Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-25 00:00:00

24 грудня 2019 року [PERSON] (далі-позивач) звернувшись до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів за період з січня 2007 року по вересень 2019 року в розмірі 120071,25 грн., посилаючись на те, що згідно виконавчого листа, виданого на підставі рішення Богуславського районного суду Київської області від 02.03.2007 року відповідач зобов`язаний сплачувати на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, починаючи з 25 січня 2007 року і до повноліття дитини щомісячними платежами, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Виконавчий лист було направлено для виконання до Богуславського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, тому згідно довідки Богуславського ВДВС ГТУЮ у Київській області заборгованість за виконавчим листом станом на 01.11.2019 року становить 120071 грн. 25 коп. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, не дивлячись на те, що у відповідності до частин шостої, одинадцятої статті 128 ЦПК України був належним чином повідомлений про час, дату і місце розгляду справи шляхом надіслання судової повістки разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресами зазначеними позивачем та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, які були розміщені за десять днів до дати судового засідання, що підтверджується матеріалами справи (а.с.30, 37, 41, 43, 47, 49). Про причини неявки не повідомив. Клопотання про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. Зважаючи на те, що учасники справи не з`явились в судове засідання, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, що передбачено частиною другою статті 247 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази. Відповідно до статей 77-79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Судом встановлено, що згідно рішення Богуславського районного суду Київської області від 02.03.2007 року, відповідач [PERSON] зобов`язаний сплачувати аліменти на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.01.2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.15). Із розрахунку заборгованості по аліментах проведеного головним державним виконавцем Богуславського РВ ДВС Шевченком Р.М. (а.с.8,9) вбачається, що за період з січня 2007 року по жовтень 2019 року включно, боржник [PERSON] жодного місяця не сплачував аліменти на утримання неповнолітньої дитини, крім травня 2018 року сплачено аліменти у розмірі 195 грн. 05 коп. Станом на 01.11.2019 року виникла заборгованість по аліментах у розмірі 120071 грн. 25 коп. Визначаючи розмір неустойки (пеню) за прострочення строків сплати аліментів за період з січня 2007 року по вересень 2019 року включно, суд приймає до уваги правову позицію викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року 03.07.2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) на підставі якого позивач здійснила розрахунок і визначила, що станом на 01.11.2019 року розмір пені становить 1834690 грн. (а.с.10,11). Відповідно до частини першої статті 196 СК України визначено, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Враховуючи, що заборгованість по аліментах виникла з вини відповідача [PERSON] , який будучи працездатною особою, однак злісно ухиляється від сплати аліментів починаючи з 25.01.2007 року по 01.11.2019 року, і тому він повинен понести матеріальну відповідальність та сплатити на користь позивача неустойку (пеню) у розмірі 100 відсотків заборгованості по аліментах, що становить 120071 грн. 25 коп. Щодо вирішення питання про сплату судового збору, суд керується наступними нормами права. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України). Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року N 3674-VI (далі - Закон N 3674-VI) від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Згідно підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону N 3674-VI, визначено, що за подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Оскільки позивач [PERSON] відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону N 3674-VI звільнена від сплати судового збору та враховуючи, що позовна заява майнового характеру задоволена у розмірі 120071 грн. 25 коп., тому судовий збір становить 1200, 71 грн. (120071,25 х 1% : 100%), який слід стягнути з відповідача в дохід державного бюджету України.

Outcome: approved