Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

25 травня 2020 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до Корюківської міської ради Чернігівської області, третя особа на боці позивача, яка не заявляє самостійних позовних вимог на предмет спору: Корюківська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно та просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на спадкове майно, що належало спадкодавцеві [PERSON] , який помер [INFO] , а саме на: земельну ділянку площею 0,88 га, кадастровий номер 7422482500:04:000:0455 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну ділянку площею 1,10 га, кадастровий номер 7422482500:04:000:0708 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області; земельну частку (пай) площею 4,83 умовних кадастрових гектари по колишньому колективному сільськогосподарському підприємству «ім. Леніна» Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області, право на яку посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0217191; майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Леніна» Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на суму 780,00 грн. В судове засідання позивач не прибув, в позові просив розгляд справи провести без його участі. Від відповідача в судове засідання подано письмову заяву про слухання справи без їх участі, позовну заяву визнають повністю. Від третьої особи, Корюківської районної державної нотаріальної контори у судове засідання надано заяву про розгляд справи без їхньої участі, заперечень не надано. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. По справі встановлено, що позивач [PERSON] , народився [INFO] в м. Корюківка, де і на даний час проживає, що підтверджується його паспортом [NUMBER] , виданий Корюківським РВ УМВС України в Чернігівській області 17.02.2004 року. Відповідно до свідоцтва про народження позивача його батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.06.1987 р.). [INFO] батько позивача [PERSON] у віці 56 років помер, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції видано свідоцтво про смерть (серія [NUMBER] ) та складено 08.05.2013 року відповідний актовий запис за № 79. За життя покійний на підставі успадкованого від своєї матері сертифікату на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП ім. Леніна Домашлинської сільської ради отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 819591 від 19.02.2007 року на загальну площу 1,98 га, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 1,10 га - рілля високопродуктивна, нормативна грошова оцінка на момент смерті, 25443,80грн.; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,98 га - рілля малопродуктивна, нормативна грошова оцінка на момент смерті 10197,97 грн. За життя покійний батько позивача успадкував за заповітом від свого батька [PERSON] , який помер [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 4,83 га, нормативна грошова оцінка на момент смерті становить 33417,00 грн., майновий пай у пайовому фонді колективного сільськогосподарського підприємства «ім. Леніна» Домашлинської сільської ради Корюківського району Чернігівської області на суму 780,00 грн., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 640276 від 08.07.2005 року. Саме на дане майно після смерті спадкодавця відкрилась спадщина. Батько не розпорядився своїм майном, заповіту не склав. На сьогоднішній день фактичним власником спадкового майна є позивач [PERSON] , але коли він виявив бажання реалізувати своє право власності, а саме розпорядитися майном, виявилося, що без правовстановлюючих документів на земельні ділянки та майновий пай, він цього зробити не зможе. Для підтвердження дійсності отримання покійним документів на землю позивач звернувся з заявою до Міжрайонного управління у Корюківському та Сновському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, де йому надали відповідну інформацію (31-25-0.201-1484/177-19 від 01.03.2019). Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, його дружина та батьки. Позивач, як син, являється спадкоємцем своєї матері. Згідно ст.ст. 1268, 1269 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, або подав заяву до нотаріальної контори у встановлені законом строки, вважається таким, що прийняв спадщину. Відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності, посвідчується свідоцтвом про право на спадщину. При набутті права власності на земельну ділянку на підставі свідоцтва про право на спадщину, державний акт на право власності на земельну ділянку, що відчужується, долучається до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності на земельну ділянку. На державному акті про право власності на земельну ділянку нотаріус, який посвідчує (видає) документ, та орган, який здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмежень, роблять відмітку про перехід права власності на земельну ділянку із зазначенням документа, на підставі якого відбувся такий перехід. Порядок проставляння відмітки про перехід права власності затверджений Постановою КМУ від 06.05.2009 року №439. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що посвідчують право на земельну ділянку, а також порядку поділу та об`єднання земельних ділянок» від 05.03.2009 року, передбачено вилучення державного акту на право власності на земельну ділянку, на підставі якого відбувся перехід права власності, із справ нотаріальної контори, проставляння відмітки про перехід права власності, та доручення державного акту на право власності на землю до документа, на підставі якого відбувся перехід права власності. Отримати свідоцтво про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, можливо лише після подання нотаріусу правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, а також перевірки нотаріусом відсутності заборони або арешту вказаного майна. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно з ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». З викладеного видно, що позивач є спадкоємцем, тобто власником майна померлого і має право успадкувати державний акт на право власності на земельну ділянку, так як відповідно до норм ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1225 ЗК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За таких умов суд вважає, що за даних обставин справи, вимоги позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно, не суперечать вимогам діючого законодавства, є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, а так як позивачем при подачі позову до суду було сплачено 50% судового збору, тому сплачений позивачем судовий збір слід залишити за ним.

Outcome: approved