Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-26 00:00:00

26.08.2020 року до суду надійшов даний позов, в якому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним між ними 14.08.2018 року, станом на 17.06.2020 року в сумі 42010,65 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що 14.08.2020 року між АБ «УКРГАЗБАНК» та [PERSON] було укладено Договір про приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками, згідно з яким початковий ліміт дозволеного овердрафту становить 10000,00 гривень з максимальною сумою ліміту дозволеного овердрафту 300000грн. на строк 12 місяців з базовою відсотковою ставкою за користування овердрафтом 30% річних та 48% річних в разі наявності простроченої заборгованості. Банк на підставі та відповідно до умов кредитного договору, законодавства України відкрив рахунок та видав відповідачу платіжну картку, яку відповідач отримав та взяв на себе зобов'язання використовувати картковий рахунок та платіжну картку відповідно до умов цього договору, Правил платіжної системи та чинного законодавства України. Відповідач обрав та погодився з умовами обраної програми кредитування «Універсальна картка «Домовичок». Проте, відповідач порушив умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором (а.с. 2-7, 24-29). 16.09.2020р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позов визнав частково, вказував, що ним було підписано Договір про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, які не можна вважати складовими частинами укладеного між ним та позивачем кредитного договору, оскільки позивач ввів його в оману щодо цього факту, не надавши роз`яснення. Тим більш, відповідач, як споживач банківських послуг, з урахуванням рівня освіти та правової обізнаності, не може бути проінформований про умови кредитування, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, який потребує, як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для їх розуміння. Зазначив, що є незрозумілим та нечітким порядок нарахування по всім видам заборгованості. Оскільки фактично отримані ним кошти у добровільному порядку не повернуті, вважав наявні правові підстави для стягнення з нього суми непогашеного поточного тіла кредиту у розмірі 23073,32грн., інші нарахування вважає неправовими та безпідставними (а.с. 38-43). 01.12.2020р. позивач надав пояснення на відзив, в яких вказав, що перед укладенням Договору та надання кредитних коштів Банком відповідачу були озвучені та роз`яснені всі умови Договору з наданням одного екземпляра позичальнику, погодившись з якими відповідач підписав заяву про приєднання та Банк видав йому платіжну картку. Отже, позивач надав відповідачу кредитні кошти для користування на умовах повернення та оплатою відсотків за користування, тобто виконав свої зобов`язання. Відповідач же, в свою чергу, отримав кредитні кошти, однак починаючи з липня 2019р. почав допускати порушення умов Договору щодо своєчасності погашення щомісячних платежів, що призвело до виникнення прострочки за Договором. Останній платіж поступив на рахунок позичальника 10.10.2019р. Тому просив задовольнити позов у повному обсязі (а.с. 54-61). Також, 12.07.2021р. позивач надав ще одні пояснення, в яких вказав, що в зв`язку зі зміною ситуації на фінансовому ринку України позивач запропонував відповідачу доповнити умови Правил від 01.04.2018р., які є складовою частиною кредитного договору від 14.08.2018р., у вигляді пропозиції про зміну умов Правил, яка була опублікована на офіційному сайті та про майбутню зміну умов кредитного договору повідомляли відповідача шляхом направлення смс-повідомлення на номер телефону, зазначений у кредитному договорі. Оскільки позичальником не було надано банку письмової незгоди з умовами пропозиції - остання набула чинності з 01.11.2018р. Також Банком було прийнято рішення про збільшення розмірів відсоткових ставок за кредитними договорами з 03.12.2018р., про що Банком було повідомлено позичальника відповідно до положень укладеного кредитного договору. Стандартна процентна ставка по кредиту для клієнтів в рамках продукту «Універсальна картка «Домовичок» встановлювалась в розмірі 36% річних. Оскільки відповідач не звернувся до позивача для розірвання кредитного договору та продовжив користуватися коштами, вважається, що зміна процентної ставки здійснена за погодженням сторін. Крім того, оскільки позичальник після сплину строку дії договору продовжив користуватися коштами в рамках ліміту шляхом зняття готівки, банком було прийнято рішення щодо пролонгації строку дії договору на наступні 12 місяців по 13.08.2020р. (а.с. 173-182). За ухвалою від 13.07.2021р. у задоволення клопотання відповідача про витребування доказів було відмовлено. Представник позивача просив розглянути справу за його відсутності (а.с. 235). Представник відповідача надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності (а.с. 237). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 14.08.2018 року [PERSON] підписав заяву-договір № 2018/1_С/270-006988 про приєднання до правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за якими здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», відповідно до якої програма кредитування - «Універсальна картка «Домовичок» (в рамках ЗКП), строк дії договорувстановлено 12 місяців з 14.08.2018р. по 13.08.2019р., з максимальною можливою суиою кредиту 300000грн., з відсотковою ставкою за користування кредитом у розмірі 30% річних, процентна ставка на прострочену заборгованість у розмірі 48%. Своїм підписом [PERSON] підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Правилами, Тарифним планом, умовами банківських продуктів є договором комплексного банківського обслуговування (а.с. 10-17, 187-214). При укладенні даного договору сторони керувались положенням ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору і цілому. Позивачем було відкрито відповідачу картковий рахунок у національній валюті України та випущено платіжну карту, чим виконав свої зобов`язання, що підтверджується розпискою про отримання платіжної картки відповідачем 12.09.2018 року (а.с. 18). Таким чином, на підставі укладеного між сторонами договору відповідачу надавалися кредитні кошти, які були повернуті банку частково, а також частково сплачені відсотки за користування овердрафтом, що підтверджується випискою про рух коштів. Разом з тим, відповідач не виконував належним чином взятих на себе зобов'язань, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 17.06.2020 року становить 42010,65 гривень, що складається з: поточної заборгованості за кредитом - 23073,32 гривень; простроченої заборгованості за кредитом - 9602,82 гривень; поточної заборгованості по процентах - 1084 гривень; простроченої заборгованості по процентам - 8250,51 гривень. Викладене підтверджується розрахунком (а.с. 8, 9), який не спростований, контррозрахунок не наданий та судово-економічні експертизи щодо наданого розрахунку не призначалися. З виписки за договором вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, здійснював погашення заборгованості (а.с. 183-186). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи з цього, відповідач повинен сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved