Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

25 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 04 серпня 1986 року, який затверджений рішенням виконкому Новомосковської міської ради №437/1 від 08 серпня 1986 року. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначає, що на підставі рішення виконкому Новомосковської міської ради №16/715 від 30.10.1979 року він отримав дозвіл про відвід земельної ділянки під індивідуальне будівництво будинку за адресою: [ADDRESS]. 04 листопада 1979 року між заявником та виконкомом Новомосковської міської ради був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Даний договір був посвідчений 27.12.1979 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р.№4545. 04.11.1982 року заявник отримав дозвіл на виконання робіт, в подальшому після закінчення будівництва, у 1986 році був складений акт про закінчення будівництва та введення домоволодіння в експлуатацію. Зазначений акт був затверджений рішенням виконкому Новомосковської міської ради № 437/1 від 08.08.1986 року. На підставі вищезазначених правовстановлюючих документів право власності на домоволодіння було зареєстровано в КП «Новомосковське БТІ» 22.09.1986 року за [PERSON], оскільки в акті про закінченні будівництва та в рішенні про його затвердження по батькові власника було зазначено як « [PERSON] », що не відповідає даним зазначеним у паспорті заявника. Вказана помилка стала підставою для прийняття державним реєстратором рішення №45058152 від 15.01.2019 року про відмову заявникові у реєстрації за ним права власності на вказане домоволодіння. На даний час внести зміни до вказаних документів компетентна особа не має можливості, тому заявник звернувся до суду з зазначеною заявою. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року відкрито провадження у справі. Заявник в судове засідання не з`явився, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, одночасно заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, причина неявки суду не відома, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 315 ЦК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення, у тому числі, згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що рішенням виконкому Новомосковської міської ради «Про відведення під індивідуальне будівництво земельної ділянки» №16/715 від 30 жовтня 1979 року [PERSON] надано право індивідуального будівництва на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). 04 листопада 1979 року між [PERSON] та виконкомом Новомосковської міської ради був укладений договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності, який був посвідчений 27.12.1979 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р.№4545 (а.с.11-13). 04 листопада 1982 року [PERSON] отримав дозвіл на виконання робіт (а.с.7). В подальшому, після закінчення будівництва, житловий будинок, житловою площею 41,9 кв.м. був прийнятий в експлуатацію, про що комісією складено Акт про закінчення будівництва та вводу в експлуатацію від 04.08.1986 року, затвердженого рішенням виконкому Новомосковської міської ради №437/1 від 08.08.1986 року (а.с.14). При цьому, як вбачається зі змісту вказаного акту та рішення про його затвердження, на першій сторінці Акту прізвище, ім`я та по батькові забудовника вказано як « [PERSON] », а тому відповідно, договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений 27.12.1979 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р.№4545, був зареєстрований в БТІ 22.09.1986 року за р.№11939-75 на ім`я [PERSON] (а.с.13). Між тим, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] , виданого Новомосковським МВ УМВС України у Дніпропетровській області 12 квітня 1996 року, на ім`я заявника, по батькові останнього зазначено як « [PERSON] » (а.с.5). Крім того, в матеріалах справи міститься копія домової книги, технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] , у відповідності до яких власником вказаного будинку являється [PERSON] (а.с.15, 20). В свою чергу, рішенням державного реєстратора №45058152 від 15.01.2019 року відмовлено заявникові у реєстрації за ним права власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з наявністю розбіжностей щодо ПІП особи заявника та власника об`єкта нерухомості (а.с.26). Також суду подано довідку про підтвердження поштової адреси №641 від 13.12.2018 року (а.с.24), якою відділ містобудування та архітектури виконавчого комітету Новомосковської міської ради підтверджує, що житловий будинок [PERSON] , розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить йому на підставі Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 04.08.1986 року, затверджений рішенням міськвиконкому від 08.08.1986 року № 437/1. На першій сторінці цього акту помилково вказано замість [PERSON] - [PERSON] , а на другій сторінці вірно вказано - [PERSON] . Аналіз поданих документів, свідчить про наявність розбіжностей в написанні анкетних даних особи щодо якої виданий Акт про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння та рішення про його затвердження, на підставі яких право приватної власності зареєстровано в БТІ за [PERSON] . Означена невідповідність перешкоджає заявнику у реалізації його прав, і не може бути усунена іншим чином, ніж шляхом встановлення факту належності вказаних документів саме заявникові. При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які посилається заявник. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, судом повинен бути встановлений факт належності заявникові Акту про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального домоволодіння від 04 серпня 1986 року, що був затверджений рішенням виконкому Новомосковської міської ради №437/1 від 08 серпня 1986 року. Крім того, суд вважає за необхідне встановити факт належності заявникові Договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений 27.12.1979 року Новомосковською державною нотаріальною конторою за р.№4545, зареєстрований в БТІ 22.09.1986 року за р.№11939-75 на ім`я [PERSON] , що надасть йому можливість зареєструвати своє право власності на житловий будинок у визначений законом спосіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved