Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

24 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів, обґрунтовуючи свої вимоги таким. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 03.11.2015 року, справа 321/942/15-ц, з відповідача на користь позивача на утримання сина стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 17.07.2015 року і до повноліття дитини. Даний розмір аліментів не є необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини, як того вимагає Сімейний кодекс та є значно меншим від встановленого мінімального розміру. На даний час син [PERSON] ходить до школи, відвідує гуртки або підтягнути рівень знань, крім того дитина потребує належного харчування відповідно до вікових норм, гардеробу, різних канцтоварів тощо. Усі ці витрати є чималими на відміну від суми аліментів, яка є мізерною. На даний час вона працює та отримую мінімальну заробітну плату, якої не вистачає на утримання її батьків пенсіонерів та двох неповнолітніх дітей, а тому утримувати сина, який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, самостійно їй важко. Відповідач є працездатним, стан його здоров`я дозволяє працювати, крім того, інших утриманців не має, а тому він може сплачувати аліменти. У зв`язку з чим вона просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , фіксованої суми в розмірі 400 (чотириста) гривень на дитину, згідно рішення Михайлівського районного суду Запорозької області від 03.11.2015 року, на ј частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше п`ятдесяти відсотків для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в\~судове засідання\~не з`явився,\~про час\~та місце\~судового розгляду\~повідомлявся належним\~чином.\~ Відзив не позовну заяву не надав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви позивача про слухання справи за його відсутності та неявки відповідача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2013 року Виконавчим комітетом Бурчацької сільської ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 01. Його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). З довідки № 557 від 06.09.2019 року, виданої виконавчим комітетом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області, [PERSON] , 1982 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] разом з: [PERSON] 2004 року народження, [PERSON] 2013 року народження, [PERSON] 1958 року народження, [PERSON] 1958 року народження (а.с.8). Рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 03.11.2015 року справа 321/942/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , 2013 року, стягнуто аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи з 17.07.2015 року і до повноліття дитини. (а.с.9-11). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам від 28.08.2019 року за період з 17.05.2015 року по 31.08.2019 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 535 грн. 32 коп. (а.с.12-14). Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частина третя\~статті 181 СК України\~визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу\~статті 182 СК України\~викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у\~статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою\~статті 182 СК України. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (частини перша, третя\~статті 181 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи ту обставину, що визначений рішенням Михайлівського районного суду Запорізької області від 03.11.2015 року розмір аліментів 400 грн., щомісячно, які зобов`язаний сплачувати на утримання дитини відповідач, не є необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також є значно меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини сторін віком від 6 до 18 років, суд приходить до висновку про наявність підстав для зміни визначеного судом способу стягнення аліментів із збільшенням їх мінімального розміру та вважає, що зазначене відповідає обставинам справи в межах наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів та нормам сімейного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Визначаючи розмір частки від заробітку (доходу) відповідача, яка підлягає стягненню на користь позивача, суд враховує, що відповідачем доказів наявності на утриманні інших осіб не надано. Інших обставин, за якими розмір аліментів може бути меншим 1/4 від заробітку на дитину, з яким не проживає відповідач, останній не довів. Таким чином, зважаючи на наведену обставину, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн., з огляду на звільнення позивача від сплати судового збору при поданні позовної заяви.

Outcome: approved