Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

24.11.2017 р. [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалось в зв'язку з різними поглядами на подружнє життя та сімейні обов'язки. Сторони з 2012 року разом не проживають та не підтримують ніяких сімейних відносин. Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в порядку статті 128 ЦПК України, в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст.109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Підсумовуючи наведене, суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 01.02.1992 р. сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 01.02.1992 р., зареєстрованим Дубенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (а.с.6) У шлюбі сторони мають сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08.09.2000 р. (а.с.9). Як видно з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, взаємна повага та любов відсутні. В поданих до суду заявах наполягають на розірванні шлюбу. За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, фактичне визнання відповідачем позову, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved