overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Южноукраїнського міського управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 85. Свої вимоги мотивує тим, що 24.05.2013 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що між ними часто виникали сварки та непорозуміння, що негативно впливає на виховання їхнього сина. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі, залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та просив шлюб розірвати. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, яке не підтримує шлюбних відносин, дійшов висновку, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх неповнолітнього сина, а тому позов підлягає задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в обґрунтування якого зазначила, що вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Позивач вказала, що відповідач ухиляється від свого обов'язку брати участь в утриманні дочки, чим ставить її в тяжке матеріальне становище. Просила задовольнити позов, стягнути аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON], який офіційно працевлаштований, щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] звернулась із заявою, в якій наполягала на задоволенні позову, просила справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, звернувся із заявою, в якій вказав, що позовні вимоги про стягнненя аліментів на утриманя дочки у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно визнає, просив справу розглядати за його відсутності. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі ксерокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 25.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського РУЮ м.Харків, між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис за №142. (а.с.3) Сторони є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 19.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського РУЮ Харківської області, актовий запис №85. (а.с.4) Дочка сторін проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні, що не оспорюється відповідачем. Судом встановлено, що відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дочки, хоча має таку можливість - працює машиністом Моторовагонного ДЕПО «Харків» ДП «Південна залізниця», щомісячно отримує заробітну плату. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч.1 ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої доки у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. При визначенні розміру аліментів, суд враховує конкретні обставини справи, матеріальне і сімейне становище сторін. З відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 06.07.1996 року, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 151. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з нею. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, інших аліментних зобов'язань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення сином повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 23,24 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. З матеріалів справи встановлено, що сторони з 06.07.1996 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 151 ( а.с. 17 - копія свідоцтва про укладання шлюбу). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] ( а.с. 18 - копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення сином повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що вона 27.02.1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалося, в наступний час вони припинили сімейні стосунки. Діти проживають разом з позивачкою. Син [PERSON] вже повнолітній, а син [PERSON] малолітній та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. В зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини - сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Як видно із копій свідоцтв про народження, сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. (а.с.5,6). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується довідкою з місця проживання позивачки, з якої вбачається, що діти мешкають разом з нею. (а.с.19). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23.12.2006 року Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис № 19, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на життя, зловживання [PERSON] спиртними напоями та часті сварки з даного приводу. Шлюбні відносини припинені з 2011 року, відповідач має іншу сім'ю, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем. Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з відповідача на її користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Після розірвання шлюбу [PERSON] прізвище на дошлюбне не змінювати. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, оскільки [PERSON] відшкодував позивачу витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, остання відмовилася від даних позовних вимог. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 23.12.2006 року між [PERSON] та [PERSON] Геніївською сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 19 /а.с. 8/. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 5 /а.с. 9/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.02.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції, актовий запис № 142, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та виховання дитини, виникнення постійних конфліктів, зловживання відповідачем алкогольних напоїв, неповага Шлюбні відносини припинені з осені 2015 року, спільне господарство не ведеться, спору про розподіл майна немає. Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, неповнолітню доньку залишити проживати разом із [PERSON] [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, справу просила розглядати за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 25.02.2005 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Московського районного управління юстиції було зареєстровано шлюб, актовий запис № 142 /а.с. 3/. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 85 /а.с. 4/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

25.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], одна дитина хворіє, потребує додаткових витрат на лікування. Побачивши, що у дитини вроджені вади, відповідач залишив сім'ю, а їй одній важко забезпечити дітей всім необхідним, тому змушена просити стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, але за згоди позивачки це не перешкоджає вирішенню спору в порядку, встановленому ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності із долученими до справи свідоцтвами про народження (а.с.4-5) сторони зареєстровані батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Згідно акту (а.с.7) від 24.12.2015 року діти проживають з матір'ю, яка власного житла та доходів не має, перебувають на її утриманні. [PERSON] із сім'єю не проживає, участі в утриманні дітей не приймає. У відповідності з витягом із медичної карти стаціонарного хворого № 3757 - [PERSON], [INFO], у дитини діагностовано ДЦП. Спастичний тетрапарез (рухові порушення 1У рівня за класифікацією GMFCS). Симптоматична епілепсія. ЗПМР. Субатрофія ДЗН обох очей. Потребує лікування, постійного спостереження, масажі. Наведені докази дають підстави прийти до висновку, що позивач [PERSON] малозабезпечена, отже доказала право на отримання аліментів на дітей. Ст.181 СК України встановлений такий спосіб виконання батьками обов'язку по утриманню дитини як присудження аліментів у частці від заробітку(доходу) матері чи батька, а відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON], [INFO], отже молодий, здоровий; має можливість працювати, отже може сплачувати аліменти на двоє дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

25.12.2015 року заявник звернувсь до суду з заявою, з проханням встановити факт належності йому Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094961, виданого на ім'я «Гачковського Віктора Казимировича», з тих підстав, що при видачі вказаного Держакту невірно записано по батькові заявника «Казимирович», хоча згідно паспортних даних, ідентифікаційного номеру та свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб його по батькові «Казьмірович». На теперішній час іншим шляхом встановити факт належності заявникові вказаного Державного акту не має можливості. Встановлення даного факту обумовлено необхідністю відчуження прав на земельну ділянку. Заявник надав клопотання про підтримку вимог та розгляд справи за його відсутності. Заінтересована особа заперечень проти задоволення заяви не має, просила справу розглянути за відсутності їхнього представника. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Особа заявника засвідчується: ксерокопією паспорта громадянина України на ім'я [PERSON], [INFO], серії ВМ № 774652 (а.с. 5), ксерокопією картки платника податків (а.с.6), ксерокопією свідоцтва про народження (а.с.7), ксерокопією свідоцтва про шлюб (а.с.8). 13.08.2004 року на підставі розпорядження голови Радомишльської районної державної адміністрації від 07.06.2004 р. заявнику був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЖТ № 094961 на земельну ділянку розміром 3,1249 га, розташовану на території Великорацької сільської ради Житомирської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім'я [PERSON] (а.с.9). Відповідно довідок, виданих виконкомом Великорацької сільської ради, вищевказаний Державний акт дійсно належить заявнику (а.с.10-11). Сукупність особистих даних про особу, відносно якої складений вищенаведений документ, дають достатні підстави ідентифікувати її як заявника [PERSON], [INFO], встановивши факт належності йому спірного правовстановлюючого документу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Факт встановлюється для необхідності проведення відчуження заявником земельної ділянки. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

25.12.2015 року ПАТ «Державний експортно - імпортний банк України» (далі - Банк) звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 5 751,36 грн., з яких: - 3 310,06 грн. - заборгованість по кредиту; - 1 834,54 грн. - проценти за користування кредитом в період з 01.05.2014 року по 12.11.2015 року; -51,87 грн.- пеня за несвоєчасне повернення кредиту, в період з 31.10.2015 року по 12.11.2015 року; - 554,89 грн.- пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, в період з 13.11.2014 року по 12.11.2015 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором про відкриття та обслуговування карткового рахунка з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту №8072753109 від 01.11.2013 року (далі - Договір) та додаткової Угоди до нього від 12.11.2013 року (далі - Угода), Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на суму 4 000,00 грн. строком до 31.10.2015 року, а також передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, а також пеня, у випадку неналежного виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.40) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 10.03.2016 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved