Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

20.08.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Формулла» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому ставиться питання про стягнення заборгованості за договором у розмірі 4727,37 грн. та судового збору у розмірі 243,60 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 09.12.2014 року між TOB «Формулла» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №KЛ 0112 згідно якого позивач зобов'язується надати клієнту комплекс товарів та послуг по догляду за волоссям, а клієнт зобов'язується прийняти цей комплекс по догляду згідно Акту приймання передачі товару та сплатити за нього визначену договором грошову суму. Позивач свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, що вбачається із Акту приймання-передачі від 09.12.2014 року. Відповідно до укладеного договору, загальна вартість комплексу по догляду складає 12315 грн. та сплачується клієнтом відповідно до п. 5.2.2. Договору наступним чином: при оплаті через споживчий кредит клієнт вносить перший платіж в розмірі 2650 грн., залишок вартості комплексу в розмірі 9665 грн. покупець сплачує банку. Однак, відповідачем взяті на себе зобов'язання за договором не виконані. Беручи до уваги п.п. 5.2.2. договору та положення ст.530 ЦК України, заборгованість відповідача виникла починаючи з 10.12.2014 року, заборгованість у розмірі 4727,37 грн. складається з основного боргу 2650 грн., пеня 836,24 грн., 3% річних 50,53 грн., інфляційні втрати 1190,60 грн. Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи був належним чином повідомлений через розміщення оголошення про виклик відповідача на веб-сторінці Дзержинського міського суду Донецької області. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до укладеного договору 09.12.2014 року між TOB «Формулла» та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу №KЛ 0112 згідно якого позивач зобов'язується надати клієнту комплекс товарів та послуг по догляду за волоссям, а клієнт зобов'язується прийняти цей комплекс по догляду згідно Акту приймання передачі товару та сплатити за нього визначену договором грошову суму (а.с. 5). Позивач свої зобов'язання перед відповідачем відповідно до укладеного договору виконав в повному обсязі, що вбачається із Акту приймання-передачі від 09.12.2014 року (а.с. 10). Відповідно до укладеного договору, загальна вартість комплексу по догляду складає 12315 грн. та сплачується клієнтом відповідно до п. 5.2.2. Договору наступним чином: при оплаті через споживчий кредит клієнт вносить перший платіж в розмірі 2650 грн., залишок вартості комплексу в розмірі 9665 грн. покупець сплачує банку. Однак, відповідачем взяті на себе зобов'язання за договором не виконані (а.с. 5). Судом встановлено, що зобов'язання, визначені договором, були виконані позивачем у повному обсязі. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.2 ст. ЦК України). Відповідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частина 1 ст. 612 ЦК України встановлює, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 ЦК України). Враховуючи відсутність у договорі розміру процентів, а також положення ст.8 ЦК України, а саме - якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону) - застосуванню підлягає норма ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України). Судом встановлено, що заборгованість відповідача виникла починаючи з 10.12.2014 року, та становить 4727,37 грн., яка складається з основного боргу 2650 грн., пені 836,24 грн., 3% річних 50,53 грн., інфляційних втрат 1190,60 грн.(а.с. 5-8). Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Формулла» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved