Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

26.02.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Многопільської сільської ради Амвросіївського району про визнання недійсним державного акту на право приватної власності на землю та про визнання права власності на земельну ділянку. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON], яка була власником грошового внеску у відділенні Ощадбанку, земельного паю на території Пологівського району Запорізької області та земельної ділянки на території Многопільської сільської ради Амвросіївського району. В передбачений законом строк [PERSON] звернулася до нотаріуса та отримала свідоцтво про право на спадщину на грошовий внесок та земельний пай. Свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку на території Многопільської сільської ради [PERSON] не отримала, оскільки втрачено оригінал державного акту на цю земельну ділянку. Тому [PERSON] просить визнати державний акт на ім`я [PERSON] недійсним, скасувати його та визнати за [PERSON] право власності на вищезазначену земельну ділянку. В судовому засіданні представник позивачки підтримала позовні вимоги і просить їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачкою втрачено оригінал державного акту, що позбавляє її можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Представник відповідача в судове засідння не з`явився. Від відповідача надійшло клопотання про розгляд позову без участі представника сільської ради. Також в заяві зазначено про згоду сільської ради з позовними вимогами. Заслухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ДН № 088811 [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 3,0200 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Многопільської сільської ради Амвросіївського району з кадастровим номером 1420685400110000211. Ця обставина також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру від 19.02.2014 року. [INFO] [PERSON] померла. Позивачка є спадкоємцем першої черги за законом. 15.11.2006 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий внесок у відділенні Ощадбанку україни № 3312/01 та земельну частку (пай). У видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачці було відмовлено з причини відсутності оригіналу документа, який підтверджує право власності спадкодавця на вищезазначену земельну ділянку. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи (спадкодавця), яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Тобто, до позивачки перейшли права та обов`язкі, що належали спадкодавцу на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті (ст. 1218 ЦК України). Одним з таких прав є право власності на земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером 1420685400110000211. Частиною 1 ст. 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прйняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Тобто, право на спадщину оформлюється шляхом отримання свідоцтва. Проте, позивачка не має можливості належним чином оформити своє право на спадкове майно з причини втрати оригіналу державного акту, який підтверджує право власності спадкодавця на землю. Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є спадкоємцем за закном, крім неї інших спадкоємців на спадщину [PERSON] немає. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 393 ЦК України передбачено, що правовий акт органу державної влади або органу місцевого самоврядування, який не відповідає закону та порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦК України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, вона може відмовитись від свого майнового права (ч. 2 цієї ж статті). Одним зі способів захисту своїх цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконним правового акту, що порушує право власності (п. 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України). В ст. 152 ЗК України зазначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання права, визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, а також із застосуванням інших, передбачених законом засобів. Зі ст. 155 ЗК України вбачається, що акт, виданий місцевим органом самоврядування може бути визнано недійсним в тому випадку, якщо цім актом порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою. Статтєю 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Проте, позивачка не має можливості зареєструвати своє право власності на отриману у спадщину земельну ділянку з приводу втрати оригіналу державного акту спадкодавця. Отримати дублікат державного акту немає можливості, оскільки видача дублікату державного акту на ім`я померлої особи не передбачена. Беручи до уваги, що позивачка набула вищезазначену земельну ділянку на законних підставах, а з причини втрати оригіналу Державного акту ДН № 088811 не має можливості оформити своє право на спадщину, суд вважає, що має місце порушення права власності позивачки на земельну ділянку. Проаналізувавши всі обставини справи та вивчивши докази по ціх обставинах, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved