Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

25 вересня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] із вимогою про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, в розмірі 4000 гривень, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 1, 11). В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що відповідач є батьком її доньки - [PERSON] , [INFO] . Донька проживає спільно із нею, знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Тому прохає суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх малолітньої доньки до досягнення нею повноліття у твердій грошовій сумі 4000 гривень. Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року позовна заява залишена без руху, позивачці надано строк для усунення недоліків (а. с. 9). 12 жовтня 2020 року недоліки, зазначені в ухвалі суду від 28 вересня 2020 року, позивачкою усунуто (а. с. 11). Ухвалою суду від 13 жовтня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін та, з-поміж іншого, надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а. с. 12), копія якої надіслана учасникам справи 16 жовтня 2020 року за вихідним № 22187/20-вих/2/204/1774/20 (а. с. 13) та, яка отримана позивачкою 21 жовтня 2020 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 20), та відповідачем - 28 жовтня 2020 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 21). Відповідач у встановлений судом строк своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Згідно з вимогами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи письмовими доказами, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 30 січня 2014 року (а. с. 2). Позивачка змінила прізвище на « [PERSON] », підтвердженням чого є свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 13 березня 2015 року (а. с. 3). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 17 вересня 2020 року, дитина зареєстрована з позивачкою (а. с. 7). Дитина перебуває на утримані позивачки. Відповідач матеріальної допомоги добровільно не надає. Згідно з вимогами ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таке право кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дитину до її повноліття, який закріплений в у ст. 51 Конституції України, а також у ст. 180 Сімейного кодексу України та гарантується Державою, в свою чергу, ст. 15 СК України чітко регламентовано, що сімейні обов`язки не можуть бути перекладені на іншу особу. Відповідно до вимог ст. ст. 18, 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Україною, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Приписами ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України визначено, що при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання. Такий висновок також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що викладено у постанові від 30 квітня 2020 року у справі № 283/1309/17. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги щодо мінімального розміру аліментів, який не може бути менший ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено ч. 2 ст. 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Приписами ч. ч. 1, 2 ст. 80 СК України визначено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Законом України від 14 листопада 2019 року № 294-IX «Про державний бюджет України на 2020 рік» визначено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, який з 1 липня 2020 року становить 2 318 гривень. З матеріалів справи вбачається, що неповнолітній [PERSON] на час розгляду справи виповнилось 6 повних років. Враховуючи, що відповідач перебуває у працездатному віці, суд вважає, що він спроможний сплачувати позивачці аліменти на утримання спільної дитини. Враховуючи вищевикладене, оскільки батьки зобов`язані у рівній мірі забезпечувати дитину усім необхідним, суд вважає, що відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Через те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, суд доходить висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі, у розмірі 4000 гривень, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 25 вересня 2020 року, тобто із дня звернення із позовом до суду, і до досягнення дитиною повноліття, що є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених у справі обставин. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір на підставі приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved