Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

21 лютого 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], який навчається, аліментів у розмірі 30% усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше як до досягнення ним 23-річного віку. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після розірвання шлюбу відповідач за рішенням суду сплачував аліменти на утримання сина, проте після досягнення ним повноліття припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу. На даний час син навчається на першому курсі у Київському національному торговельно-економічному університеті, а тому потребує матеріальної допомоги на проживання, оплату гуртожитку, придбання навчальних посібників, канцелярського приладдя, проїзд додому. Вона самостійно забезпечити дитину всім необхідним не може. Відповідач має можливість надавати сину матеріальну допомогу, оскільки має задовільний стан здоров'я та стабільну заробітну плату. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 10% всіх доходів щомісячно. Пояснив, що не має змоги сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки має іншу сім'ю, неповнолітнього сина. Крім того, зазначив, що на його утриманні знаходиться дружина, яка хвора на цукровий діабет і ніде не працює. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в шлюбі, проте 6 листопада 2001 року розірвали його (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Син проживає з матір'ю та перебуває на її утриманні. У 2013 році [PERSON] вступив на перший курс денної форми навчання факультету товарознавства і торговельного підприємництва Київського національного торговельно-економічного університету. Термін закінчення університету 26 червня 2017 року, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 32). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи і стабільну заробітну плату, а тому здатний утримувати сина [PERSON] на період його навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров'я, те, що на утриманні відповідача знаходиться неповнолітній син [PERSON], а тому вважає, що їх розмір повинен становити 20% всіх видів доходів щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 198-200 СК,

Outcome: partial