Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

25.09.2015 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] та неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Діти знаходяться на її утриманні. Стверджуючи, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дітей позивач просила стягнути аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся про розгляд справи, за місцем реєстрації фактично не проживає та відповідно до ч. 5 ст.74 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про розгляд справи. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], 17.03.202 року народження та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, зареєстрованими Відділом реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції Одеської області від 18.10.2002 року, актовий запис № 53 та 22.09.2003 року, актовий запис № 42. Договору про сплату аліментів вони не укладали. На час розгляду справи діти знаходяться на утриманні позивача, проживають разом із нею. За посвідченням ААБ №218489, медичним висновком №117 від 04.09.2015 року КУ «Міський психіатричний диспансер» [PERSON] є дитиною інвалідом (легка розумова відсталість), інвалідність встановлена до 18 років. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України). Доказів на підтвердження майнового стану відповідача, наявності такого та його розміру позивачем в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, за якою сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, не надано. Поряд із тим, суд вважає, що зазначені обставини не можуть бути підставою відмови у позові та, виходячи з інтересів дітей аліменти підлягають стягненню з відповідача у твердій грошовій сумі, що не суперечить ст. 184 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року та мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». За ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» в 2015 році прожитковий мінімум для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, а саме: - дітей віком від 6 до 18 років: з 1 вересня становить 1455 гривень. Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] у розмірі 727,50 грн. щомісячно, що фактично становить половину прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Виходячи з Закону України «Про прожитковий мінімум», за яким мінімум повинен бути достатнім для збереження здоровя, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини інваліда [PERSON] у розмірі 1455 грн. Обставин, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено. Судові витрати у виді судового збору у розмірі 487 грн. 20 коп. підлягають присудженню з відповідача в дохід держави в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial