Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

26.08.2016 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов від [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач вказала, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28 квітня 2007 року, однак з липня подружжя проживає окремо. Від вказаного шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги, через що в сімї, де проживає [PERSON], склалося скрутне матеріальне становище. На основі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача, на її користь, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, на утримання їхньої дитини, з дня предявлення позову й до досягнення дитиною повноліття. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач, також надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечував. Дослідившинадані суду письмові докази, при розгляді справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судом були встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини: Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-КИ № 342496 Петриківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 28 квітня 2007 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за № 35 (а.с.5). Також, позивачем надано свідоцтво про народження серії 1-КИ № 244579, видане Амур-Нижньодніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції від 28.08.2009 року, згідно якого [PERSON] народився 11 червня 2008 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1000. Батьками дитини записано: [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів, згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. На основі викладеного, враховуючи те, що батько дитини не заперечує проти сплати аліментів, але до цього матеріальної допомоги на утримання малолітнього [PERSON] не надавав, від чого в сім'ї позивача склалося тяжке матеріальне становище, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини: [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, до моменту досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судові витрати в розмірі 551 грн. 20 коп. необхідно покласти на відповідача [PERSON] На підставі вище викладеного та

Outcome: approved