Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-26 00:00:00

24.09.2019 представник виконкому Центрально-Міської районної у місті ради звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та заборону відчуження житла, право користування яким має дитина. У позовній заяві зазначено, що [PERSON] та [PERSON] мають на вихованні неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до наказу від 02.09.2019 №80-П неповнолітній [PERSON] перебуває на обліку в службі у справах дітей виконкому районної у місті ради, оскільки опинився у складних життєвих обставинах. Батьки дитини, [PERSON] , [PERSON] , злісно ухиляються від виконання батьківських обов`язків по вихованню, навчанню та утриманню сина: не здійснюють за ним належний догляд і контроль, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, не займаються його здоров`ям і лікуванням, який має інвалідність та потребує постійної медичної допомоги, про що свідчать інформації, надані адміністрацією Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №12 Криворізької міської ради та Криворізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Мати неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , у лютому 2019 року виїхала за межі України, забравши паспорт та свідоцтво про народження сина, якого покинула на виховання батьку, [PERSON] . Станом на 18.09.2019 місце знаходження матері неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , невідоме. Батько вищеназваного неповнолітнього, [PERSON] , не здійснює за сином належний догляд і контроль, не має власного житла, проживає у кімнаті, що розташована на території дослідного заводу ДЗ ПАТ «КриворіжНДПІрудмаш». Неповнолітній [PERSON] , [INFO] ходив недоглянутий, постійно бродяжив та не отримував в сім`ї батька повноцінного харчування. Оскільки подальше перебування неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в сім`ї загрожувало його життю та здоров`ю, за ініціативою служби у справах дітей виконкому районної у місті ради, 02.09.2019 підлітка було влаштовано до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей №1» Криворізької міської ради, де на даний час він і перебуває. Батьки жодного разу не відвідали сина у вказаному державному закладі. З [PERSON] проводилась відповідна індивідуально-профілактична робота службою у справах дітей виконкому районної у місті ради, Криворізьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді і адміністрацією Криворізької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №12 Криворізької міської ради, яка не дала позитивних результатів. Відповідачів не цікавить подальша доля сина, у них відсутнє бажання брати особисту участь у вирішенні складних життєвих обставин та поверненні дитини в сім`ю. Неповнолітній [PERSON] , [INFO] у будинку [ADDRESS] , який на праві приватної власності належить матері дитини, [PERSON] , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Представник позивача [PERSON] належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилась, просила розглянути справу у її відсутності, про що надала письмову заяву, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи були сповіщені належним чином. Відповідно до вимог частини 1 статті 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Матеріалами справи підтверджено, що відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, не повідомили про причини своєї неявки та не подали відзив, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у заочному порядку. Під час розгляду справи судом були встановлені наступні фактичні обставини справи. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Витягом з наказу №80-П від 02.09.2019, встановлено, що [PERSON] , [INFO] , поставлено на облік як дитину, яка опинилась у складних життєвих обставинах (а.с.8). Відповідно до характеристик, наданих КЗШ № 12 учня [PERSON] , [INFO] , батьки не приділяють уваги вихованню та не цікавляться навчанням сина, місце проживання матері невідомо, а батько не має постійного місця проживання, хлопчик виглядає неохайно, речі брудні (а.с.9,10). Як вбачається з акту обстеження умов проживання від 02.09.2019 за адресою: [ADDRESS] , умови проживання [PERSON] , [INFO] , незадовільні, у дитини немає одягу в достатній кількості, одяг не відповідає сезону, дитина потребує нормальних умов для повноцінного розвитку та навчання (а.с.13). Згідно з клопотанням директора КЗШ № 12 від 02.09.2019 в лютому 2019 мати учня [PERSON] , [INFO] , виїхала за кордон, батько з сім`єю не проживав, умов проживання для дитини з батьком немає, ситуація яка склалася в родині негативно впливає на моральний та психологічний стан дитини та несе загрозу її життю та здоров`ю, у зв`язку із чим порушує клопотання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] (а.с.14,15). Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Разом з тим, згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради від 19.11.2019 №8/33-4298, виконком Центрально-Міської районної у місті ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Вищезазначені обставини стали підставою для звернення представника виконкому Центрально-Міської районної у місті ради до суду з позовом про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно їх дитини, у зв`язку із ухиленням відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню сина. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Спірні відносини між сторонами у справі виникли з приводу невиконання відповідачем своїх батьківських обов`язків, тому до них мають бути застосовані норми Сімейного кодексу України, що регулюють питання прав та обов`язків батьків щодо їх дітей. Частинами 1-3 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Одночасно відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Верховний Суд України у своїх роз`ясненнях, викладених в п. 16 постанови Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 зазначав, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-X11) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість, вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Статтями 17,18 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина, в тому числі й усиновлена, має право на одержання в установленому законом порядку в спадщину майна і грошових коштів батьків чи одного з них у разі їх смерті або визнання їх за рішенням суду померлими незалежно від місця проживання. Дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не втрачає права на успадкування їх майна. Суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. Діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Таким чином, сукупністю усіх доказів у справі, суд приходить до переконання, що відповідачі не цікавляться вихованням своїх дітей та їх духовним розвитком, не надають належного матеріального забезпечення, яке б забезпечувало дітям належне утримання, не беруть участі у вихованні дітей, що свідчить про втрату інтересу відповідачів до своїх дітей, суд вважає доцільним позбавити їх батьківських прав, та стягнути аліменти на утримання дітей, оскільки законних підстав для звільнення відповідачів від обов`язку утримання неповнолітніх дітей судом не встановлено, а також накласти заборону на відчуження житла, право користування яким має дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дітей у розмірі однієї четвертої частини від заробітку (доходу) його матері - [PERSON] та однієї четвертої частини від заробітку (доходу) його батька - [PERSON] . Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому за приписами ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір» з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн з кожного. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 430 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved