Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

21 березня 2017 року позивач звернулася до суду з названим позовом з вимогою стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 гривень щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання позовної заяви до повноліття дитини. Позов мотивувала тим, що з 4 червня 2002 року по 28 листопада 2012 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. З листопада 2016 року відповідач не бере участі у вихованні та утриманні їх спільної дитини. Будучи здоровим і працездатним, однак не працюючим, враховуючи рівність обовязків батьків щодо утримання своїх дітей, відповідач може сплачувати аліменти у розмірі 1500 гривень щомісяця на утримання сина. На адресу зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання відповідача тричі надсилались судові повістки згідно правил статті 74 ЦПК України, які були повернуті до суду у звязку з не витребуванням, що може свідчити про відсутність відповідача за цим місцем проживання або ухилення від їх отримання. За цих обставин згідно правил ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Беручи до уваги наявність умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив заочне рішення на підставі наявних доказів. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала і просила задовольнити, пославшись на те, що відповідач звільнився з роботи за власним бажанням і наскільки їй відомо став на облік у державній службі зайнятості. За наявності його бажання він може працевлаштуватися на те ж саме підприємство, де працював раніше і де працює вона, в будь-який час, але чомусь цього не робить. Після розірвання шлюбу вони домовились, що він буде сплачувати аліменти на сина у розмірі 1500 грн. щомісяця і цю домовленість він виконував до листопада 2016 року коли звільнився з роботи за власним бажанням. Надалі він перестав платити аліменти і спілкуватись з сином, посилаючись на те, що він не має доходу. Однак за наявності його бажання він може працевлаштуватися на те ж саме підприємство, де працював раніше і де працює вона, в будь-який час, але чомусь цього не робить. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що сторони перебували у шлюбі, зареєстрованому 4 червня 2002 року (а.с.5), який розірвано за рішенням суду від 28 листопада 2012 року (справа № 1023/1795/12). Від шлюбу сторони по справі мають дитину, - сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження I-БК № 091880, виданого відділом РАГС Славутицького міського управління юстиції Київської області згідно актового запису № 170 від 19.11.2002 р. (а.с.6). Дитина проживає з матірю, що підтверджено довідкою про місце проживання та реєстрацію від 14 березня 2017 року (а.с.4). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру частки, яка буде стягуватися як аліменти на дитину відповідно до ст. 183 СК України, суд враховує обставини, зазначені у ст. 182 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 ЦПК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, який за правилами ч. 2 цієї статті підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи, що відповідач не має постійного доходу, розмір аліментів можливо за позовом стягувача визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, які будуть стягуватися на утримання дитини, суд бере до уваги відсутність перешкод обєктивного характеру для працевлаштування відповідача, відсутність у нього інших дітей, рівність обовязків батьків щодо утримання своїх дітей, розмір встановленого законом прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, засади розумності та справедливості і вважає достатньо обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі 1500 гривень щомісяця, у звязку з чим позов необхідно задовольнити у повному обсязі. Згідно правил ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», від сплати якого позивач звільнена відповідно до Закону. Згідно правила ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць необхідно допустити до негайного виконання.

Outcome: approved