Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

24 листопада 2020 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно них: [PERSON] , яка народилася [INFO] , в с.Федосіївка Красноокнянського району Одеської області; [PERSON] , який народився [INFO] , в с.Федосіївка Красноокнянського району Одеської області; [PERSON] , який народився [INFO] , в с.Федосіївка Красноокнянського району Одеської області. Заява обґрунтована тим, що із самого народження, все своє дитинство і до смерті [PERSON] вони знали, що він є їх батьком та весь цей час [PERSON] проживав із їх матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: с.Федосіївка Окнянського (раніше Красноокнянського) району Одеської області. Однак за час спільного проживання батьками шлюб не був зареєстрований в органах цивільного стану громадян, хоча вони завжди вважали себе однією родиною. Тому відомості про батька у їх свідоцтвах про народження, відповідно до вимог ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю, було здійснено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові їх батька записано за вказівкою матері. Таким чином, при реєстрації народжень у свідоцтвах про їх народження в графі мати зазначено « [PERSON] », а в графі батько - ім`я та по батькові батька було зазначено як « [PERSON] », тобто саме так, як дійсно його звали, але прізвище було записано материне « [PERSON] », оскільки в свій час так вирішила їх мати. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,29 га, яка розташована на території Федосіївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, право [PERSON] на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯА №840041, виданого на підставі розпорядження Красноокнянської РДА Одеської області від 28.03.2005 року №93/А-2005. Вони звернулися до Великомихайлівської державної нотаріальної контори із заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину за законом, у зв`язку із чим нотаріусом була відкрита спадкова справа, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом їм відмовлено і рекомендовано звернутися до суду для встановлення родинного зв`язку із батьком, у зв`язку із чим виникла необхідність встановити факт, що [PERSON] є їх батьком. Тому встановлення вказаного факту має для них юридичне значення, оскільки дає можливість нотаріально оформити спадщину. У судовому засіданні заявники [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали та наполягали на її задоволенні з наведених вище підстав. Крім того, заявники пояснили, що [PERSON] дійсно проживав разом із ними та їх матір`ю [PERSON] у незареєстрованому шлюбі. Їх мати почали жити з їх батьком [PERSON] , коли їй виповнилось 17 років. Про те, що [PERSON] був одружений з іншою жінкою, їм нічого невідомо. Чому їх батько [PERSON] за життя не встановив відносно них батьківства, заявникам невідомо. При цьому, всі в селі знали, що він є їх батьком, вони проживали в с.Олексіївка, він був пастухом, вони з ним ходили допомагати пасти скотину. Заявник [PERSON] повідомила суд, що батько ходив до неї в школу на свята, забезпечував їх матеріально, піклувався та проявляв батьківську турботу. В подальшому заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, на задоволенні заяви наполягали /а.с.103-106/. Тому справа розглянута у відсутність заявників [PERSON] та [PERSON] , що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні заяви наполягав та просив їх заяву задовольнити /а.с.69/. Тому справа розглянута у відсутність заявника [PERSON] , що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заяви про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує /а.с.48, 49/. Тому справа розглянута у відсутність представника заінтересованої особи, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Заслухавши пояснення заявників [PERSON] та [PERSON] , допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. [PERSON] помер [INFO] в с.Федосіївка Красноокнянського району Одеської області /а.с.23/. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,29 га, яка розташована на території Федосіївської сільської ради Красноокнянського району Одеської області, право [PERSON] на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА №840041, виданим 23.09.2005 року /а.с.26/. Разом з тим, заявники не можуть оформити своїх спадкових прав, так як у їх свідоцтвах про народження батьком зазначений [PERSON] /а.с.16, 19, 22/. У свідоцтві про народження [PERSON] , яка народилася [INFO] , її матір`ю зазначена [PERSON] , а батьком - [PERSON] /а.с.16/. У свідоцтві про народження [PERSON] , який народився [INFO] , його матір`ю зазначена [PERSON] , а батьком - [PERSON] /а.с.19/. У свідоцтві про народження [PERSON] , який народився [INFO] , його матір`ю зазначена [PERSON] , а батьком - [PERSON] /а.с.22/. [PERSON] після реєстрації шлюбу 16.09.2017 року з [PERSON] , змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с. 15/. Відповідно до витягу з погосподарських книг за 1996-200 року, 2001-2005 роки та 2006-2010 роки в будинку, де проживав [PERSON] , [INFO] , на протязі цих років були зареєстровані: співмешканка - [PERSON] , [INFO] , донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 27/. Так, як вбачається із копії погосподарської книги для реєстрації громадян с.Федосіївка Федосіївської сільської ради за 1996-2000 роки серед осіб, які були зареєстровані за особовим рахунком № [NUMBER] , зазначено [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] /а.с. 28/. Згідно копії погосподарських книг для реєстрації громадян с.Федосіївка Федосіївської сільської ради за 2001-2005 роки та 2006-2010 роки, до складу сім`ї [PERSON] , [INFO] , входили: дружина (співмешканка) - [PERSON] , [INFO] , дочка - [PERSON] , [INFO] , син - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] та [PERSON] навчалися в Федосіївській ЗОШ, а [PERSON] в Чорнянській школі-інтернат /а.с. 29-30/. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та мати заявників [PERSON] мали сімейні стосунки та проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу до дня смерті [PERSON] , що підтверджується копіями з погосподарських книг та витягом з погосподарських книг, наданими Федосіївською сільською радою Окнянського району Одеської області, в яких, відносно заявників вони зазначені як «мати» та «батько» /а.с.27-30/. За період їх спільного проживання [INFO] народилася - [PERSON] , [INFO] народився - [PERSON] , [INFO] народився - [PERSON] . Заявники народилися в с.Федосіївка Красноокнянського району Одеської області/16, 19, 22/. Оскільки на момент народження заявників їх мати [PERSON] та [PERSON] проживали без державної реєстрації шлюбу, то запис про батька у Книгах реєстрації актів про народження відповідно до вимог ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю, який діяв на момент народження заявників, було здійснено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дітей записано за вказівкою матері /а.с. 16, 19, 22, 66, 67, 68/. Таким чином, при реєстрації народження заявників, ім`я та по батькові батька у актовому записі про народження було зазначено як [PERSON] , саме так як дійсно його звали, але прізвище було записано по прізвищю матері « [PERSON] » /а.с. 66, 67, 68/. Крім того, як вбачається із листа філії КООЗ «Чорнянська загальноосвітня школа І-ІІІст. Окнянського району Одеської області» Федосіївського НВК, [PERSON] , [INFO] , навчалася у Федосіївському НВК в період з 2005 по 2014 рік, а [PERSON] - в період з 2008 по 2017 рік /а.с. 91/. Згідно копії класного журналу 5 класу за 2009/2010 навчальний рік, в якому навчалася [PERSON] , та копії класного журналу 4 класу за 2011/2012 навчальний рік, в якому навчався [PERSON] , в розділі «Загальні відомості про учнів» в графі «ПІБ батьків» [PERSON] та [PERSON] вказано матір - [PERSON] , батька - [PERSON] /а.с. 92-93/. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.п.1 п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України. Відповідно до п.п.3 п.15 вказаної Постанови заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім`ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства, про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15). Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Згідно п.9 ППВСУ №3 від 15.06.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Той факт, що заявники є дітьми [PERSON] , підтверджується витягом та копіями погосподарських книг, в яких [PERSON] , відносно заявників зазначено батьком та відповідно до яких заявники з дня свого народження проживали з [PERSON] до дня його смерті /а.с.29-30/. При цьому, у погосподарській книзі с.Федосіївка за 1996-2000 роки за особовим рахунком № [NUMBER] за яким був зареєстрований [PERSON] , також була зареєстрована [PERSON] , [INFO] , ім`я, по-по-батькові, дата, місяць та рік народження якої збігається із ім`ям, по-батькові датою, місяцем та роком народження [PERSON] , що може свідчити про те, що працівники сільської ради, які здійснювати запис в погосподарську книгу, вважали [PERSON] донькою [PERSON] /а.с.28/. Крім того, факти, про встановлення яких просять заявники, підтверджується поясненнями свідків. Так, свідок [PERSON] , повідомила суд, що вона раніше працювала в школі в с.Федосіївка вчителем та підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім`єю, спочатку у них народилася донька [PERSON] , потім син [PERSON] , а потім син [PERSON] . Проживали вони спочатку в с.Олексіївка (яка була об`єднана з с.Федосіївкою), а потім у бабусиній хаті. [PERSON] визнавав [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] своїми дітьми, однак не хотів визнавати батьківства, щоб їх мати отримувала допомогу від держави на дітей. Всі в селі знали, що [PERSON] є батьком заявників та заявники проживали разом із [PERSON] та своєї матір`ю до смерті [PERSON] , яка настала у 2008 році. Також свідок повідомила суд, що у [PERSON] з рідні є іще два рідних брата. Свідок [PERSON] суду повідомив, що [PERSON] він знав, у них у сім`ї з [PERSON] були діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Він в дитинстві приходив до них гратись та пам`ятає, що [PERSON] визнавав заявників своїми дітьми. Крім того, [PERSON] та [PERSON] , які є рідними братами [PERSON] та були повідомленні судом, про перебування на розгляді даної справи, надіслали до суду заяви, відповідно до яких вимоги своїх племінників (заявників) підтримують та не мають заперечення проти їх задоволення, оскільки такою була воля їх брата [PERSON] /а.с. 83, 84-85, 100, 101/. З урахуванням вищевикладеного те, що в актових записах про народження заявників та в їх свідоцтвах про народження зазначено ім`я та по-батькові батька як [PERSON] і ці ж відомості зазначені у класних журналах Федосіївського НВК, в якому навчалися [PERSON] та [PERSON] , судом також визнається як доказ факту батьківства [PERSON] щодо заявників. Згідно наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього зверталися лише заявники. Однак заявникам державним нотаріусом було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом , у зв`язку із тим, що у документах, які підтверджують родинні відносини між заявниками та спадкодавцем наявні розбіжності, а саме у свідоцтвах про народження заявників батьком зазначено « [PERSON] » і народження зареєстроване згідно ст.135 СК України та рекомендована заявникам звернутися до суду для встановлення факту родинних відносин /а.с.50-64/. Як вбачається із запису акту про укладення шлюбу №1, 16.01.1994 року, [PERSON] було укладено шлюб із [PERSON] , яка, згідно з погосподарської книги для реєстрації громадян с.Федосіївки за 1996-2000 роки, була зареєстрована в будинку в якому був зареєстрований і [PERSON] та вибула з території Федосіївської сільської ради /а.с. 28, 90/. При цьому, відомості про наявність інших спадкоємців, крім заявників, або осіб, які відповідно до ст.1241 ЦК України мають право на обов`язкову частку в спадщині, в спадковій справі, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , відсутні /а.с.50-64/. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Якщо встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, заява розглядається в порядку окремого провадження. За таких обставин, суд вважає, що факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] , відносно заявників [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , підтверджений і має для заявників юридичне значення. Тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved