Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

24 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаною позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Костер» (далі - ТОВ\~«Костер»). Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що з червня 2015 року він працював по цивільно-правовій угоді на посаді оператора колл-центру в ТОВ «Костер», в кінці липня 2015 його звільнили у зв`язку із закриттям офісу товариства, не видавши ніяких документів при звільненні. При цьому, відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 26.05.2021 р. № 1038 та Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 12.05.2021 р. №ОК30: 1547549115, трудові відносини за цивільно-правовим договором з ТОВ «Костер» тривали з 28.07.2015 по 31.07.2015р. з чим позивач не згоден оскільки працював на підприємстві близько 1,5 місяці. Звернувшись до центру занятості з приводу тимчасового безробіття, позивачем було з`ясовано що трудові відносини з ТОВ «Костер» не були припинені до цього часу і цивільно-правовий договір не знятий з реєстрації, у зв`язку з чим позивач і просить суд визнати припиненими трудові відносини з ТОВ «Костер» та зобов`язати Державний центр зайнятості зняти з реєстрації цивільно-правовий договір, зареєстрований з ТОВ «Костер» а також стягнути понесені судові витрати по справі. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином рекомендованим поштовим відправленням, яке було повернуто до суду Укрпоштою за адресою: Сумська обл., м. Суми, проспект Шевченка, буд.20 оф.3. Юридична адреса відповідача ТОВ «Костер»,\~згідно витягу\~з Єдиного\~держвного реєстру\~юридичних осіб,\~фізичних осіб-підприємців\~та громадських\~формувань від\~01.09.2021,\~- Сумська обл., м. Суми, проспект Шевченка, буд.20 оф.3. Третя особа представник Чернігівського обласного центру зайнятості до суду не з`явився, проте попередньо надіслав письмову заяву про розгляд справи без їх участі, в письмових поясненнях від 26.10.2021 повністю заперечував проти позовних вимог, вважає вимоги [PERSON] такими, що не ґрунтуються на вимогах закону, а докази, на які він посилається - неналежними та недопустимими. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У зв`язку з цим суд на підставі\~ст. 280 ЦПК України\~вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. \~\~\~\~\~\~ \~\~Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Відповідно до\~ст. 43 Конституції України\~кожен має право на працю, що передбачає можливість заробляти собі на життя роботою, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на працю може бути реалізовано як шляхом укладання трудового договору між працівником та роботодавцем так і шляхом укладання цивільно-правових договорів, зокрема, договору підряду та інших цивільно-правових угод, реалізація яких пов`язана із трудовою діяльністю фізичних осіб. У разі виконання цивільно-правових договорів гарантії, які встановлені законодавством про працю України, не діють. Цивільно-правовим договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Головна відмінність між трудовим і цивільно-правовим договорами полягає в предметі договору. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а виконувати трудову функцію в діяльності підприємства. За договором про надання послуг або підрядним договором оплачується не процес праці, а її результати, що визначаються після закінчення роботи і оформляються актами здавання-приймання виконаних робіт, на підставі яких провадиться їх оплата. Таким чином, основним критерієм відмінності є те, що предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі № 127/21595/16-ц. Сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами\~ст.208 ЦК України. Такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і в разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється. Основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу за трудовим договором, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик. Відповідно до\~ст. 638 ЦК України\~договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 24-1 КЗпП України (статтю 24-1 КЗпП України виключено на підставі Закону від 28.12.2014 № 77-VIII), у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою, фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Порядок реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260. Цей Порядок поширюється на фізичних осіб, які використовують найману працю: фізичних осіб - підприємців та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов`язану з наданням послуг. Відповідно до п.8 зазначеного Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. На підставі викладених норм права та досліджених доказів, суд приходить до висновку, що позивач не довів обставини перебування в трудових відносинах з ТОВ\~«Костер». Так, судом не може бути прийнято в якості належного доказу відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів від 26.05.2021 р. № 1038 та реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 12.05.2021 р. № ОК ЗО: 1547549115, на які посилався позивач, оскільки вони не є підтвердженням існування зобов`язання, адже підставою для виникнення взаємних прав і обов`язків і, відповідно, зобов`язань згідно зі\~ст. 11 ЦК України\~є саме договір а також не є підтвердженням правочину у розумінні\~ст. 202 ЦК України, якою встановлено, що правочин спрямований на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, оскільки його наявність не створює, не змінює та не припиняє прав та обов`язків у сторін договору, а лише посвідчує факт надання (ненадання) та прийняття (неприйняття) наданих робіт. Позивач [PERSON] не надав суду жодного належного та допустимого доказу того, що він є належною стороною у зобов`язаннях з ТОВ\~«Костер», також дані, що свідчили б про наявність між позивачем та відповідачем трудових відносин, які позивач просить припинити, в центрі зайнятості відсутні. А оскільки відповідно до КЗпП, реєстрації підлягає виключно трудовий договір, укладений між працівником і фізичною особою і нормами законодавства не передбачено реєстрацію цивільно-правових договорів у державній службі зайнятості. За даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування між [PERSON] та ТОВ «Костер» 28.07.2015 укладено цивільно-правовий договір, який не реєструвався в державній службі зайнятості, а тому підстави для зняття з реєстрації зазначеного договору відсутні. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом із тим, позивачем жодними належними та допустимими доказами не підтверджено наявність договірних відносин з відповідачем, а тому позов не ґрунтується на доказах, що передбачені ст.ст.\~77,\~78,\~79 ЦПК України. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у ній докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд справи, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову за його недоведеністю та безпідставністю. Оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати суд відносить на рахунок позивача, які відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed