Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

26.09.2018 [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] сільської\~ради Миргородського\~району Полтавської\~області про\~визначення додаткового\~строку для\~подання заяви\~про прийняття\~спадщини після смерті [PERSON], яка померла 02 жовтня 2017 року. В позовній заяві посилався на те, що 02 жовтня 2017 року [PERSON] померла на тимчасово окупованій території у м. Алчевськ, Луганської області. Відповідно заповіту засвідченого 30 травня 2016 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON], [INFO], заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку розміром 4,04 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Миргородського району, Полтавської області, кадастровий № 5323282800:00:004:0031. Для отримання спадщини він не зміг у встановлений законом строк звернутись із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, оскільки був відсутній документ державного зразка, який посвідчував факт смерті спадкодавця ( Свідоцтво про смерть), а отже і не було підстав для звернення із заявою про прийняття спадщини. Свідоцтво про смерть спадкодавця він отримав лише 12 вересня 2018 року, після того як за його позовною заявою, рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 липня 2018 року, було встановлено факт, що [PERSON] померла 2 жовтня 2017 року у м. Алчевськ, Луганської області. Вважає, причини пропуску вказаного строку поважними, адже спадкодавець помер на тимчасово окупованій території, що унеможливлювало отримати вчасно інформацію про його смерть, а також документальне підтвердження даного факту. Єдиним способом встановити факт смерті спадкодавця за даних обставин є - звернення до суду для встановлення факту смерті та отримання свідоцтва про смерть державного зразка, який він власне і реалізував. 12 вересня 2018 року він звернувся до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини. [PERSON] у нотаріальній конторі мені повідомили про те, що строк для прийняття спадщини пропущений. З огляду на це, виникла необхідність звернутися до суду з даною позовною заявою, для захисту його законних прав та інтересів, оскільки він не може реалізувати своє право на отримання спадщини. Відповідно до ухвали судді від 01 жовтня 2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 17,18). В підготовчому засіданні представник позивача, адвокат, [PERSON], позовні вимоги підтримав, просив визначити додатковий строк [PERSON] для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Миргородського району Полтавської області в підготовче засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій не заперечував проти задоволення позову [PERSON], просив справу розглянути без участі представника (а.с. 22). Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом на підставі наданих доказів, 02 жовтня 2017 року [PERSON] померла на тимчасово окупованій території у м. Алчевськ, Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-КЕ №379437 від 12 вересня 2018 року (а.с.8), що було видане на підставі рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 03 липня 2018 року, яким було встановлено факт, що [PERSON] померла 2 жовтня 2017 року у м. Алчевськ, Луганської області (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки розміром 4,04 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Миргородського району, Полтавської області, кадастровий № 5323282800:00:004:0031, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №070958 (а.с. 10-11). [PERSON], [INFO], відповідно до заповіту, засвідченого 30 травня 2016 року приватним нотаріусом Миргородського районного нотаріального округу [PERSON], заповіла [PERSON] належну їй земельну ділянку розміром 4,04 га, що знаходиться на території [PERSON] сільської ради, Миргородського району, Полтавської області, кадастровий № 5323282800:00:004:0031 (а.с.7 ) 12.08.2018 постановою приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку розміром 4,04 гектарів, після померлої 02 жовтня 2017 року [PERSON], у звязку з пропуском терміну подачі заяви про прийняття спадщини. Відповідно до положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Положеннями ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно розяснень, що містяться у ч.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивач [PERSON] повинен був подати заяву про прийняття спадщини у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, тобто день смерті спадкодавця [PERSON], 02 жовтня 2017 року. Шість місяців закінчується 02 квітня 2018 року. Позивач [PERSON] звернулася із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу [PERSON] 12 серпня 2018 року, та пропустив шестимісячний строк для подання такої заяви, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON] отримав лише 12 вересня 2018 року після прийняття рішення Миргородським міськрайонний судом Полтавської області від 03 липня 2018 року, яким було встановлено факт, що [PERSON] померла 2 жовтня 2017 року у м. Алчевськ, Луганської області. За таких обставин, оскільки пропущений строк, для подачі заяви про прийняття спадщини, є поважним, у звязку з отриманням свідоцтва про смерть спадкодавця після спливу шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В звязку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved