Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ 24 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі вони зареєстрували шлюб 13 вересня 2002 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З травня 2015 року сторони разом не проживають, син мешкає разом з позивачем. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням суду від 24.11.2016 року. Позивач самостійно забезпечує, доглядає і виховує сина. Відповідач ухиляється від виконання свого обовязку щодо утримання дитини, з моменту припинення спільного проживання матеріально сину не допомагає. Позивачка вказує, що відповідач не отримує регулярного офіційного доходу у вигляді заробітної плати або ж прибутку від здійснення господарської діяльності. Також вказує, що спільний син позивача та відповідача приймає участь в спортивних турнірах по карате, витрати, повязані з цим, складають у середньому 350 грн. на місяць, тому відповідач повинен брати участь у додаткових витратах на дитину. З урахуванням зазначеного, позивачка просила суд стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 3000 грн., щомісячно, з 01 червня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою суду від 03 березня 2018 року визначено здійснювати судовий розгляд справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін з призначенням судового засідання на 04 квітня 2018 року, встановлено відповідачу пятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач подав відзив на позовну заяву, де зазначив, що визнає позовні вимоги частково. Згоден з вимогами щодо стягнення з нього аліментів. Зазначає, що після розпаду сімї влітку 2015 року надавав позивачці матеріальну допомогу на утримання сина, від свого обовязку щодо утримання дитини не ухилявся, тому аліменти мають бути з нього стягнуті починаючи з дня предявлення позову до суду. Вказує також, що він офіційно працює, тому розмір аліментів має складати 1/4 частини його доходу. Вказує також, що в позові відсутні вимоги про стягнення додаткових витрат на дитину. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] у свідоцтві Серії 1-КИ № 200897 про народження [PERSON], [INFO], зазначений батьком. Неповнолітній [PERSON] мешкає за адресою: м. Дніпро, вул. Академіка Образцова, буд. 112, тобто разом із матірю позивачем у справі, яка за даними її паспорту, також зареєстрована за вказаною адресою. Згідно зі\~ст.180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно до ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, право вибору способу стягнення аліментів належать позивачу, чинне законодавство не надає суду права самостійно змінювати спосіб стягнення аліментів в залежності від виду та розміру доходів відповідача. З огляду на зазначене, суд відхиляє доводи відповідача щодо стягнення з нього аліментів у частці від доходу. У відповідності до\~Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік»\~прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня 2018 року становить 1492 грн. Суд звертає увагу, що відповідач надав докази про розмір його заробітної плати. Так, згідно довідки від 06 квітня 2018 року, виданої директором ТОВ фірма «[PERSON] Лтд» [PERSON] працює на посаді водія транспортних засобів та його доход з вересня 2017 року по березень 2018 року склав 26958,95 грн. З вказаної довідки вбачається, що в середньому розмір заробітної плати відповідача складає близько 4300 гривень на місяць, в звязку з чим позовні вимоги про стягнення аліментів у сумі 3000 гривень щомісячно є неспівмірними з доходами відповідача та надто обтяжливими для нього. Будь-яких доказів про те, що доходи відповідача фактично є вищими, позивачем не надано. Також позивач не надав суду доказів: щодо розміру свого заробітку (доходу); документальних підтверджень щодо того, що спільний син сторін [PERSON] займається спортом, та щодо розміру витрат, понесених позивачем в звязку з заняттям дитини спортом. Крім того, суд звертає увагу, що вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину також не заявлено. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати дитині таку допомогу, однак сума аліментів, про стягнення якої просить позивач, є завищеною. Виходячи з наведеного, суд прийшов до висновку щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 1500,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Вказаний розмір аліментів, на думку суду, є достатнім для забезпечення дитині можливості нормального розвитку. Суд також звертає увагу сторін, що вони не позбавлені можливості у разі зміни матеріального стану звернутися до суду з позовом про збільшення або зменшення розміру аліментів. Щодо визначення позивачем часу, з якого необхідно розпочати стягнення аліментів, суд звертає увагу на наступне. Згідно із ч. 1\~ст.191 СК України\~\~аліменти присуджуються\~\~за рішенням суду\~\~від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Згідно із ч. 2\~ст.191 СК України\~\~аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Разом з тим, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що стягнення аліментів має бути розпочато у відповідності до вимог ч.1 ст.191 СК України, а саме з дня предявлення позову до суду. Відповідно до\~ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача згідно до вимог ч.6\~ст. 141 ЦПК України\~судових витрат. Враховуючи наведене,

Outcome: partial