overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

25.07.2019 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що 15.11.2002 року між сторонами укладено шлюб, від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] . Дитина мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. У зв`язку з цим, просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення нею повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду в якій просила розглянути справу без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просив розглянути справу без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між сторонами 15.11.2002 року укладено шлюб (а.с.6). Від даного шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.ст.181,183 СК України за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. У зв`язку з тим, що дитина мешкає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини, визначивши їх розмір - 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Також відповідно до ст.141ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-05 00:00:00

\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~25.07.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до Новобузького районного суду з позовом до відповідача [PERSON] , за яким просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 19.08.2014 року Новобузьким РВ ДРАЦС ГТУЮ, актовий запис № 33, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з припинились, причиною розлучення є несумісність характерів.\~ \~08.08.2019 року провадження по даній справі було відкрито та призначено її до розгляду у загальному позовному провадженні. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. \~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу. При ухваленні вказаного рішення просила суд врахувати її бажання залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 27.05.1993 року. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Пояснення сторін\~у справі\~та матеріали\~позовної заяви\~вказують на\~те,\~що у\~зв`язку з\~погіршенням взаємовідносин шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось. І хоча сторони наразі проживають за однією адресою, однак спільне господарство вони не ведуть та спільного бюджету не мають. Жоден з них не вживав заходів для примирення та збереження сім`ї, тому наполягання позивачки на розірванні шлюбу і визнання відповідачем пред`явленого до нього позову базуються на неможливості подальшого спільного життя і збереження сім`ї. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України зв`язку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, з відповідача також належить стягнути на користь позивача сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір, при цьому, в силу вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України, \~у зв`язку з визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

25.07.2019 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. На обґрунтування своїх вимог зазначила, що 15.01.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались. Причиною розладу в сім`ї стали різні характери та погляди на життя. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, в наслідок чого протягом останніх 10 місяців вони проживають окремо. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем неможливе, просила суд розірвати їх шлюб. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що протягом останніх 10 місяців вона проживає з іншим чоловіком, з яким в подальшому бажає створити сім`ю. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно спільно з відповідачкою не проживає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю, суд вважає можливим винести рішення за результатами підготовчого судового засідання. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15.01.2014 року, який був зареєстрований в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любашівського районного управління юстиції в Одеській області ( актовий запис № 02). Як вбачається з матеріалів справи, в сім`ї склались ненормальні стосунки. Сторони спільно не проживають, протягом останніх 10 місяців позивачка проживає з іншим чоловіком, з яким в подальшому бажає створити сім`ю. Відповідач в судовому засіданніпросив суд розірвати шлюб. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

25.07.2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 27.04.2012 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Власних коштів їй не вистачає на утримання дитини. Чоловік має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв`язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що від шлюбу позивачка народила доньку [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи матеріальний стан сторін, їхній стан здоров`я, наявність обов`язку у відповідача надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині на утримання дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

25.07.2019 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що із відповідачем має спільну дитину, неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Дитина знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини. Власних коштів їй не вистачає на утримання дитини. Батько має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв`язку із чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини від усіх видів доходу, до її повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з`явилась, надала заяву, якою позовні вимоги підтримує повністю, просить справу розглянути без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Сторони не оспорюють, що має спільну дитину, неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . В свідоцтві про народження дитини батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт окремого проживання та знаходження дитини на утриманні позивачки. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи матеріальний стан сторін, їхній стан здоров`я, наявність обов`язку у відповідача надавати матеріальну допомогу непрацездатній дружині на утримання дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Крім того, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати на підставі положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

25.07.2019\~року представник\~Твердохліб М.В.\~в інтересах\~позивача [PERSON] \~ звернулася\~до суду\~з позовом\~до відповідача\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 11 серпня 2012 року між сторони укладено шлюб. Від подружнього життя у них народився син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через різні погляди на життя та на виховання дитини, різні інтереси, внаслідок чого часто почали виникати непорозуміння. З липня 2019 року сторони не проживають разом. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя є неможливим, тому просить суд розірвати шлюб. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 16.09.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся вчасно та належним чином, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. При розгляді справи, судом встановлено, що 06 січня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м.Києві між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 5. Від подружнього сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Згідно статті 56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Небажання відповідача надавати докази, зокрема, з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

25.08.2007 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у М'якохідській сільській раді Бершадського району Вінницької області, актовий запис № 04. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні і з якою вона буде проживати й після розірвання шлюбу. Позивачка обґрунтовує свою заяву тим, що подружнє життя у них з відповідачем не склалося, оскільки вони різні за характерами та звичками люди, що в результаті привело до розпаду сім'ї. Оскільки їх шлюб носить лише формальних характер просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вона підтримує позов і просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Оскільки сторони в судове засідання не явилися, на підставі ст. 197 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують шлюбних стосунків, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, про що надала суду заяву відповідного змісту, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги те, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. За змістом ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до вимог ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідач не виявив бажання змінювати своє теперішнє прізвище на дошлюбне. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

25.08.2009 року між сторонами укладено шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 598, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з травня 2020 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Крім того, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 840,80 грн..

Outcome: approved