Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

25.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів (авансу), згідно якого просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку на його користь безпідставно отримані грошові кошти аванс в сумі 5000 тисяч доларів США, що еквівалентно 141 050 гривень на день подачі позову, а також стягнути усі документально підтверджені судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 серпня 2018 року між позивачем, як майбутнім покупцем та відповідачем [PERSON] , який був представником за довіреністю [PERSON] , як майбутнім представником продавця, був укладений попередній договір про наміри щодо купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] . Відповідно до довіреності від 18 серпня 2018 року, виданої [PERSON] на ім`я відповідача [PERSON] останнього було уповноважено укладати на умовах, на свій розсуд всі необхідні договори, в тому числі попередній договір, договір завдатку, договір купівлі-продажу, угоду про завдаток (аванс), отримувати з покупця гроші. Відповідно до п. 2.1 вказаного договору, предметом договору є зобов`язання сторін щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.2 договору - сторони домовились та зобов`язались укласти (нотаріально посвідчити) Договір купівлі-продажу квартири (п.2.1) не пізніше 15 жовтня 2018 року 16 години 00 хвилин включно. Відповідно до п. 4.1 вказаного договору - на підтвердження вище вказаних зобов`язань покупець передав, а продавець ( в т.ч. його представник) прийняв в рахунок належних за договором купівлі-продажу об`єкту платежів аванс у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що еквівалентно 141 050 (сто сорок одна тисяча п`ятдесят) гривень 00 коп. при встановленому курсі 28,21 грн. за 1 долар СШA. Підтвердженням передачі грошових коштів саме відповідачу [PERSON] є попередній договір про наміри щодо купівлі-продажу квартири від 20 серпня 2018 року з підписом відповідача, і який в оригінали наявний у сторони позивача. Проте, незважаючи на виниклу домовленість між сторонами, відповідачі умови Договору не виконали та безпідставно відмовляються укладати договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Враховуючі, що нотаріально посвідчений договір про наміри щодо купівлі-продажу квартири від 20.08.2018 року між позивачем та відповідачем не укладався, а існує лише договір в простій письмовій формі, за яким було отримано відповідачем грошові кошти в розмірі 5000 тисяч доларів США, то вказані грошові кошти є авансом, який підлягає поверненню. На неодноразові звернення позивача в усному порядку до відповідачів з приводу повернення йому переданого їм авансу у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, останні відмовляються повернути отриманий аванс в добровільному порядку. У зв`язку з чим [PERSON] змушений звернутись з даним позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. У судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Черненок Г.І. позовні вимоги підтримали в повному обсязі, в обґрунтування позовних вимог посилались на обставини, викладені у позовній заяві (а.с.2-5) та у відповіді на відзив (а.с.40-41), просили позов задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку на користь позивача [PERSON] безпідставно отримані грошові кошти - аванс в сумі 5000 тисяч доларів США, що еквівалентно 141 050 гривень на день подачі позову, а також стягнути усі документально підтверджені судові витрати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав у повному обсязі, просив суд відмовити у задоволенні позову та пояснив, що жодних договорів 20.08.2018 року він з позивачем не укладав, та про існування зазначеного договору дізнався лише коли отримав ухвалу Новозовадського районного суду про відкриття провадження. Жодних грошей від [PERSON] він не брав та ніяких документів (паспорту, довіреності, договору) позивачу він не давав. Позивача вперше побачив 22.10.2018 року біля нотаріальної контори нотаріуса Куранкової О.М. , до цього усі справи вела теща позивача [PERSON] , яка йому ( [PERSON] ) пропонувала як ріелтор свої послуги з приводу продажу квартири. [INFO] померла його тітка [PERSON] , якій належить квартира [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її донька [PERSON] . Оскільки остання не проживає в Україні, а живе в Росії та є її громадянкою, то вона дала йому довіреність для оформлення спадщини та на продаж квартири. На підставі цієї довіреності він звернувся до приватного нотаріуса Куранкової О.М., де написав заяву про прийняття спадщини. Також він звертався до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, але у видачі свідоцтва було відмовлено з надуманих підстав, спадщину до теперішнього часу не оформлено. Оформленням нотаріальної довіреності займалась [PERSON] , з якою він ходив до приватного нотаріуса Куранкової О. М ., телефонували його двоюрідній сестрі [PERSON] по вайберу з приводу оформлення документів на квартиру. 22.10.2018 року о 07 годині 40 хвилин, коли він ( [PERSON] ) вийшов зі своєї квартири та йшов на роботу, при виході з під`їзду двоє незнайомих чоловіків взяли його за руки та силоміць затягли до автомобіля (позашляховику), що був припаркований навпроти під`їзду, вивезли на об`їзну дорогу, де почали його бити, з його телефону витягли батарею, примусили підписати документи, а саме 5 чи 6 аркушів паперу формату А-4, читати які він не встигав. Ті, хто його вивозили, мали при собі копію його паспорту і дивились, щоб він правильно розписувався, казали, що він взяв гроші та не хоче далі співпрацювати з [PERSON] , запропонували подзвонити їй та домовитись про зустріч. Він подзвонив, вони домовились про зустріч того ж дня біля нотаріальної контори [PERSON] о 10-00 годині. Потім його висадили з автомобіля (все відбувалось хвилин 40), він пішов на роботу, сказав, що працювати не буде, у нього було пошкоджене праве плече, у зв`язку з чим він два тижні перебував на лікарняному. Потім він прийшов додому, від сусідки подзвонив своїй троюрідній сестрі, після чого пішов до поліції на вул. Шевченко, 13, де повідомив про те, що з ним сталося. За тим до поліції під`їхала його сестра [PERSON] , з якою вони зателефонували юристу АН «Практик» [PERSON] , зустрівшись з яким, пішли до нотаріальної контори [PERSON] , біля якої стояла [PERSON] та підійшов позивач [PERSON] з якимсь молодим чоловіком, пропонували йому продати квартиру, але він відмовився. Також повідомив, що з приводу продажу квартири від імені [PERSON] він звертався до АН «Практик», від якого отримав завдаток 200 доларів США, а після всіх подій, що з ним відбулися, він завдаток повернув представнику агента «Практик» [PERSON] того ж дня 22.10.2018р. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Васильченко С.М. у судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечував у повному обсязі, в обґрунтування заперечень посилався на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву (а.с.29-31). Додатково зауважив, що факт отримання грошових коштів відповідачем [PERSON] від позивача [PERSON] нічим не підтверджений, хоча повинен бути підтверджений, на його думку, письмовою розпискою, яка у позивача відсутня. Також зазначив, що попередній договір про наміри щодо купівлі-продажу квартири від 20 серпня 2018 року, на який посилається позивач, є нікчемним та недійсним в силу недотримання його нотаріальної форми. Відповідачка [PERSON] до судового засідання не з`явилась, повідомлялась про розгляд справи належним чином, на адресу суду надіслала заяву, згідно якої позовні вимоги [PERSON] не визнає у повному обсязі та просила у задоволенні позову відмовити. Також зазначила, що ані вона, ані [PERSON] не мали наміру продавати квартиру позивачу, жодних грошових коштів від нього не отримували. Також їй відомо про те, що до [PERSON] було застосовано психологічне та фізичне насильство, його змусили підписати якісь папери, та що він з цього приводу звертався до поліції (а.с.63). Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та проаналізувавши сукупність наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). Згідно з ст.ст.12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом Новозаводської районної ради народних депутатів м.Чернігова 25.02.1998 року, квартира за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] в цілому (а.с.20). Відповідно до довіреності від 18 серпня 2018 року виданої [PERSON] на ім`я [PERSON] останнього було уповноважено вести спадкову справу про передачу довірителю спадщини, що залишилася після її матері [PERSON] , яка померла [INFO] ; оформити всі необхідні документи, зареєструвати право власності і продати належну довірителю квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , на умовах і за ціною на свій розсуд. Для чого [PERSON] надано право бути представником [PERSON] у всіх установах та організаціях будь-якої організаційно-правової форми, в тому числі укладати на умовах на свій розсуд всі необхідні договори, в тому числі попередній договір, договір завдатку, договір купівлі-продажу, угоду про завдаток (аванс), з правом отримання грошових коштів виручених від продажу будь-яким способом на свій розсуд (а.с.13, 14-19). 20 серпня 2018 року між [PERSON] (продавцем), від імені якої за довіреністю діяв [PERSON] (представник продавця), та [PERSON] (покупцем) укладений попередній договір про наміри щодо купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.1 договору, предметом договору є зобов`язання сторін щодо укладення в майбутньому договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Відповідно до п. 2.2 вказаного договору - сторони домовились та зобов`язались укласти (нотаріально посвідчити) Договір купівлі-продажу об`єкту (п.2.1) не пізніше 15 жовтня 2018 року 16 години 00 хвилин включно. Відповідно до ті. 4.1 вказаного договору - на підтвердження вище вказаних зобов`язань покупець передав, а продавець ( в т.ч. його представник) прийняв в рахунок належних за договором купівлі-продажу об`єкту платежів аванс у розмірі 5000 (п`ять тисяч) доларів США, що еквівалентно 139450 (сто тридцять дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят) гривень 00 коп. при встановленому курсі 27,89 грн. за 1 долар CШA (а.с.199-201). Оригінал вказаного Договору наданий представником позивача у судовому засіданні, скріплений підписами відповідача [PERSON] , про що він не заперечував у судовому засіданні, а також підписами позивача [PERSON] та свідків [PERSON] та [PERSON] . Допитаний у якості свідка в судовому засіданні позивач [PERSON] , а також свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , надавши свідчення суду, підтвердили факт укладення та підписання 20.08.2018 року попереднього договору про наміри щодо купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] , його сторонами. [PERSON] підтвердив, що приблизно у липні 2018 року йому зателефонувала мати його дружини [PERSON] з пропозицією, що є недорога квартира, але є якісь проблеми з довіреністю, що [PERSON] (на той момент йому не знайомому) необхідно прийняти спадщину, все це може зайняти тиждень - три тижня. Оскільки умови його влаштовували, він погодився. 20.08.2018 року в офісі у [PERSON] відбулась зустріч з приводу підписання документів на купівлю-продаж квартири. Були присутні він ( [PERSON] ), його дружина [PERSON] , відповідач [PERSON] , [PERSON] , її колега та [PERSON] . Він переглянув довіреність [PERSON] , вони домовились про купівлю-продаж квартири, її вартість 6000 доларів США, [PERSON] був згодний, він особисто передав [PERSON] аванс 5000 доларів США, підписали документи, потиснули руки. 15 жовтня 2018 року повинно було відбутися остаточне укладення договору купівлі-продажу, він приїхав до нотаріуса, яка повідомила, що всі документи готові, але не було [PERSON] , він не міг йому додзвонитись, а коли вже додзвонився, той переконував, що угода відбудеться. До теперішнього часу угода остаточно не укладена, гроші [PERSON] не повернуті. Пізніше він дізнався, що відповідач також з приводу купівлі-продажу квартири звернувся ще й до іншого ріелтора. Просив позов задовольнити. Аналогічні свідчення щодо обставин укладення, підписання 20.08.2018 року попереднього договору про наміри щодо купівлі-продажу однокімнатної квартири [ADDRESS] , а також передання грошових коштів у сумі 5000 доларів США позивачем [PERSON] відповідачу [PERSON] у судовому засіданні надали свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , які зокрема зазначили, що гроші передавались купюрами номінальною вартістю по 100 доларів США. Крім того, свідок [PERSON] суду показала, що вона є ріелтером, у липні 2018 року до неї звернулась її знайома [PERSON] та запропонувала допомогти продати квартиру її родички, що мешкає у м.Красноярську РФ, остання повинна оформити спадщину, але не має грошей, тому готова продати квартиру швидко та недорого. Вони зателефонували цій родичці, то була [PERSON] . Відповідачка повідомила, що не може оформити спадщину, оскільки має багато кредитів, але у неї у м.Чернігові є брат [PERSON] . Вона зустрілась із [PERSON] , який відвів її та показав квартиру [ADDRESS] . Вона запропонувала цю квартиру придбати своєму зятю [PERSON] , який погодився. Для [PERSON] вона разом з [PERSON] через «Ощадбанк» переказувала свої грошові кошти 470 доларів США з метою оформлення відповідачкою довіреності на [PERSON] , щоб він міг прийняти за неї спадщину та продати квартиру. Потім ще переказувала відповідачці 100 доларів США для виправлення помилки у довіреності, оскільки неправильно було вказано адресу. Нотаріуса обирав [PERSON] , оскільки все було пов`язано зі спадщиною. Коли прийшла друга довіреність, то підписали договір про наміри щодо купівлі-продажу квартири. Договір підписували 20.08.2018 року у приміщенні її офісу, куди прийшов [PERSON] прочитав і підписав договір, [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в сумі 5000 доларів США, при цьому були присутні вона, [PERSON] , [PERSON] , його друг та [PERSON] Гроші належали [PERSON] та були у купюрах по 100 доларів. Договір нотаріально не посвідчувався. [PERSON] в подальшому договір не виконав та гроші не повернув. 22.10.2018 стало відомо, що він ще взяв гроші -завдаток у агентства «Практик» за продаж квартири. Також пояснила, що телефоном ні [PERSON] , ні [PERSON] ніхто не погрожував. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що у серпні 2018 року вона випадково опинилась у офісі своєї знайомої [PERSON] , де у її присутності зять [PERSON] передавав гроші [PERSON] Це була передача авансу за однокімнатну квартиру, у договорі фігурувала сума 6000 доларів, а [PERSON] передав [PERSON] 5000 доларів США купюрами по 100 доларів. [PERSON] отримав гроші, оскільки у нього була довіреність, вона особисто підписалась у договорі як свідок. До цього, та після цього вона [PERSON] не бачила. Відповідно до ч.1 ст.635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до положень ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно із ч.1 ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Оскільки попередній договір не було посвідчено нотаріально, слід вважати даний договір нікчемним. Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобовязанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 570 ЦК України - завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Таким чином, враховуючі, що нотаріально посвідчений договір про наміри щодо купівлі-продажу квартири від 20.08.2018 року між позивачем та відповідачами не укладався, а існує лише договір в простій письмовій формі, за яким було отримано відповідачем грошові кошти, то вказана сума яка була отримана відповідачем, а це 5000 тисяч доларів США є авансом. Частиною третьою статті 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно з нормами статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане (частина третя статті 545 ЦК України). Отже, виходячи з наведеного, доводи позивача [PERSON] , що відповідач [PERSON] , діючи за довіреністю від імені [PERSON] , безпідставно отримав грошові кошти аванс в сумі 5000 тисяч доларів США, належні позивачу, знайшли своє підтвердження при розгляді справи судом та підлягають солідарному стягненню з відповідачів. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Разом із тим частина друга статті 533 ЦК України допускає, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначаться в гривні за офіційним курсом Національного банку України на день звернення до суду з позовом. Частина друга статті 533 ЦК України встановлює, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у і гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно офіційного курсу «Національного банку України», 100 доларів США станом на 25 жовтня 2018 року (день звернення до суду з позовом) становить 2821 грн., отже 5000 тисяч доларів США х 2821 грн. = 141 050 (сто сорок одна тисяча п`ятдесят) гривень. Разом з тим суд, оцінюючи доводи відповідача [PERSON] щодо здійснення на нього невідомими особами фізичного та психологічного тиску від імені [PERSON] , внаслідок чого ним були підписані якісь папери, вважає їх хибними та такими, що не підтверджені належними доказами, оскільки запрошені відповідачем свідки [PERSON] та [PERSON] , у судовому засіданні повідомили, що вказані обставини їм відомі зі слів самого відповідача. При цьому свідок [PERSON] зазначила, що видимих тілесних ушкоджень вона на [PERSON] 22.10.2018 року не бачила. Свідок [PERSON] - сусідка [PERSON] пояснила, що восени 2018 року десь о 7-30 - 8-00 годин у вікно вона бачила автомобіль світлого кольору середніх розмірів під козирком під`їзду, який стояв близько 10 хвилин. Щоб [PERSON] сідав в автомобіль не бачила. Але цього дня після 10-ї години до неї заходив відповідач, був наляканий, казав, що вирішує квартирне питання. Крім того, з витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань убачається, що 08.11.2018 року зареєстровано кримінальне провадження № 12018270010008742 згідно заяви потерпілого [PERSON] від 08.11.2018 року за фактом спричинення йому тілесних ушкоджень за ст. 125 КК України (а.с.32). На переконання суду, даний витяг з ЄРДР не є належним доказом, який би свідчив про заподіяння тілесних ушкоджень [PERSON] саме 22.10.2018 року, інших доказів звернення до органів поліції або інших правоохоронних органів 22.10.2018 року, а так само будь-яких доказів, які б підтверджували перебування відповідача на лікарняному, останнім не надано. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути витрати понесені на сплату судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved