Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

24.10.2016р. [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] селищної ради про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування, пояснюючи свої вимоги наступним: 02.02.2016р. помер її батько [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: Донецька обл., Словянський р-н, смт. Райгородок, вул. Лісова (колишня вул. Крупської), № 32. 11.02.2008р. [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому [PERSON] селищної ради Словянського району Донецької області за реєстром № 47, яким все належне йому майно і те, на що він буде мати право заповів [PERSON] Вона є єдиною спадкоємицею за заповітом, тому в встановлений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], але у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно їй було відмовлено у звязку з тим, що на спадкове майно не проведена реєстрація права власності відповідно до законодавства. 15.03.1961р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом державної нотаріальної контори по реєстру № 1457 придбав одноповерховий облицьований цеглою на дві кімнати з господарськими побудовами житловий будинок № 20 по вул. Крупської (Лісова) в смт. Райгородок Словянського району Донецької області, розташований на земельній ділянці площею 1500 м2 та на підставі цього договору зареєстровано право власності на зазначений житловий будинок в реєстровій книзі Словянського БТІ під № 1183. Рішенням виконкому Словянської районної ради депутатів трудящих № 133 від 29.07.1966р. [PERSON] було надано дозвіл на будівництво нового житлового будинку на раніше закріпленій земельній ділянці в смт. Райгородок вул. Крупської (Лісова), № 20 із зносом старого житлового будинку. З 1966 по 1969 рік [PERSON] побудував новий житловий будинок, загальною площею 63,6 м2, житловою площею 57,3 м2. З 1969 року проживав у ньому, користувався ним, підтримував будинок у належному для користування та проживання стані. У звязку з забудовою вул. Крупської (Лісової) в смт. Райгородок Словянського району Донецької області нумерація будинку змінилася з № 20 на № 32. Але за життя спадкодавець право власності на побудований ним взамін старого житловий будинок не зареєстрував. Так, як зі смертю [PERSON] припинилася його цивільна правоздатність, тому відсутня можливість здійснення реєстрації права власності за спадкодавцем, а вона, як спадкоємець, без цієї реєстрації позбавлена можливості в позасудовому порядку набути право власності на спадкове майно. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] на житловий будинок № 32 загальною площею 63,6 м2 , житловою площею 57,3 м2 з господарськими будівлями та спорудами: літня кухня «Д», сарай «В», погріб «Г», колодязь «1», що розташовані за адресою смт. Райгородок вул. Лісова (Крупської), буд. № 32 Словянського району Донецької області. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволені позову. Представник відповідача [PERSON] селищної ради до суду не зявився, але від голови [PERSON] селищної ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача, який проти позову не заперечує та визнає у повному обсязі. Розглядаючи справу суд виходив з наступного: Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав й обовязків від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Відповідно до складеного заповіту від 11.02.2008 року, посвідченого секретарем виконкому [PERSON] селищної ради Словянського району Донецької області [PERSON] на випадок своєї смерті [PERSON] зробив таке розпорядження: «все належне мені майно, та все те, на що я за законом буду мати право,\~заповідаю [PERSON]» (а.с.7). [PERSON] помер 02.02.2016 року, актовий запис у про смерть № 7 (а.с.6). До складу спадщини входять усі права й обовязки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини й не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Статтею 1297 ЦК встановлено обовязок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обовязку у виді втрати права на спадщину. Стаття 1299 ЦК України, яка передбачала обовязкову реєстрацію спадкоємцем права на спадщину на момент виникнення у спадкоємця права власності на нерухоме майно, виключена. Відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. У відповідності зі ст. 328 ЦК України право власності виникає на підставах, не заборонених законом, і вважається придбаним правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. Законність володіння, користування й розпорядження житловим будинком, що розташований за адресою: Донецька обл., Словянський район, вул. Лісова (Крупської), 32 ніким ніколи не оспорювалася. Постановою приватного нотаріуса Словянського районного нотаріального округу [PERSON] від 15.08.2016 року (вих. № 338/02-14) було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 32 по вул. Лісовій (Крупської) в смт. Райгородок Словянського району Донецької області після померлого 02.02.2016 року [PERSON], оскільки нотаріусу не подано документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючі документи на вищевказаний житловий будинок на імя [PERSON]В.(а.с.17).\~\~ Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24.06.1983 року № 4 з наступними змінами й доповненнями якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв'язує питання про визнання права на спадкоємне майно. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем усього майна померлого батька [PERSON], фактично прийняла спадщину, в тому числі і житловий будинок за адресою: Донецька обл., Словянський район, смт. Райгородок, вул. Лісова (Крупської), 32. Приватний нотаріус відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності на зазначене нерухоме майно у звязку з тим, що реєстрація права власності за померлим [PERSON] не проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент його виникнення, тому іншого шляху, ніж визнання права власності на житловий будинок за адресою: Донецька обл., Словянський район, смт. Райгородок, вул. Лісова (Крупської), 32 в судовому порядку у позивача [PERSON] немає. Таким чином, у суду є всі обґрунтування для задоволення позову у повному обсягу, так, як визнання відповідачем позову і його задоволення судом не суперечить діючому законодавству та не порушує прав інших осіб.

Outcome: approved