Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

\~ \~24.09.2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати дійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], укладений між ним та відповідачами по справі та зареєстрований на «Південній товарній біржі» 22.09.1994 року за реєстровим номером 611 дійсним. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 22 вересня 1994 року, між ним та [PERSON], [PERSON], [PERSON], було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна № 611, а саме: квартири [ADDRESS], який був посвідчений на МТБ «Нерухомість-Південь» та зареєстрований в «ММБТІ» 26.09.1994 року за реєстровим № 18587. Оскільки, на час укладання договору не існувало законодавчих обмежень на здійснення такого правочину біржами, угода не була належним чином нотаріально посвідчена. На теперішній час відсутність нотаріального посвідчення укладеного договору купівлі-продажу не дає можливості розпорядитися своєю власністю, що і послужило підставою для її звернення до суду. Згідно правил ч.6\~ст. 19 ЦПК України, зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглянута судом за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідачі у судове засідання не зявилися, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені у відповідності до положень ч.11\~ст.128 ЦПК України. Відповідно до\~ст. 223 ЦПК України\~суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 вересня 1994 року, [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON], [PERSON] з іншої сторони уклали договір купівлі-продажу нерухомого майна №611, а саме квартири [ADDRESS]. Даний договір було зареєстровано Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 26.09.1994 року за реєстровим № 18587. Відповідно до довідки Миколаївського міського управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області від 26.07.2006 року за вих. №21/6-1466, [PERSON] при отриманні паспорта громадянина України для виїзду за кордон на постійне проживання ( паспорт серії АН 552412 від 21.04.2000 року) здав свій внутрішній паспорт громадянина України (паспорт серії ЕО 642411, виданий 05.12.1998 року Заводським РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області) в якому його прізвище, імя, по батькові було зазначено «Власкін Юрій Володимирович». Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 2000 році, тобто до набрання чинності новим\~ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми\~ЦК України\~в редакції 1963 року. Водночас, згідно ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. В свою чергу позивач виконав умови договору, передані відповідачам [NUMBER] карбованців у якості плати за майно, використовував приміщення за призначенням, вживала заходів щодо усунення несправностей у квартирі, сплачував комунальні платежі. Відповідачі отримали грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору та виселилась з неї. Таким чином суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved