Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

26.08.2016 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з даною позовною заявою, уточненою 06.09.2016 року, в якій просив визнати за позивачкою право власності на домоволодіння №26 по вул. Садова в с. Стара Покровка, Чугуївського району, Харківської області, в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого 30.07.2014 року. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 04.12.2015 року позивачка звернулася до Чугуївської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після її чоловіка [PERSON], померлого 30.07.2014 року, у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташованими за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Стара Покровка, вул. Садова, буд. 26. Нотаріусом було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва із-за відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Відповідно до статей 4, 5 ЖК України на даний час зазначене вище домоволодіння входить до державного житлового фонду, який перебуває у віданні місцевої Ради народних депутатів. Ця обставина змушує позивачку звертатись до суду з позовом до сільської ради, оскільки у відповідності із ст. 1277 ЦК України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. Відповідно до статті 128 ЦК УРСР спадкодавець набув права власності на домоволодіння, коли він отримав його від продавця [PERSON] у своє володіння, користування і розпоряджання на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 24.03.1988 року Старопокровською сільською радою Чугуївського району Харківської області, однак не провів державну реєстрацію свого права власності. На момент смерті та після смерті чоловіка, позивачка проживала і проживає у зазначеному вище будинку, тому фактично прийняла спадщину. Спору про право власності на спадкове майно та інших спадкоємців немає. У звязку із чим представник позивачки й звернувся до суду з вказаним позовом. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала, представник відповідача проти позову не заперечував. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи приходить до наступного: Відповідно до вимог статті 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи, або оголошення її померлою. Судом встановлено, що 30.07.2014 року помер [PERSON] (а.с.8), який є чоловіком позивачки, ступень її родинних відносин з померлим підтверджена копією Свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ №258647, виданого виконавчим комітетом Старопокровської сільської ради Чугуївського району Харківської області 06.03.2015 року (а.с.7). На підставі вимог статті 1217 ЦК України - спадкування здійснюється за заповітом або за законом. [PERSON] за життя не склав заповіт щодо вирішення долі вищевказаного майна, тому спадкування здійснюється за законом. Згідно із статтею 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до пункту 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. На підставі вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Після смерті\~ [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Стара Покровка, вул. Садова, буд. 26. Зазначений будинок належить померлому на підставі Договору купівлі-продажу від 24.03.1988 року, земельна ділянка, розташована за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Стара Покровка, вул. Садова, буд. 26 належить померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку (а.с.6,11). У відповідності до статті 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 вказаного кодексу - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З повідомлення завідуючої Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області [PERSON] від 10.11.2016 року за №6066/01-16 після смерті [PERSON] в термін, передбачений ст. 1270 ЦК України, із заявою про прийняття спадщини звернулась позивачка [PERSON], але можуть бути спадкоємці, які спадщину прийняли фактично, тим що відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України, постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №698/2016, свідоцтво про право на спадщину не видавалося (а.с.58). Стаття 1270 ЦК України встановлює для прийняття спадщини строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З довідки Старопокровської сільської ради\~ Чугуївського району Харківської області №388 від 24.11.2015 року вбачається, що позивач на час смерті чоловіка фактично проживала з ним за адресою: Харківська область, Чугуївський район, с. Стара Покровка, вул. Садова, буд. 26, вела спільне господарство та доглядала за ним до самої смерті (а.с.9). Таким чином, судом було встановлено, що позивач є дружиною померлого [PERSON] [PERSON] з травня 1988 року постійно мешкала зі своїм чоловіком в будинку останнього і в теперішній час продовжує там проживати (а.с.10). Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, але Постановою Чугуївської державної нотаріальної контори Харківської області від 17.12.2015 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилось після померлого 30.07.2024 року [PERSON], оскільки право власності на житловий будинок, що належав померлому, не зареєстровано у передбаченому законом порядку (а.с.23). Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до висновку щодо наявності законних підстав для задоволення вимог позивача, оскільки визнання відповідачем вимог [PERSON] не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. -2- Судом встановлено, що позивачка позбавлена можливості у нотаріуса отримати свідоцтво про право на спадщину за законом\~ після смерті чоловіка, тому, що за життя він на законних підставах набув право власності на спадковий будинок, однак не встиг зареєструвати своє право власності на нього у встановленому законом порядку. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка. На підставі викладеного,

Outcome: approved