Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

25.03.2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом, який 21.09.2021 року уточнив заявою про збільшення розміру позовних вимог, та просить стягнути з відповідача [PERSON] 104 519 грн. 40 коп. боргу зі сплати відсотків за користування грошима за період з 01.08.2019 року по 20.09.2021 року і судові витрати. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 07.11.2014 року він, [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в сумі 20 000, 00 доларів США. Дану позику відповідач зобов`язався повернути до 07.11.2016 року. Факт отримання коштів відповідачем було оформлено розпискою від 07.11.2014р. У встановлений договором строк відповідач не повернув позичені кошти. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 травня 2017 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивача за договором позики від 07.11.2014 року грошові кошти в розмірі 20 000,00 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 15.05.2017 становить 529 486 грн. 27 грудня 2017 року відповідачеві [PERSON] було відмовлено у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15.05.2017. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 11.09.2018р. рішення Шевченківського районного суду м. Львова залишено без змін. Постановою Верховного Суду від 14.01.2019 у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду касаційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 15.05.2017 та постанову Апеляційного суду Львівської області від 11.09.2018 залишено без змін. Відтак, виконавчий лист №466/10923/16-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 20000,00 доларів США знаходиться на виконанні у Галицькому відділі ДВС міста Львів, провадження №54191637. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2019 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути на користь позивача з [PERSON] 17 155,40 доларів США зі сплати відсотків за користування грошима, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 16.08.2019 року становить 434 374,72 грн. за період з 08.11.2014 року по 31.07.2019 року. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Виконавчий лист №466/6725/19 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 17 155,40 доларів США зі сплати відсотків за користування грошима знаходиться на виконанні у приватного виконавця Маковецького З.В., провадження №60926714. [PERSON] ухиляється від виконання вищевказаних судових рішень. Оскільки на даний час основна сума боргу та відсотки за користування грошима не повернуті відповідачем, позивач змушений звернутись до суду про стягнення відсотків за подальше користування грошовими коштами. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить стягнути з відповідача 104 519,40 грн. боргу зі сплати відсотків за користування позикою за період з 01.08.2019 року по 20.09.2021 року та судовий збір в розмірі 1045,20 грн. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно. Копія позовної заяви з додатками скерована відповідачу за вказаною у матеріалах справи адресою (місцем реєстрації) рекомендованим листом з повідомленням про вручення, однак лист повернувся на адресу суду 26.07.2021 року з відміткою поштового відділення від 23.06.2021 року про повернення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Отже, суд вважає що відповідач належним чином повідомлявся про розгляд справи судом. У встановлений строк відзиву на позов він не подав. Враховуючи наведене, суд зі згоди представника позивача вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно до ст. 280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів. Встановлено, що 07.11.2014 року позивач [PERSON] надав в позику відповідачу [PERSON] грошові кошти в сумі 20 000,00 доларів США. Дану позику відповідач зобов`язався повернути до 07.11.2016 року. У встановлений договором строк відповідач не повернув позивачу гроші. Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 15 травня 2017 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивача за договором позики від 07.11.2014 року кошти в розмірі 20 000,00 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 15.05.2017 становить - 529 486 грн. Вказане рішення суду було залишено в силі судами апеляційної та касаційної інстанцій та передано для примусового виконання до Галицького відділу державної виконавчої служби міста Львова, де відкрито виконавче провадження №54161637. Крім того, заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2019 року, яке набрало законної сили, вирішено стягнути з [PERSON] на користь позивача відсотки за користування грошима за період з 08.11.2014 року по 31.07.2019 року в сумі 17 155,40 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 16.08.2019 року складає 434 374,72 грн. Вказане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, доведеним є факт того, що відповідач [PERSON] не виконав своїх зобов`язань з повернення основного боргу в розмірі 20 000,00дол.США. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договір позики від 07.11.2014 року не встановлює розміру відсотків та не містить умов, які б виключали право позивача на їх отримання. Позивач має право на отримання від відповідача процентів від суми позики на рівні облікової ставки НБУ, які відповідач зобов`язаний виплачувати щомісячно до дня повернення позики. Відповідач не виконав своїх зобов`язань з повернення основного боргу. За період з 08.11.2014 року по 31.07.2019 року заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 01 листопада 2019 року з відповідача вирішено стягнути відсотки за користування позикою. Відповідач продовжує користуватися позиченими у позивача коштами. З пояснень представника позивача жодного погашення боргу не було, залишок боргу становить 20000доларів США. Відтак, позивач обґрунтовано заявляє вимогу про сплату процентів за користування позикою з 01.08.2019 року. Cуд погоджується із розрахунком відсотків, наданим представником позивача станом на 20.09.2021 року, за договором позики від 07.11.2014р., у розмірі 104 519, 40 грн. за період з 01.08.2019 року по 20.09.2021 року та вважає за можливе стягнути з відповідача цю суму в примусовому порядку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню. У зв`язку з задоволенням позову з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі.

Outcome: approved