Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-02 00:00:00

24 червня 2015 року, діючи в інтересах Бродівської центральної районної лікарні, до суду із позовом звернувся прокурор Радехівського району, відповідно до вимог якого просить стягнути із [PERSON] вартість перебування [PERSON], [PERSON] і [PERSON] на лікуванні. В обґрунтування позову посилається на обставини, що вироком Радехівського районного суду Львівської області від 31.03.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Так, в ході розгляду кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] встановлено, що за наслідками його неправомірних дій, [PERSON] спричинено тяжкі тілесні ушкодження, а [PERSON] і [PERSON] - тілесні ушкодження середнього ступеня важкості, від так потерпілі певний період перебували на лікуванні у Бродівській центральній районній лікарні. Відповідно, закладом охорони здоров'я на лікування [PERSON], [PERSON] і [PERSON] понесено витрати в сумі 13873 гривні 25 копійок, стягнення яких із відповідача і ставиться на вирішення суду. Представником позивача у судовому засіданні вимоги підтримано та викладено аналогічні пояснення, зазначеним у позовній заяві (а.с.1-2). Позов просить задоволити в повній мірі. Відповідач у судове засідання не з'явився повторно, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Про причини, що унеможливили його прибуття в засідання, суд не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. У відповідності до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Зі змісту ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Так, судом встановлено, що вироком Радехівського районного суду Львівської області від 31.03.2014 року у кримінальному провадженні, в якому [PERSON], [PERSON] і [PERSON] є потерпілими, [PERSON] визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому відповідне покарання (а.с.5-6). Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Із повідомлення Бродівської центральної районної лікарні №1296/01-10 від 15.06.2015 року вбачається, що сума видатків на лікування [PERSON], [PERSON] і [PERSON], понесених з районного бюджету Бродівської ЦРЛ в загальному становить 13873 гривні 25 копійок (а.с.3-4). Відповідно ж до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Узагальнюючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними та належно обґрунтованими, від так підлягають до задоволення. Згідно ст.88 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача в дохід держави.

Outcome: approved