overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

25.11.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 11.08.2000 року, зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №405. Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними з 2015 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити.\~ Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 11.08.2000 р., шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №405 (а.с.8). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9).\~ Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі з 2015 року були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~ зберігати шлюб з відповідачем не бажає,\~ відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

25.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що сімейні відносини не склалися через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки з ведення спільного господарства та виховання дитини, фактичні шлюбні відносини припинилися з весни 2014 року, тому подальше перебування в шлюбі не має сенсу. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Майнового спору не заявлено. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, в своїй позовній заяві просить розглянути справу без її присутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, у своїй письмовій заяві просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08 липня 2000 року, який зареєстровано Кам,янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області за актовим записом № 84. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл майна не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Причина розпаду сімї відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов,язки з ведення спільного господарства та виховання дитини. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON]. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

25.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 01.12.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за № 2927. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Між ними часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, що робило спільне життя нестерпним. Вказує, що шлюбні відносини припинені з липня 2011 року, відповідач проживає окремо, спільне господарство не ведеться. Між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Вважає подальше сумісне життя, примирення та збереження сімї неможливими. Після розірвання шлюбу дитина залишається з позивачем. З приводу розподілу майна спору не виникає. Просить суд розірвати шлюб, дошлюбне прізвище відновлювати не бажає. Позивач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 15), через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, вказала, що шлюбні відносини фактично припинені з вересня 2014 року, просила залишити прізвище «Бабич» (а.с.16). Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 14). Клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглядати справи у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.12.2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис за № 2927. (а.с.3). Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з вересня 2014 року. Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с.4) Зясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно зясованих обставин справи, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

25.11.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має малолітнього сина [PERSON], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання сина. В судове засідання сторони не зявилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2005 ( а.с.2). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітній [PERSON] проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

25.11.2016 року позивач [PERSON] в особі представника Усікова О.В. звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 21.08.1984 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 250. Від даного шлюбу дітей немає. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони з відповідачкою на даний час сімейних стосунків не підтримують більше ніж півроку, спільне господарство не ведуть, вважає, що подальше сумісне проживання неможливе. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив розірвати між ними шлюб. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Усіков О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просив суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином за місцем реєстрації та фактичного проживання, тому суд вважає за можливе розглянути справу без її участі на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується повторним свідоцтвом про одруження від 24.11.2016року серії [NUMBER] (а.с. 5) . Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

25.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Карповецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача [PERSON], який помер 07.02.2012 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку розташовану на території Карповецької сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до приватного нотаріуса, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивачів про розгляд справи у його відсутність. Відповідач Карповецька сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Карповецька сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та ст.ст. 11, 16, 325, 328, 374, 392, 1216, 1218, 1223 ч.1, 1268 ч.5 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 10, 11, 158, 169, 174, 212-215, 222, 294 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

25.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 06.11.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №306, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати з серпня 2015 року, через сварки із-за взаємопротилежних поглядів на сімейні відносини, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про підтримання позовних вимог. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, примирення в наданий судом строк не відбулося, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

25.11.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача - [PERSON], яка померла 05.03.2009 року відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Зарічна, буд.70, с. Вільшанка Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого вона була. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач Вільшанська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Вільшанська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

25.11.2016 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який зареєстровано 28.01.1995 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівсь-кого районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис за №4, пославшись в його обґрунтування, прожили в шлюбі понад 20 років. Від шлюбу дітей не мають. За останні 10 років спільного проживання повністю припинили шлюбні відносини, припинили весті спільне господарство, а в листопаді 2015 року відповідачка взагалі виїхала з будинку і з того часу вони проживають окремо, тобто вже тривалий час їх сімя існує формально. Подальше збереження їх шлюбу не можливе та не доречно. Однак через органи РАЦС розірвати шлюб не можливе, оскільки відповідач не зявляється для подачі спільної заяви. За таких обставин, він вимушений був звернутися до суду з даним позовом, який просить задовольнити. В судове засідання позивач не зявився, направивши письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, у звязку з чим, суд вважає за можливе розглянути справу за її відсутність. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 28.01.1995 року відділом ДРАЦС Комінтернівського районного управлінь-ня юстиції в Одеській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], яка після реєстрації шлюбу перейшла на прізвище чоловіка [PERSON], актовий запис за №3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно, серії І-ЖД №250504 /а.с.6/. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з позовної заяви, суд вважає, що збереження між сторонами шлюбу не можливо, оскільки шлюбні відносини ними припиненні десять років тому, сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тобто шлюб існує формально, тому підстав для надання сторонам строку на примирення не вбачається. За встановлених обставин, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112,113 СК України,

Outcome: approved