Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-02 00:00:00

24 лютого 2014 року [PERSON] звернувся із вищезазначеним позовом до суду, в якому вказав, що 14 березня 2002 року його матері [PERSON] було видано державний акт серії ІІ-ЗП №№030777 000017 005199 на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,4861 га, розташованої в смт Розівка на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області. [INFO] року [PERSON] померла. Позивач [PERSON] у встановленому законом порядку звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі такого свідоцтва державним нотаріусом йому було відмовлено, зокрема, через ненадання витягу з Державного земельного кадастру. Посилаючись на відсутність можливості отримати вказаний витяг, позивач прохає суд визнати за ним право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, вказав про те, що він підтримує заявлені вимоги по тих підставах, які ним були викладені в позові, просив задовольнити вимоги у повному обсязі (а.с.73). Представник Розівської селищної ради, як відповідача у справі, письмово повідомив судові про те, що селищна рада позов визнає та не заперечує проти його задоволення (а.с.72). Представник третьої особи без самостійних вимог - завідувач Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області Мацків Т.М. у письмовій заяві, поданій до суду, не заперечувала проти задоволення вимоги позивача [PERSON] (а.с.74). У судове засідання вищевказані учасники процесу не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином. Разом з тим, вказані особи подали до суду письмові заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.68-70,72-74). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України)и, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. Представник позивача [PERSON] та представник третьої особи без самостійних вимог - відділу Держземагентства були повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи (а.с.67,71), в судове засідання не з'явились, причини своєї неявки судові не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без їх участі не заявили. За таких обставин розгляд справи проведено судом за відсутності представника позивача та представника третьої особи, що не суперечить положенням статті 169 ЦПК України. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з'ясувавши позицію осіб, які повинні брати участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, надавши їм належну оцінку, прийшов до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO] року в с Розівка Куйбишевського району Запорізької області (а.с.4). 14 березня 2002 року на підставі рішення Розівської селищної ради народних депутатів Розівського району Запорізької області [PERSON] було видано державний акт серії ІІ-ЗП №№ 030777 000017 005199 на право приватної власності на землю та передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,4861 гектарів, що розташована в смт Розівка на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області та призначена для ведення особистого підсобного господарства та ведення присадибної ділянки. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №881 (а.с.9). [PERSON] померла [INFO] року в смт Розівка Розівського району Запорізької області, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 22 від 30 квітня 2013 року. Вказані відомості підтверджуються свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.5). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та листа завідувача Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області встановлено, що після померлої [INFO] року [PERSON] Розівською державною нотаріальною конторою Запорізької області 27 серпня 2013 року за заявою спадкоємця за законом - сина померлої [PERSON] заведена спадкова справа № 79/2013 за номером у спадковому реєстрі 54929008. В матеріалах спадкової справи відсутні дані про усунення спадкоємців померлої від права на спадкування. Інші особи з заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори не зверталися (а.с.50,51). Разом з тим, за життя [PERSON] все належне їй майно, у тому числі земельну ділянку, розташовану в смт Розівка на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, що належала померлій на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №№ 000017 005199 заповіла сину [PERSON]. Вказане підтверджується копією заповіту серії ВЕМ №338587, зареєстрованого державним нотаріусом Розівської державної нотаріальної контори Запорізької області у Спадковому реєстрі 02 березня 2007 року за №100 та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (а.с.6,52). Постановою державного нотаріуса від 12 лютого 2014 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,4861 гектарів, що розташована в смт Розівка на території Розівської селищної ради Розівського району Запорізької області, яка залишилась після померлої [PERSON]. Державний нотаріус роз'яснив, що [PERSON] може отримати свідоцтво про право на спадщину на вищевказану земельну ділянку лише за умови надання, зокрема, витягу з Державного земельного кадастру (а.с.12). Згідно з п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. З 01 січня 2013 року ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051. Дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Поземельна книга ведеться за формою, встановленою Порядком ведення Державного земельного кадастру, під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж). Поземельна книга в електронній (цифровій) формі відкривається шляхом її формування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру з використанням даних електронного документа. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. До Поземельної книги в електронній (цифровій) формі додаються електронні копії документів, що є підставою для внесення відомостей до неї. Поземельна книга в паперовій формі відкривається шляхом роздрукування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відповідної Поземельної книги в електронній (цифровій) формі. До Поземельної книги в паперовій формі додаються всі документи, що є підставою для внесення відомостей до неї. З відповіді відділу Держземагенства від 10 лютого 2014 року за №06-12-01/156 вбачається, що відомості про земельну ділянку, яка належала [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП № 030777, відсутні. Зазначена земельна ділянка в Державному земельному кадастрі не зареєстрована, а тому витяг з цього кадастру надати неможливо (а.с.10). Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗП №№030777 000017 005199, виданого Розівською селищною радою Розівського району Запорізької області 14 березня 2002 року. Зазначений державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 881 (а.с.9). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Як вже було зазначено вище, ведення Поземельної книги здійснюється відповідно до порядку, встановленого Порядком ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року №1051, а право власності на спірну земельну ділянку у [PERSON] виникло 14 березня 2002 року. За таких обставин, зволікання відділу Держземагенства у Куйбишевському районі Запорізької області по виконанню дій щодо відкриття та ведення Поземельної книги на спірну земельну ділянку не позбавляє спадкоємця [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого до нього позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Питання про розподіл судових витрат позивачем [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved