Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

24.11.2021 року позивач [PERSON] , в інтересах якого діє його представник - адвокат Мороз Л.О., звернувся до суду з позовною заявою до Роменського міськрайонного суду про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, до якої входять земельна ділянка площею 1,769 га, що розташована на території Басівської сільської ради Роменського району Сумської області. Спадкоємцем на все майно після його смерті відповідно до складеного заповіту, який посвідчувався директором Сумського геріатричного пансіонату для ветеранів війни та праці, є позивач [PERSON] . Оформити спадщину на спадкове майно не може, оскільки своєчасно не прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Поважною причиною позивач зазначив своє віддалене проживання у м. Луганськ. Після 2014 року переїхав до м. Ромни, а у вересні 2020 року дізнався про заповіту. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд визначити [PERSON] , додатковий строк тривалістю два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Ухвалою суду від 02 грудня 2020 року справу було прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.02.2021 ухвалою суду було залучено до участі у справі Хмелівську сільську раду Роменського району Сумської області, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач, та його представник у судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги, та просили їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Також позивач зазначив, що про складений на його ім`я заповіт дізнався у 2015 році, до цього часу проживав у іншому місті, інколи приїздив до м. Ромни, з батьком у нього були нормальні відносини. Представник відповідача Хмелівської сільської ради Роменського району Сумської області в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника, та при прийнятті рішення покладаються на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановив таке. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Суми, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 09.04.2019 року Сумським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис №3055 від 16.11.2009 року (а.с.11). Відповідно до заповіту від імені [PERSON] , що посвідчувався [PERSON] , директором Сумського геріатричного пансіонату для ветеранів війни та праці 26 червня 2006 року у реєстрі за №99, спадкоємцем на майно після смерті [PERSON] є [PERSON] (а.с.12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої входять земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,769 га, що розташована на території Басівської сільської ради Роменського району Сумської області. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-СМ №005613, виданого Басівською сільською радою народних депутатів Роменського району Сумської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 23 березня 2002 року за № 1202 (а.с.15). Відповідно до довідки від 22/11/2018 № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] зареєстрований у [ADDRESS] , фактично проживає (перебуває) у [ADDRESS] ( а.с. 10). Згідно витягу зі Спадкового реєстру про відсутність спадкової справи від 28.09.2020 року за №61839528, виданого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Цирулик В.В., спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.14). Відповідно до листа про надання інформації від 29.01.2021 № 17/01-16 виданого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Цирулик В.В., спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася (а.с.42). Як зазначено у листі приватного нотаріуса Цирулик В.В. про надання роз`яснення від 28.09.2020 № 129/01-16, оформити спадщину на спадкове майно [PERSON] не може, оскільки своєчасно не прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.13). При вирішенні питання, про надання додаткового строку для прийняття спадщини, дослідженню підлягають причини пропуску такого строку та їх поважність. Відповідно до загальних положень про спадкування, викладених у ст.ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, до прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, початком перебігу якого є час її відкриття. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265\~цього Кодексу (частини перша, друга статті 1223 ЦК України). Згідно частини першою статті 1269\~ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву, про прийняття спадщини. За положеннями частини третьої статті 1272\~ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк на прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №\~7\~від 30\~травня 2008\~року «Про\~судову практику\~у справах\~про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які б могли дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевірити наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом, про визначення додаткового строку на подання такої заяви. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви, про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача, щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про смерть спадкодавця, наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку, та доведення поважності причин пропуску строку. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судому постанові від 20 травня 2021 року у справі №128/881/19, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). Як встановлено судом, [PERSON] не проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав нотаріусу заяву, про прийняття спадщини, а на підставі статті 1272\~ЦК України звернувся до суду із позовною заявою, про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи тим, що до 2015 року проживав у м. Луганськ, а про наявність заповіту дізнався у 2015 році. Згідно наданих документів, визначений законом шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , закінчувався у [INFO] . Суд вважає, що [PERSON] не був позбавлений можливості звернутися до нотаріуса із заявою, про прийняття спадщини з часу відкриття спадщини, адже, заява могла бути подана шляхом направлення її поштою до нотаріальної контори, або вручена особисто, враховуючи його приїзди до м. Ромни, та проживання у м. Ромни з 2015 року. Натомість, із заявою, про прийняття спадщини до нотаріуса, [PERSON] звернувся лише у вересні 2020 року. У позовній заяві [PERSON] не зазначає обґрунтованих підстав, які б перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із заявою, про прийняття спадщини, протягом декількох років, з часу відкриття спадщини. Одна лише довідка, щодо його взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, яка була взята ним у 2018 році, не може бути доказом поважності пропуску строку, для прийняття спадщини. Таким чином, оскільки, враховуючи тривалість пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, що становить більше 11 років на момент звернення до суду з позовною заявою, а також, беручи до уваги встановлені обставини, суд вважає, що позивач, та його представник, не довели існування об`єктивних перешкод для прийняття [PERSON] спадщини, а отже, не довели, що пропуск строку для прийняття спадщини відбувся з поважних причин. Тому, в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed