Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-21 00:00:00

25.06.2014 року позивач [PERSON] звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до до Товариства з обмеженою відповідальністю «Укржитлокомплекс», третя особа - Іпотечний центр в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву», про розірвання договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла та стягнення грошових коштів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.05.2008 року між ТОВ «Укржитлокомплекс» та [PERSON] було укладено Договір про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла № 12, відповідно до умов якого інвестор зобов'язаний здійснювати фінансування будівництва своєї частки житла відповідно до умов договору, в свою чергу забудовник зобов'язаний здійснювати будівництво (реконструкцію) вищевказаного об'єкту в якості замовника у відповідності з плановим строком завершення робіт, державними стандартами, санітарними і гігієнічними нормами та умовами договору, забезпечувати технагляд на будівництві та якість будівельних робіт. Також забудовник зобов'язаний протягом двох місяців після закінчення будівництва (реконструкції) об'єкта , прийняття його Державною приймальною комісією в експлуатацію та закінчення технічної інвентаризації, надати інвестору дані по квартирі з визначенням її фактичного номера та фактичної загальної площі, передати інвестору квартиру по акту приймання-передачі разом з пакетом документів, необхідних для реєстрації права власності на квартиру. Відповідно до п. 8.5 розділу 8 договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла в будь-якому разі розірвання договору суми внесених інвестицій повертаються забудовником на рахунок інвестора в банку-агенті у місячний строк з дня отримання повідомлення про розірвання цього договору від інвестора. Листом від 25.01.2014 р. № 283 ТОВ «Укржитлокомплекс» був повідомлений про розірвання договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 22.05.2008 р. № 12, але суми внесених позивачем інвестицій відповідачем не повернуті. Також позивач зазначає, що з метою належного та достатнього фінансування договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла між позивачем та Іпотечним центром в м. Києві та Київської області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» було укладено кредитний договір від 26.05.2008 № 13, за умовами якого позивач отримала кредит на будівництво житла. Зазначені кредитні кошти були перераховані за розпорядженням Фонду органами Державного казначейства на її рахунок в банку і в подальшому спрямовані відповідно до Інвестиційної угоди. Житло, яке було предметом кредитування не збудоване. Невиконання умов Договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла в частині незабезпечення своєчасного будівництва об'єкту інвестування є істотними порушеннями умов договору, в зв'язку з чим позивач на підставі ст. 651 ЦК України просить даний договір розірвати. Також позивач посилається на те, що істотним порушення умов договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла відповідач завдав їй реальних збитків в сумі 378 742 гривень, що є грошовими коштами фактично перерахованими відповідачу з особового рахунку позивача на виконання умов договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла від 25.01.2014 р. № 283, які вона просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити. Відповідач ТОВ «Укржитлокомплекс» в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Представник третьої особи - Іпотечного центру в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному житловому будівництву» в судовому засіданні вважав позов таким, що підлягає задоволенню. За таких обставин, беручи до уваги неявку відповідача, а також те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечував, суд на місці ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 12.05.2008 року між ТОВ «Укржитлокомплекс» та [PERSON] був укладений Договір про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла № 12. Даний договір погоджено з Іпотечним центром Фонду. Відповідно до п. 2.2 Договору №12 забудовник приймає участь в інвестуванні будівництва (реконструкції) об'єкта шляхом здійснення комплексу заходів по правовому, технічному та організаційному забезпеченню будівництва, внесення грошових коштів та інших вкладів та інвестицій, а інвестор приймає участь в інвестуванні будівництва (реконструкції) об'єкта шляхом внесення грошових коштів (та матеріальних ресурсів) в інвестування своєї частки, з подальшим отриманням її у свою власність, на умовах цього договору. (а. 2.3) Після введення об'єкта в експлуатацію і проведення інвестором всіх передбачених цим договором розрахунків інвестор набуває права на отримання своєї частки, що оформляється відповідним актом приймання-передачі, відповідно до умов цього договору. (п. 2.4). З метою належного та достатнього фінансування договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла між позивачем та Іпотечним центром в м. Києві та Київській області Державної спеціалізованої фінансової установи «Державний фонд сприяння молодіжному будівництву» було укладено кредитний договір від 26.05.2008 р. № 13, за умовами якого Іпотечний центр в м. Києві та Київській області, на підставі Положення про порядок надання пільгових довготермінових кредитів молодим сім'ям та одиноким молодим громадянам на будівництво (реконструкцію) і придбання житла, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.05.2001 року № 584, зобов'язувався надати позивачу прямий адресний (цільовий) кредит у сумі 374 369,00 грн., на будівництво житла згідно з проектом за адресою: [ADDRESS]. Обов'язки інвестора по фінансуванню будівництва своєї частки житла відповідно до умов договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла були виконані позивачем в порядку, у спосіб та в строки, передбачені цим договором, що підтверджується відповідною випискою з особового рахунку позивача. Відповідач не виконав своїх зобов'язань, передбачених Договорами про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла, укладеними між позичальником Іпотечного центру Фонду та відповідачем, а саме не здійснив будівництво житлового будинку за адресою:[ADDRESS]. Об'єкт житлового будівництва за адресою:[ADDRESS], включено до переліку об'єктів, у яких були інвестовані кошти позичальників Фонду, що уклали договори про будівництво житла із забудовником до 01.07.2011 р., але будівництво яких не розпочато або порушено строки прийняття об'єктів в експлуатацію не менш ніж на дев'ять місяців, відповідно до додатку № 2 до протоколу засідання Міжвідомчої комісії з вирішення проблемних питань виконання Державної програми забезпечення молоді житлом на 2002-2012 роки від 26.01.2012 року. Листом від 25.01.2014 р. № 283 забудовник ТОВ «Укржитлокомплекс» був повідомлений про розірвання договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла 22.05.2008 р. № 12, але суми внесених позивачем інвестицій відповідачем не повернуті. Викладене стало підставою для звернення до суду даним позовом про розірвання договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу , інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною 1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно дост. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Суд вважає, що факт того, що відповідач будівництво об'єкта інвестування не розпочав, свідчить про істотне порушення умов договору, оскільки такі дії відповідача позбавляють позивача права на отримання житла у вказаний у договорі строк, у зв'язку з чим договір підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст. 652 ЦК України, у разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. На виконання умов договору №12, в якості інвестування в об'єкт будівництва, позивачем було сплачено відповідачеві грошові кошти в розмірі 378 742,00 грн.. Водночас, судом встановлено, що будівництво об'єкта інвестування відповідач не розпочав, разом з тим, грошові кошти позивачеві не повернув. Відповідно до ч. ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч. 3 вказаної статті положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні. Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання Договору №12, грошові кошти, сплачені позивачем на виконання умов договору, підлягають поверненню останній. Крім того, суд приймає до уваги, що згідно умов Кредитного договору №13, розпорядитись коштами, отриманими в кредит для інвестування спірної квартири на інші цілі, позивач не вправі. Таким чином, вказані кошти повинні бути повернені [PERSON] з метою подальшої передачі третій особі. Також суд приймає до уваги, що відповідно до п. 5.2.7, 5.3.1, 8.5 договору про інвестування в будівництво (реконструкцію) житла, укладеного між позивачем та відповідачем, передбачено можливість повернення коштів, у разі розірвання цього договору, а тому необхідно стягнути з ТОВ «Укржитлокомплекс» на користь позивача 378 742 грн. За таких обстави, вимога щодо стягнення вказаної суми в розмірі 378 742,00 грн. з відповідача на користь позивача на визначений рахунок є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3654,00 грн..

Outcome: approved