Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

25 лютого 2015 року до Липовецького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання недійсною заяву про відмову від спадщини та визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій позивач позовні вимоги мотивувала тим, що 14 серпня 2014 року, в смт. Турбів Липовецтького району Вінницької області помер [PERSON]. Після чого відкрилася спадщина. За відсутності заповіту померлого, по першій черзі спадкоємців за законом є: дружина померлого [PERSON]; дочка [PERSON]; дочка [PERSON]. Позивач подала заяву до нотаріуса про відмову від спадщини, попередньо, до звернення із вказаною заявою до нотаріуса, між позивачем та відповідачами була здобута згода наступного змісту, [PERSON] та відповідач [PERSON] відмовляються від своєї частки у спадщині, і їхні частки має успадкувати дружина померлого [PERSON].Перед закінченням шестимісячного строку, відповідач [PERSON] порушила домовленості і без погодження із [PERSON] чи [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини і таким чином позбавила позивача права успадкування своєї 1/3 частки чи права розпорядитися нею. Отже, скориставшись цим, відповідач [PERSON], оманним шляхом збільшила свою частку з 1/3 на ?. Шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини чи її відмови закінчився 14 лютого 2015 року, тому позивач вимушена звернутись до суду для визнання їй додаткового строку, достатній для подання заяви про прийняття спадщини та визнання недійсною заяву про відмову від спадщини. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги змінила, мотивуючи їх тим, що подання заяви про відмову від спадщини було вчинено помилково, адже остання помилялась щодо обставин, які існували на момент вчинення правочину та мають істотне значення. Просить заяву про відмову від прийняття спадщини визнати недійсною, заявлені вимоги задовольнити, як особа, яка вчинила правочин, що помилилась щодо обставин, які мають істотне значення. Представник позивача позовні вимоги підтримав, оскільки, зважаючи на обставини та відносини, що склалися між позивачем та відповідачами вважає, що обставини, які існували саме на момент вчинення правочинів є помилковими. А тому просить суд заяву [PERSON] про відмову від спадщини визнати недійсною. І зважаючи на те, що шестимісячний строк минув із поважних причин, тому просить суд визнати двохмісячний строк для подання зави про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] показала, що вона приходиться матірю [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги визнала, так як від нотаріуса їй стало відомо, що [PERSON] в таємниці від рідних, відізвала заяву про відмову від спадщини. Хоча до звернення із вказаною заявою до нотаріуса, між позивачем та відповідачами була здобута згода наступного змісту, [PERSON] та відповідач [PERSON] відмовляються від своєї частки у спадщині, і їхні частки має успадкувати мати [PERSON], в такому випадку частки спадкового майна відповідачів становлять ?. Пояснює, що [PERSON] заволоділа спадковим майном оманним шляхом. Відповідач [PERSON] є інвалідом по слуху, тому їй був наданий перекладач [PERSON], згідно з посвідчення № 7 від 27 грудня 2011 року, яка володіє технікою спілкування з глухонімими. В судовому засіданні, [PERSON] повідомила, що вона проти задоволення позовних вимог заперечує, оскільки забрала заяву в нотаріуса про відмову від спадщини, тому що боялась, що її виженуть з будинку. Свідок [PERSON] в судовому засіданні суду показала, що вона приходиться дочкою відповідачці [PERSON], але родинні відносини в сімї не склались, пояснюючи тим, що її мати не допомагає по господарству, підтримувати дружні відносини з рідними не бажає, її мати спочатку надала заяву про відмову від належної їй частки в спадщині, але як згодом вияснилось, що вона відкликала заяву про відказ від частки спадщини. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін та свідків, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року, в смт. Турбів Липовецтького району Вінницької області помер [PERSON], згідно свідоцтва про смерть видане виконкомом Турбівськоі селищної ради Липовецького району Вінницької області, актовий запис № 56, серія І-АМ №300294, від 14 серпня 2014 року(а.с 8 ). Після чого відкрилась спадщина. При житті спадкодавець особистого розпорядження не заповів, тому відкрилась спадщина за законом, відповідно до якої спадкоємцями першої черги є: дружина померлого [PERSON]; дочка [PERSON]; дочка [PERSON]. Позивач подала заяву до нотаріуса про відмову від належної їй частки спадщини як за законом, так і за заповітом, що залишилось після смерті спадкодавця (а.с. 34). Попередньо, до звернення із вказаною заявою до нотаріуса, між позивачем та відповідачами була здобута згода наступного змісту, [PERSON] та відповідач [PERSON] відмовляються від своєї частки у спадщині, і їхні частки має успадкувати дружина померлого [PERSON].Перед закінченням шестимісячного строку, відповідач [PERSON] порушила домовленості і без погодження із [PERSON] чи [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини і таким чином позбавила позивача права успадкування своєї 1/3 частки чи права розпорядитися нею. Отже, скориставшись цим, відповідач [PERSON], оманним шляхом збільшила свою частку з 1/3 на 1/2. Стаття 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 229 КК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Оскільки [PERSON] пояснила, що подання заяви про відмову від спадщини було вчинено помилково, адже остання помилялась щодо обставин, які існували на момент вчинення правочину та мають істотне значення. Відповідно до ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Однак, на підставі ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Крім того, судом встановлено, що шестимісячний строк минув із поважних причин, тому вважає за доцільним визнати позивачеві додатковий двохмісячний строк для подання зави про прийняття спадщини. Згідно п. 5 ст. 1274 ЦК України, відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229-231, 233 цього кодексу, на що і звертає увагу судів п. 25 Постанови пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування». Таким чином, суд вважає, що позивач довела ті обставини, на які вона посилається в позовній заяві, зважаючи на обставини та відносини, що склалися між позивачем та відповідачами, а також в даному випадку має місце саме помилка, адже позивач помилялося щодо обставин, які існували на момент вчинення правочину, на що також звертає увагу судів п. 19 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочину недійсними», а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та ст. ст. 202, 229, 1270, 1272, 1274 ЦК України,

Outcome: approved