Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

26.06.2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що вона зареєстрована та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Право власності на дану квартиру підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Зеніт» від 26.02.1998 року, згідно якої пай виплачений повністю, заборгованості по комунальним платежам немає, а також реєстраційний посвідченням Державного комунального підприємства Харківського міського бюро технічної інвентаризації №1, згідно якого кооперативна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності, та технічним паспортом. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої ОСББ «Зеніт», за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано троє осіб: позивачка - [PERSON] , [INFO] , та відповідачі - донька [PERSON] , [INFO] , та внучка - [PERSON] , [INFO] , проте останні уже протягом тривалого часу (близько 15 років) не проживають за цією адресою, виїхали за кордон, проте відомості про їхнє місце перебування на даний час їй невідомі, тому позивачка просить суд визнати відповідачів такими, що втратив право користування житловим приміщенням шляхом зняття з реєстрації. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Враховуючи, що відповідачі про дату та час розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток та оголошення, а також те, що позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, а відповідачі відзив не подали, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді відповідно до положень ст. 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відтак, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у даній цивільній справі під час судового засідання 26.09.2019 року, не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Право власності на дану квартиру підтверджується довідкою Житлово-будівельного кооперативу «Зеніт» від 26.02.1998 року, згідно якої пай виплачений повністю, заборгованості по комунальним платежам немає, а також реєстраційний посвідченням Державного комунального підприємства Харківського міського бюро технічної інвентаризації №1, згідно якого кооперативна квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності, та технічним паспортом. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої ОСББ «Зеніт», за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано троє осіб: позивачка - [PERSON] , [INFO] , та відповідачі - донька [PERSON] , [INFO] , та внучка - [PERSON] , [INFO] . Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 317 ЦПК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст.391 ЦК України позивачка, як власник має право вимагати усунення перешкод у здійснені нею права користування та розпорядження своїм майном, а саме квартирою [ADDRESS] . Згідно до ст.. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до акту складеного Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Зеніт» про встановлення фактичного проживання від 27.11.2018 року, у квартирі [ADDRESS] проживає тільки її власник - [PERSON] . Судом встановлено, зі слів позивачки, що її донька [PERSON] , [INFO] , та внучка - [PERSON] , [INFO] , протягом тривалого часу (близько 15 років) не проживають в квартирі [ADDRESS] та виїхали за кордон, проте відомості про їхнє місце перебування на даний час їй невідомі. За таких обставин суд приходе до висновку, що [PERSON] та [PERSON] , будучи зареєстрованими за адресою: [ADDRESS] , не мешкають в спірному приміщенні більш ніж 1 рік, що створює перешкоди позивачці в здійсненні права власності, визнає їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покласти на відповідачів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved