Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

25.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що 18.08.2016 р. помер її батько [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-АМ № 354187, після смерті якого відкрилася спадщина зокрема на житловий будинок, який розташований по вул. Миру № 32 с. Адамівка, Погребищенського району Вінницької області. За життя [PERSON] скористався правом передбаченим ст. ст. 1233, 1234 ЦК України, і залишив розпорядження на випадок своєї смерті у формі заповіту. За таких умов, у відповідності до ст. 1217 Цивільного Кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом. З метою реалізації свого законного права на отримання спадщини, [PERSON] особисто, у відповідності до статей 1268, 1269 ЦК України, звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та подавши всі наявні документи. Після закінчення терміну, протягом якого спадкоємці звертаються із відповідними заявами про прийняття спадщини, вона на підставі ст. 1298 ЦК України, звернулась до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нотаріус Погребищенської державної нотаріальної контори 23.09.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовив. Причиною відмови є те, що відповідно до підпункту 4.15, пункту 4, глави 10, ІІ розділу «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Затвердженого Наказом міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації проводиться нотаріусом після подання оригіналів правовстановлюючих документів щодо належного майна спадкодавцеві.. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, проте направила до суду телефонограму в якій просила розгляд справи провести за її відсутності позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, направив до суду телефонограму в якій, справу просив розглянути у його відсутності проти позову не заперечував. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що померлий 18.08.2016 р. [PERSON] свідоцтво про смерть серії І-АМ № 354187 (а.с. 7), був власником житлового будинку, що розташований по вул. Миру №32 в с. Адамівка, Погребищенського району Вінницької області, постійно до дня смерті в ньому проживав, що підтверджується: довідкою [PERSON] сільської ради №821 від 23.09.2016 р. (а.с. 10), довідкою виданою [PERSON] сільської ради № 822 від 23.09.2016 р (а.с. 11). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -п.10 Додатку 1 Тимчасового положення про порядок реєстрації прав власності на обєкти нерухомого майна, який передбачає, що рішення суду про встановлення факту набуття права власності на обєкт нерухомого майна є правовстановлюючим документом, на підставі якого проводиться реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України, згідно з якою власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1241 ЦК України, згідно з якою неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов?язкова частка). Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що померлий 18.08.2016 р. [PERSON] свідоцтво про смерть серії І-АМ № 354187, був власником житлового будинку, що розташований по вул. Миру №32 в с. Адамівка, Погребищенського району Вінницької області, постійно до дня смерті в ньому проживав, а позивачка є спадкоємицею за заповітом зареєстровано в реєстрі за № 55 від 21.11.2001 р. (а.с. 8), впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подала до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки за нею необхідно визнати право власності на житловий будинок, який розташований по вул. Миру №32 в с. Адамівка, Погребищенського району Вінницької області.

Outcome: approved