Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

25.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що з 1996 року він фактично перебував у шлюбних відносинах з [PERSON], і хоча шлюб не було зареєстровано, вони проживали разом та вели спільне господарство. За час перебування у цивільному шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Запис про батька був зроблений за вказівкою матері відповідно до ст. 135 СК України. Після народження сина сторони продовжували проживати разом, спільно виховували дитину, позивач вважає [PERSON] своїм рідним сином. Влітку 2013 року [PERSON] поїхала до м. Києва на заробітки, а дитина залишилась проживати з позивачем у м. Суми. з першого класу син навчається в школі № 15 в м. Суми, позивач як батько цікавиться успіхами в навчанні, відвідує батьківські збори. В характеристиці зазначено, що з 2014 року на батьківських зборах був присутній лише батько. На даний час виникла необхідність визнання батьківства, оскільки 22.10.2015 року дитині була зроблена операція та встановлено діагноз; хронічна лівостороння сенсоневральна глухота. При наявності даного захворювання можливо оформлення інвалідності до 18 років. Це питання стоїть гостро, так як позивач не має законних підстав оформити групу інвалідності дитини, оскільки він не записаний батьком дитини, а мати не має можливості приїхати до м. Суми. Посилаючись на ч.ч. 3,4 ст. 128 СК України, позивач просить визнати його батьком [PERSON], [INFO], та внести зміни до актового запису про народження №2 від 08.01.2003 року про народження [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивач підтримав позов в повному обсязі. В судовому засіданні представник третьої особи: Сумського міського центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, пояснила, що позивач з самого народження і по сьогоднішній ден опікується дитиною, дбає про нього, забезпечує йог матеріально, піклується про стан його здоровя. Сам неповнолітній [PERSON] також вважає [PERSON] своїм батьком. Родина взята під соціальний супровід. Під час роботи з родиною [PERSON] було зясовано, що мати дитини проживає в Києві, не приїздить до м. Суми, тому не може зайнятися оформленням групи інвалідності дитини, на яку дитина має право. Тому з метою захисту прав дитини батько вирішив визнати факт свого батьківства щодо дитини [PERSON] (а.с.82). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилась, поштою направила суду письмову заяву, якою позовні вимоги визнала повністю, просить розглядати справу без її участі (а.с.57, 58). В судове засідання представник третьої особи: Зарічного районного в місті Суми відділу реєстрації актів цивільного стану не зявився, подав письмові пояснення, в яких проти позову не заперечує, просить розглядати справу без участі представника відділу РАЦС (а.с.34, 78). В судове засідання представник третьої особи: служби у справах дітей Сумської міської ради не зявився, подав письмові пояснення, в яких проти позову не заперечує, просить розглядати справу без участі представника служби у справах дітей (а.с.48, 80). Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії І-БП № 057581, [PERSON] народився 22.11.2002 року в м. Суми, і її батьками записані [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 2 (а.с. 7). З інформації Зарічного районного у місті Суми відділу реєстрації актів цивільного стану вбачається, що державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], проведена згідно частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.34). Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідач [PERSON] повністю визнала заявлені вимоги, як вбачається з її письмової заяви (а.с.57). Допитана в суді свідок [PERSON] пояснила, що вона проживає в одному будинку з позивачем, будинок на дві сімї і у них одне подвіря. [PERSON] з дружиною [PERSON] та дитиною переїхав до даного будинку після смерті його матері, приблизно у 2013 році. [PERSON] жила деякий час з чоловіком і сином, потім вона виїхала, і не зявляється. Дитина син [PERSON] весь час проживає з батьком. Це дійсно син [PERSON], він на нього схожий. З характеристики учня школи № 15 м. Суми [PERSON] вбачається, що з 5 класу на батьківських зборах був присутній лише батько [PERSON] (а.с.11). З висновку № 578 ЛКК Сумської обласної дитячої клінічної лікарні від 09.11.2015 року вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз: хронічна лівостороння сенсоневральна глухота. Згідно Наказу МОЗ від 08.11.2001 року № 454/471/5/6 підлягає оформленню інвалідність терміном до 18 років (а.с.10). З наданих позивачем фотознімків за різні періоди часу вбачається, що дитина проживає з позивачем з народження і по даний час (а.с.84-85). Враховуючи обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в суді зібрано достатньо доказів, які підтверджують походження дитини [PERSON], [INFO], від батька [PERSON], [INFO]. За вказаних підстав, враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що позов [PERSON] про визнання батьківства підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 128, 135 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved