Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-03 00:00:00

25 червня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання, у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення сином навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. В обґрунтування позову із посиланням на ст. ст. 191, 199, 200\~СК України зазначає, що 23.11.2002 р. вона з відповідачем уклали шлюб і проживали до 2005 року, після чого розлучились. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу залишився проживати з позивачкою. З 01.09.2020 р. син є студентом 1 курсу 10408 групи медичного факультету № 4 Національного медичного університету імені О.О.Богомольця (очна форма навчання), у зв`язку\~з чим\~потребує матеріальної\~допомоги,\~оскільки не\~працює і\~потребує фінансової\~підтримки.\~Відповідач не\~надає матеріальної\~допомоги сину. Ухвалою судді від 22 липня 2021 року відкрито провадження у справі. Позивач в заяві до суду позов підтримала, просила його задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідач до суду не з`явився, проте належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, заперечень щодо позову не подав. Від третьої особи до суду надійшла заява про підтримання позовних вимог, просив справу слухати у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Роменському міського управління юстиції Сумської області 20.06.2003, [PERSON] народилась [INFO] , батьками якої вказано: батько [PERSON] , мати [PERSON] (а.с. 2). [PERSON] 29.12.2018 р. зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 8). [INFO] [PERSON] виповнилось 18 років (а.с. 3). \~ \~ \~ Відповідно\~до довідки № 120/8-798 від 08.06.2021, [PERSON] є студентом 1 курсу 10408 групи медичного факультету № 4 Національного медичного університету імені О.О.Богомольця (очна форма навчання), термін закінчення університету 2026 р. (а.с. 4). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6-7). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка або син, а також самі дочка або син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). Так, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів`зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача та відповідача, який не надав суду заперечень щодо розміру аліментів, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме при визначенні кінцевої дати стягнення аліментів. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 25 червня 2021 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити дату досягнення двадцяти трьох років третьою особою [PERSON] , оскільки матеріалами справи не встановлено кінцевої дати навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати досягнення 23 років до 30.05.2026 року включно. З урахуванням положень ст. ст. 137, 141\~ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі положень ст. ст. 191, 199, 200 СК України, ст. ст. 258-259,263,264,265, ЦПК України, суд

Outcome: partial