Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

26 жовтня 2016 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулася [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить ухвалити рішення щодо стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання їх малолітнього сина [PERSON], 01.03.2004 р. н., у розмірі 1 500,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття, а також, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина за три роки до предявлення позову до суду у сумі 54\~000 грн. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначає, що відповідач у добровільному порядку не бере участі в утриманні дитини, яка проживає разом з нею і потребує постійного догляду та матеріальних витрат. У судове засідання позивач не зявилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з»явився, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовну заяву не визнав. За викладених обставин, суд має можливість ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного. Зі змісту копії свідоцтв про народження вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] (а. с. 6), і відповідно до ст.ст.180, 181 СК України, рівною мірою зобовязані його утримувати до досягнення ним повноліття. Згідно ч.1 ст.184 СК, суд визначає розмір аліментів на неповнолітню дитину з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України, а саме: стан здоровя та матеріальне становище дітей; стан здоровся та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд керується загальними принципами, за якими стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно із становищем одержувача аліментів. Однією із умов задоволення позову є можливість платника надавати матеріальну допомогу та зобов'язання обох батьків утримувати дитину, яка проживає з позивачем і потребує матеріальної допомоги, і те, що відповідач не надав суду жодного доказу того, що він за станом здоровя або за іншими підставами не спроможний її надавати своїй неповнолітній дитині. Оцінюючи викладені та встановлені обставини, суд дійшов висновку і стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітнього [PERSON], 01.03.2004 р. н., у розмірі 750,00 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення позивача до суду із позовом і до досягнення дитиною повноліття. Вирішуючи питання щодо стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина за три роки до предявлення позову до суду у сумі 54\~000 грн., суд приходить до висновку про відмову у задоволенні такої вимоги виходячи з наступного. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. З матеріалів справи, зокрема із копій паспорта, пенсійного посвідчення і картки платника податків позивача, а також, копій свідоцтв про народження та розірвання шлюбу, вбачається, що позивач на надала суду доказів того, що вона за останні три роки вживала заходи щодо одержання від відповідача аліментів на утримання дитини, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial