Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

21 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на квартиру №4 по вул. 14 Гвардійської дивізії в будинку № 1 в с.Грейгове Вітовського району Миколаївської області. В обґрунтування цих вимог вказувала, що з 21 серпня 1986 року працювала у радгоспі ім.Дімітрова. 15 серпня 1986 року в звязку з потребою забезпечити її житлом, керівництвом радгоспу ім. Дімітрова їй була передана у користування квартира [ADDRESS], в яку вона вселилась та зареєструвалась. 12 квітня 2002 року за рішенням ліквідаційної комісії сільськогосподарського виробничого кооперативу ім. Дімітрова позивач придбала дану квартиру, сплативши повну ціну продажу в сумі 2500 грн. Дана квартира перебуває у її безперервному володінні, користуванні та утриманні з 15 серпня 1986 року, нею оплачуються комунальні послуги та проводиться поточний ремонт квартири, але право власності на вищевказану квартиру за нею не зареєстровано, а в теперішній час радгоспу ім.Дімітрива та його правонаступників не існує, в 2009 році радгосп визнано банкрутом, документи по радгоспу до архіву не передані, що перешкоджає їй в отриманні документів на підтвердження прийнятого рішення про продаж їй даної квартири. В той же час, посилається, що нею вчинені всі дії з придбання даного майна, передачі в повній сумі ціни продажу та перехід спірної квартири з користування у її право власності. У звязку з відсутністю можливості у інший спосіб захистити свої права, звернулася до суду із цим позовом. Представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій підтримав позовні вимоги в межах доводів позовної заяви. Просив справу розглянути у їх відсутність. Відповідач [PERSON] сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на вище вказану квартиру визнала та просила справу розглянути у відсутність їх представника (а.с. 27). Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними трудової книжки, належної [PERSON] (а.с. 8-9), з 21.08.1986 року остання була прийнята на роботу до радгоспу ім.Дімітрова. Відповідно до відомостей будинкової книги, з серпня 1986 року [PERSON] зареєстрована у квартирі № 4 по вул. 14.Гв.Дивізії, буд. 1 в с.Грейгове (а.с. 11-12), що також підтверджується відомостями виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Вітовського району Миколаївської області (а.с. 13) . Згідно записів погосподарської книги за номером обєкта погосподарського обліку 968-1, [PERSON] значиться головою домогосподарства спірної квартири (а.с. 10). Як вказує позивач, підставою запису відносно неї як голови домогосподарства у погосподарській книзі є передання у її власність даної квартири від СГВК ім.Дімітрова в 2002 році. На підтвердження даного факту позивачем надано копію накладної від 12 квітня 2002 року № 78, видану ліквідаційною комісією СГВК ім.Дімітрова [PERSON], згідно якої підтверджено продаж останній квартири [ADDRESS]. Ціна продажу становила 2500 грн. (а.с. 14). Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 06.05.2011 року виготовлено технічний паспорт на дану квартиру (а.с. 19), однак провести реєстрацію свого прав щодо вказаного майна позивач позбавлена можливості. Так, за даними ММБТІ право власності на спірну квартиру за [PERSON] не зареєстровано (а.с. 18). За даними державного реєстратора, відповідно до ухвали Господарського суду Миколаївської області від 16.12.2008 року СГВК ім.Дімітрова, правонаступника радгоспу ім.Дімітрова, останній визнано банкрутом та здійснена державна реєстрація припинення його діяльності (а.с. 17). Згідно відомостей архівного сектору Жовтневої РДА Миколаївської області, документи СГВК ім.Дімітрова за 2002 р. на зберігання до архівного сектору не передавались (а.с. 16). За вказаного, позивачка позбавлена можливості підтвердження своїх прав щодо вказаного майна, та її доводи щодо можливості захисту її прав стосовно спірної квартири лише в судовому порядку є обґрунтованими. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст.ст. 100, 101 ЦК України (1963 року), що діяв на час придбання [PERSON] вище вказаної квартири, громадяни могли мати у власності житловий будинок (квартиру). При цьому глава десята цього кодексу не повязувала наявність такого права з його обовязковою державною реєстрацією. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про власність», що діяв на час набуття [PERSON] вказаного спірного майна, володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. У відповідності до\~ст.227 ЦК України, в редакції 1963 року, яка діяла і регулювала правовідносини між позивачкою та СГВК ім..Дімітрова з приводу купівлі-продажу нерухомого майна, обовязкової нотаріальної форми посвідчення вимагалось лише щодо договорів купівлі-продажу житлових будинків, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Згідно ст. 128 ЦК 1963 року, право власності у набувача найма за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено договором або законом. Як встановлено судом між сторонами договору відбулась передача майна, проте позивачка не провела державної реєстрації свого права щодо вищевказаного майна безпосередньо після його придбання. Зі зміною 01.01.2004 року законодавчих норм, договір купівлі-продажу квартири набув обовязкової нотаріальної форми. В той же час, з ліквідацією попереднього власника [PERSON] позбавлена можливості оформити документи, що підтверджують перехід права власності щодо спірного майна. З огляду на правила дії Закону у часі (ст.58 Конституції України), набуті позивачкою права щодо вище вказаного майна зі зміною законодавчих норм не припинились, однак наведені обставини позбавляють її можливості провести державну реєстрацію своїх прав та здійснювати права власника щодо цього майна у повній мірі, при цьому захист її прав як власника даного майна можливий лише в судовому порядку у заявлений позивачкою спосіб.

Outcome: approved