про стягнення боргу в сумі 17\~450,00\~грн. з боржника [PERSON] на користь [PERSON] за виконавчим листом, виданим 28.05.2013 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області у справі №\~1003/17370/12. Вказану обставину визнали всі особи, які беруть участь у справі, та підтверджено дослідженими в судовому засіданні 26.02.2016 документами виконавчого провадження №\~44207813. Згідно з Актом опису й арешту майна від 18.08.2015, що складений державним виконавцем Уманського міського відділу ДВС Уманського міськрайонного управління юстиції [PERSON] у вказаному вище виконавчому провадженні за №\~44207813, було описане рухоме майно, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], як таке, на яке може бути звернуте стягнення в рахунок погашення боргу [PERSON], і на нього накладений арешт: заборонено підмінювати, розукомплектовувати, відчужувати, приховувати, приводити в негідність, передавати іншим особам. (а.с. 7-8). В Акті зазначено, що описане і накладено арешт на таке майно: крісло розкладне, світло коричневого кольору; стіл-тумбу, 1990 року випуску; електровентилятор «Сrown»; кольоровий телевізор JVC, приблизно 2000 року випуску; тумбочку під телевізор, закругленої форми; касетний відеомагнітофон «LG»; набір корпусних меблів коричневого кольору, що складається з шафи для одягу, шафи для книг та двох шаф для посуду; мікрохвильову піч «Samsung»; набір кухонних меблів, що складаються з стола-мийки, трьох навісних шаф, стола, бувших у користуванні; стіл кухонний; витяжку; прихожу, що складається з шафи, полички та тумбочки; дзеркала настінного (під порядковими номерами, відповідно, 1-13); касетний магнітофон 1980\~року випуску (під порядковим номером 14). У судовому засіданні позивач [PERSON] визнав, що зазначений в Акті касетний магнітофон 1980\~року випуску (під порядковим номером 14) належить [PERSON], а не йому. Це підтвердили і відповідач [PERSON] і свідок [PERSON] Належність іншого майна пункти 1-13 Акта опису й арешту майна від 18.08.2015, на думку позивача підтверджується наявними в нього розрахунковими квитанціями, гарантійними талонами, товарними чеками на побутову техніку, а також показаннями свідків [PERSON], яка є дочкою позивача і дружиною відповідача [PERSON]В, [PERSON], яка була і є сусідкою подружжя [PERSON] з 2007\~року, які в судовому засіданні 26.02.2016 показали, що меблі і побутова техніка, які описані в квартирі [ADDRESS], купувалися давно і належать позивачу [PERSON] (а.с. 9-15). У позовній заяві позивач [PERSON] просить суд «виключити з опису та звільнити з під арешту рухоме майно», яке, на його думку, належить йому на праві приватної власності. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до норм ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Частиною 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №\~606-XIV (у редакції Закону України від 04.11.2010 №\~2677-VI, яка діє з 09.03.2011) особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Як встановлено в суді, позивач звернув до суду із позовом про виключення з опису і звільнення з під арешту рухомого майна, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено. Оцінивши в сукупності всі обставини справи та заявлені позивачем позовні вимоги, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню повністю, оскільки позивач [PERSON] не заявив вимогу до відповідачів про визнання за ним права приватної власності на рухоме майно, зазначене в позові, та просить суд про застосування способу захисту його прав, який не передбачений Законом України «Про виконавче провадження», що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, чи іншим діючим законом України.

Outcome: dismissed