Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

25.07.2018 року представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] (ордер №№ 334909 від 25.06.2018 р.( без обмеження повноважень)) звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису нотаріуса № 8517 від 28.09.2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського (тепер Дніпровського) міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення з [PERSON] боргу за Кредитним договором № DNH4KP87410037 від 08.05.2006 року в сумі 133 992,59 грн. А також, повернення їй коштів, стягнених за цим виконавчим написом Другим Приморським відділом державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області та перерахованих на розрахунковий рахунок № [NUMBER], МФО 305299, ЄДРПОУ 14360570, ПАТ «Приватбанк». Позовні вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Дніпропетровського (тепер Дніпровського) міського нотаріального округу Бондар І.М. вчинений виконавчий напис № 8517 від 28.09.2016 року про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором № DNH4KP87410037 від 08.05.2006 року боргу в сумі 133 992,59 грн. Відповідно до виконавчого напису грошова сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] складається із: - залишку заборгованості за кредитом - 6 642,85 гривні; - залишку заборгованості за відсотками - 37 953,75 гривні; - пені - 81 396,34 гривень; - штрафу- 6 299,65 гривень; - витрат, пов?язаних із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 гривень. Строк, за який проводиться стягнення - десять років три місяці двадцять дев?ять днів, а саме з 08.05.2006 року по 06.09.2016 року. Вважає, що даний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню в зв'язку з тим, що розмір заборгованості за виконавчим написом не є безспірним; з моменту виникнення права вимоги минуло більше 3-х років. Окрім того, на підставі постанов Другого Приморського ВДВС м.Одеси ГТУЮ в Одеській області від 06.12.2017 р. та від 03.11.2017 року з доходів [PERSON] були здійсненні відрахування в сумі 15 352 грн.94 коп., які були перераховані Другому Приморському ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, код установи; 820172, код за ЄДРПОУ № 41404999, рах/рахунок № [NUMBER]. Отримані кошти, за виключенням виконавчого збору, відповідно до заяви відповідача про відкриття виконавчого провадження були перераховані за наданими ним реквізитами: розрахунковий рахунок № [NUMBER], МФО 305299, ЄДРПОУ 14360570, ПАТ «Приватбанк». Позивачка вважає, що зазначені безпідставно набуті кошти підлягають поверненню, шляхом їх стягнення з ПАТ «Приватбанк». Ухвалою суду від 27.07.2018 року провадження по справі було відкрито. Вирішено розглядати справу в загальному порядку. Підготовче судове засідання в справі було призначене на 04.09.2018 року. Встановлено відповідачу п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву, а також всі висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Ухвалою суду від 27.07.2018 року було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні ВП № 54113843, відкритому 12.06.2017 року державним виконавцем Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою суду від 04.09.2018 року було задоволено клопотання представника позивача про витребування документів. Витребувано у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни ([ADDRESS]) належно засвідчену копію нотаріальної справи по вчиненню виконавчого напису №8517 від 28.06.2016 р. А також, витребувано з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області належним чином засвідчену копію виконавчого провадження №54113843, відкритому 12.06.2017 року та відомості про отримання на рах/рахунок № [NUMBER] Другого ПВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, коштів стягнутих з [PERSON] за період з листопада 2017 року і по день виконання ухвали, а також відомості про їх подальше перерахування на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк» із зазначенням щомісячних сум перерахування, а також утриманих за здійснення виконавчих дій по ВП № 54113843. Ухвалою суду від 04.09.2018 року було задоволено заяву представника позивача про забезпечення доказів. Витребувано від Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк»: належно засвідчену копію кредитної справи за Кредитним договором № DNH4KP87410037 від 08.05.2006 року, № DNH4KP87410037 від 08.05.2006 року; первинні бухгалтерські документи банку за період з 08.05.2006 року по 06.09.2016 року за кредитним договором № DNH4KP87410037 від 05.08.2006 рік щодо: отримання від [PERSON] кредитних коштів за кредитним договором, з детальним щомісячним зазначенням сум погашення основного боргу, нарахування та погашення відсотків за користування кредитними коштами, нарахування та погашення штрафних санкцій; документа щодо реалізації переданого заставного майна, а саме: ноутбуку ASUS А3500Ac в кількості 1 одиниця, принтер-сканер HP PSC 1513 - 1 одиниця,, колонки LOGITECH Z-41 2.1-1 одиниця, за актом від 01.08.2008 р. та зарахування виручених коштів на погашення боргу. 28.10.2018 року до канцелярії суду від приватного нотаріусу Дніпровського міського нотаріального округу Бондар Ірини Михайлівни надійшли копії документів з нотаріальної справи, які витребовувались судом. Також з Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла засвідчена копія виконавчого провадження №54113843. Витребувані ухвалою суду від 04.09.2018 року документи, від ПАТ КБ «Приватбанк» не надійшли. На повторне направлення ухвали суду від 04.09.2018 р. про забезпечення доказів відповідач також не відреагував. 31.10.2018 р. представником позивача були подані уточнені позовні вимоги, відповідно до яких вона просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса № 8517 від 28.09.2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського (тепер Дніпровського) міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», про стягнення з [PERSON] боргу за Кредитним договором № DNH4KP87410037 від 08.05.2006 року в сумі 133 992,59 грн., а також стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк» (Код ЄДРПОУ 14360570) на користь [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]) 15 799,33 грн. Ухвалою суду від 07.11.2018 року було закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду по суті на 03.12.2018 року. У судові засідання що відбулись відповідач жодного разу не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позовну заяву не надав, витребувані документи не надіслав. Третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського (тепер Дніпровського) міського нотаріального округу Бондар І.М. в судові засідання не з'явилася, до суду надала свої пояснення та просила розглянути справу за її відсутності. Третя особа - Другий Приморський відділ державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судові засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник позивача надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та провести судове засідання без фіксації судового процесу, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею, згідно з ч.1ст. 223 ЦПК України, у порядку ст.ст. 280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. За наявності умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, з'ясувавши всі суттєві обставини справи приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено судом 08 травня 2006 року [PERSON] до ЗАТ КБ «Приватбанк» була подана заява на отримання строкового кредиту в сумі 9717,50 грн. строком на 42 місяці по 09.11.2009 р. з відсотковою ставкою 2,09% в місяць. Ціль кредитування - купівля ТНС, а саме: ноутбук ASUS A3500Ac в кількості 1 oдиниця. вартістю 6400 грн., принтер-сканер HP PSC 1513 - 1 одиниця, вартістю 595 грн., колонки LOGITECH Z-41 2.1 - 1 одиниця, вартістю 480 грн., а всього на суму 7475 грн. та сплата комісії Банку та Компанії ТОВ «Приват Кредит». Для повного розрахунку за товар і сплати комісії Банку та ТОВ «Приват Кредит» за консультативні послуги Банк надав Позичальнику строковий кредит у сумі 9717,50 грн. строком на 42 місяці по 09.11.2009 р. включно, з умовами сплати відсотків за його користування у розмірі 2,09% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в обмін на зобов'язання Позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів, в обумовлених у Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам (далі - Умов) строки, а також сплати комісії, яка зазначена в Умовах. Погашення заборгованості повинно було здійснюватися щомісяця в період з «15» по «22» число кожного місяця, шляхом надання Позичальником Банку грошових коштів в сумі 351,69 грн. для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. Для виконання зобов'язань Банк відкриває Позичальнику: рахунок 29099500031911 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості, кредитний 220, рахунок по відсотках 2208, рахунок для обліку комісії 3578. В день надання Банк перерахував кредитні кошти в сумі 7475,00 грн. на поточний рахунок підприємства торгівельно-сервісної мережі ООО «ВВЮГ», код 25413795, рахунок [NUMBER] в ВАТ «УБРП», МФО 388443. Відповідно до Заяви, придбана техніка є предметом застави. Максимальний розмір вимоги, яка забезпечується Предметом застави складає 14 770,98 грн. При звернені стягнення на предмет застави в позасудовому порядку Банк встановлює початкову ціну Предмету застави в розмірі 50% від повної вартості згідно заяви. Згідно з п.4.2 Умов, при порушенні Позичальником зобов?язань по погашенню Кредиту, Позичальник сплачує Банку відсотки за користування Кредитом у розмірі 6% на місяць розрахованих від суми залишку непогашеної заборгованості за кредитом. Як зазначено в Заяві, Умови надання споживчого кредиту фізичним особам надаються у письмовій формі. Відповідно до тексту Заяви про надання кредиту, Заява разом з запропонованими ПриватБанком Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між Позичальником та Банком кредитно-заставний договір. Кредитно-заставний договір № DNH4KP87410037 був укладений 08.05.2006 року. З моменту отримання кредиту, [PERSON] здійснювалися платежі в передбаченому розмірі на протязі 18 місяців, до листопада 2007 року, а всього на суму 6336 грн. Також, у зв?язку з матеріальними труднощами, [PERSON] з метою дострокового погашення заборгованості за кредитом, що дозволялось Договором, представнику відповідача за актом передачі заставного майна від 01.08.2008 року було передане заставне майно: ноутбук ASUS A3500Ac в кількості 1 oдиниця, принтер-сканер HP PSC 1513 - 1 одиниця, колонки LOGITECH Z-41 2.1 - 1 одиниця. Відповідно до цього акту Позичальник доручив Приватбанку передати на реалізацію заставне майно, а отримані від реалізації кошти спрямувати на погашення заборгованості. Зазначені обставини підтверджуються відповідними платіжними документами, а також актом від 01.08.2008 року, наданими представником позивачки до суду та приєднаними до матеріалів справи. Після підписання акту від 1.08.2008 року, [PERSON] від банку жодних повідомлень про результати реалізації майна, претензій про наявність будь-якої заборгованості та вимог про усунення порушень умов договору на свою адресу не отримувала. А отже, вона вважала, що заборгованості перед банком більше не має. У зв'язку з невиконанням позивачем умов Кредитного договору представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. із заявою від 26.09.2016 року, яка зареєстрована нотаріусом 28.09.2016р., відповідно до якої просив вчинити виконавчий напис на копії Кредитного договору №DNH4KP87410037 від 08.05.2006 року для стягнення боргу частинами за вищевказаним кредитним договором, а саме: 132 292грн. 59 коп. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту - 6 642 грн.85 коп.; заборгованості за відсотками - 37 953 грн.75 коп.; заборгованості з пені - 81 396 грн. 34 коп.; штрафу (відсоток від суми заборгованості)- 6 299 грн. 65 коп. Витрат, пов?язаних із вчиненням виконавчого напису - 1700,00 гривень. Строк, за який проводиться стягнення - десять років три місяці двадцять дев'ять днів, а саме з 08.05.2006 р. по 06.09.2016 р. 28.09.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», який є правонаступником Закритого акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», про стягнення з [PERSON] за Кредитним договором № DNH4KP87410037 від 08.05.2006 року на суму 133 992,59 грн. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 8517. Зазначені обставини підтверджується копією виконавчого напису та заяви надісланих нотаріусом Бондар І.М. на виконання ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 04.09.2018 р. Відповідачем виконавчий напис було пред'явлено до виконання до Другого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, яким було відкрито ВП № 54113843. На підставі постанов державного виконавця Другого Приморського ВДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області від 03.11.2017 року та 06.12.2017 року з доходів [PERSON] були стягнені та перераховані: витрати виконавчого провадження. Користування АСВП (депозитний) у розмірі 51,00 грн.; витрати виконавчого провадження у розмірі - 50,00 грн.; кошти за ВД, стягнуті на користь стягувача - ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі 14271 грн.20 коп.; виконавчий збір у розмірі 1427 грн.13 коп., а всього - 15 799 грн. 33 коп. Зазначені обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи належно засвідченою копією ВП № 54113843 та листом від 23.10.2018 р. №77069. [PERSON] дізналася про вчинений виконавчий напис 30 травня 2018 року в Другому Приморському відділі державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області [PERSON], де ознайомилася та отримала копії: постанови про відкриття виконавчого провадження № 54113843 від 12.06.2017 року та матеріалів виконавчого провадження. Зазначені обставини підтверджуються копією її заяви, приєднаної до матеріалів справи. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За змістом наведеної норми закону при вирішенні питання про видачу виконавчого напису нотаріус зобов'язаний перевірити чи пред?явлена вимога у межах встановленого законом строку давності. Як вбачається з матеріалів справи строк дії Кредитного договору № DNH4KP87410037 до 09 листопада 2009 року включно. З моменту передачі заставного майна 01.08.2008 року і до теперішнього часу позивачка ніяких грошових виплат більше не здійснювала, від банку жодних повідомлень, претензій про наявність будь-якої заборгованості та вимог щодо її погашення на свою адресу не отримувала. В матеріалах справи відсутні будь-які належні докази отримання позивачкою даних відправлень. А отже, виконавчий напис від 28.09.2016 року виданий приватним нотаріусом Дніпропетровського (тепер Дніпровського) міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною - виданий за межами давності. Відповідно до ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Відповідно до тексту Заяви про надання кредиту, Заява разом з запропонованими «Приватбанком» Умовами (в письмовій формі) надання споживчого кредиту фізичним особам, Тарифами складає між Позичальником та Банком кредитно-заставний договір Як вбачається з тексту Заяви, в Умовах зазначені розмір відсотків при порушенні Позичальником зобов?язань за договором. Отже, Умови є невід?ємною частиною Договору. Але, як вбачається з матеріалів направлених нотаріусом на адресу суду, на підставі яких вчинювався виконавчий напис, Умови відповідачем йому не надавалися. А отже, у нотаріуса був відсутній належний первинний документ, на підставі якого він міг пересвідчитися про наявність підстав та безспірність стягнення з позичальника, зокрема пені та штрафу. Як вбачається з тексту виконавчого напису строк, за який провадиться стягнення - десять років три місяці двадцять дев?ять днів, а саме з 08.05.2006 року по 06.09.2016 року. Але, позивачка проводила платежі за кредитним договором з 08.05.2006 року до листопада 2007 року, окрім того, нею на погашення кредиту відповідачу було передане заставне майно, а отже, у виконавчому написі зазначені відомості, що не відповідають дійсності. Відповідачем надано нотаріусу розрахунок заборгованості за договором № DNH4KP87410037 від 28.09.2016 року, який підписаний представником ПАТ КБ «Приватбанк». Суд звертає увагу, що розрахунок заборгованості наданий нотаріусу не є тим документом, який підтверджує безспірність заборгованості, оскільки належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від Відповідача та Позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому в нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений Відповідачем щодо наявності грошового зобовязання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків Відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог. Окрім того, 24.01.2018 року [PERSON] випадково дізналася про ухвалене заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2013 року, яким були частково задоволені позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», [PERSON] про стягнення заборгованості. Справа № 202/31599/13-ц. Стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № DNH4KP87410037 від 08.05.2006 року в сумі 50675,12 грн. та стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», [PERSON] на користь ПАТ «Приватбанк» суму 10000,00 грн., а всього заборгованість у сумі 60 675,12 грн., що складається із: заборгованості за кредитом - 6 642,85 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 22 356,34 грн., пеня за несвоєчасність виконання зобов?язань за договором - 28 30,45 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 2 865,48 грн. Оскільки, Позивачка дізналася про наявність справи № 202/31599/13-ц та ухваленому по ній заочному рішенню лише у 2018 році, а 24 квітня 2018 року отримала копію судового рішення та була не згодна з ним, вона звернулася до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська із заявою про перегляд заочного рішення та заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення. Вказані обставини підтверджуються копією заочного рішення суду, приєднаним до позовної заяви. Таким чином, звернення відповідача до Індустріального суду м. Дніпропетровська у вересні 2013 року з позовом про стягнення з [PERSON] суми заборгованості також свідчить про наявність спірних правовідносин, про котрі відповідач знав, проте звернувся до нотаріуса за зверненням стягнення на майно, як безспірне. Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Відповідно до ст. 258 ЦК України, для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується зокрема, до вимог: про стягнення неустойки (штрафу, пені). Зігдно зі ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пен я є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне і те саме порушення строків виконання грошового зобов'язання за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідно до ч. 11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів» якщо кредитодавець у позасудовому порядку або до судового провадження звертається з вимогою про повернення споживчого кредиту або погашення іншого боргового зобов'язання споживача, кредитодавець не може у будь-який спосіб вимагати будь-якої плати або винагороди від споживача за таке звернення. Однак, у виконавчих написах зазначена сума, яка стягнута за їх вчинення, а саме у розмірі 1700 грн, при цьому ця сума покладається на Позичальника, як боржника, що прямо суперечить ч. 11 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Таким чином, з відповідача належить стягнути на користь позивачки 15 799 грн. 33 коп., які були стягнуті з неї за виконавчим провадженням № 54113843. На підставі викладеного та

Outcome: approved