Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-07 00:00:00

25 січня 2010 року померла [PERSON]. До складу спадкового майна після її смерті входить, зокрема, земельна ділянка № 264 площею 2,1234 га, яка знаходиться на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], однак не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній (втрачений) правовстановлюючий документ на спадкове право. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернулася до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, у позовній заяві просила справу слухати у її відсутності (а.с. 4). Представник відповідача Галайковецької сільської ради у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов визнав і просив справу слухати у їх відсутності (а.с. 18). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Суд, розглянувши справу, вважає, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення, виходячи з наступного: [PERSON] померла 25 січня 2010 року у с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 6). Довідкою виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 730 від 05 серпня 2015 року (а.с. 9), витягом з тезнічної документації по передачі земельних часток паїв з виготовленням державних актів на право приватної власності на землю громадянам-власникам сертефікатів на право на земельну частку (пай) на території Галайковецької сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області № 394/01-11 від 27 липня 2015 року (а.с. 10), копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с. 11) доведено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1234 га, яка розташована на території Галайковецької сільської ради. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Із заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Галайковецької сільської ради 30 грудня 2008 року, вбачається, що спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с. 7). Даний заповіт не змінено і не скасовано, про що свідчить інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41377132 від 02.09.2015 року (а.с. 19). Свідоцтвом про смерть (а.с. 6), заповітом (а.с. 7), довідкою виконавчого комітету Галайковецької сільської ради № 730 від 05 серпня 2015 року (а.с. 9) стверджується, що позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка має право і прийняла спадщину, оскільки проживала із спадкодавцем на день смерті однією сімєю у будинку по вул. Гагаріна, 29 в с. Галайківці Мурованокуриловецького району Вінницької області (а.с. 9). Ці обставини також стверджуються постановою державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 серпня 2015 року (а.с. 12). Із інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) виданої 02 вересня 2015 року (а.с. 20) слідує, що у спадковому реєстрі інформація за вказаними парамертами відсутня. Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. З оголошення в газеті «Наше Придністровя» від 14 серпня 2015 року (а.с. 8) слідує, що оригінал державного акта на право приватної власності на земельну ділянку на прізвище спадкодавця втрачений, а тому позивач не може оформити свої спадкові права на землю через нотаріальну контору і захистити свої права спадкоємця іншим чином, окрім як через суд, вона також не може (постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 507 від 28 серпня 2015 року) (а.с. 12). Суд враховує обставину, що позивач пропустила строк звернення до суду з поважної причини, зокрема, через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове майно, а тому приймає рішення про його поновлення на підставі ст. 73 ЦПК України. Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем як спадкоємцем [PERSON] слід визнати в порядку спадкування право власності на земельну ділянку за заповітом.

Outcome: approved