Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-18 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи Позивач просить суд стягнути з відповідача у порядку регресу суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 20 444,19 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідача, як особа яка винна у дорожньо-транспортної пригоді повинен виплатити повну суму відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок ДТП, яка була сплачена потерпілої стороні МТСБУ у зв`язку із тим, що відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідача позовні вимоги визнав частково, враховуючи що ДТП сталось з обоюдної вини водіїв а тому він має виплатити лише половину шкоди. 2. Процесуальні дії у справі Позов надійшов до Київського районного суду 16.09.2019 року ( а/с 20 ) та оплачений судовим збором у розмірі 1921,00 ( а/с 1). Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.09.2019 року головуючим по справі визначено Луняченко В.О. ( а/с 33). Ухвалою суду від 27.09.2019 року відкрито провадження у цивільної справі за правилами спрощеного позовного провадження ( а/с 36). 03.04.2020 року по справі подано відзив (а/с 46). 3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів Як встановлено у судовому засіданні 16.07.2016 року 0 05:10 годину на вул. Фонтанська дорога у м. одесі, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю Renault, р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілю Mazda, р/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ( поліс №АЕ/9071750). У зв`язку із тим, що цивільна-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, [PERSON] звернувся до МТСБУ із повідомленням про ДТП і заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі звіту від 16.07.2016 року розмір майнової шкоди пошкодженого транспортного засобу [PERSON] встановлений у 20 444,19 грн., яки були виплачені , згідно платіжного доручення №7186 від 22.09.2016 року та №35088 від 20.09.2016 року. Постановою Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2016 року по справі №520/9277/16п [PERSON] визнано винним у скоєні даного ДТП ( а/с 26). Постановою апеляційного суду Одеської області від 23.04.2018 року постанова Київського районного суду м. Одеси від 11.08.2016 року залишено без змін, однак у мотивувальної частині зазначено, що судом встановлений той факт, що дії водія автомобіля Мазда у даній дорожньо-транспортної пригоді також не відповідають вимогам правил дорожнього руху, що свідчить при наявність ознак правопорушення також і в діях [PERSON] , матеріали відносно якого були направлені апеляційним судом до УПП в м. Одесі ( а/с 52). 4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із відшкодуванням матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортною пригодою та регресні стягнення страхової компанією виплаченого страхового відшкодування врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК). Частинами першою та другою статті 16 ЦК визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) ( ст. 1194 ЦК). Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України врегульовані Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», 2005 року ( далі Закон). Так ст.4 Закону визначене, що Суб`єктами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є страхувальники та інші особи, відповідальність яких застрахована, страховики, Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі - МТСБУ), потерпілі. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи ( п.22.1 ст. 22 Закону ). Згідно п.п. а п. 41.1 ст. 41 Закону 41.1. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За змістом ст.. 1191 ЦК та п.38.2 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування , має право подати регрес ний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду та не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала ( ч.1 ст. 1166 ЦК ). Як зазначено у ч.1 ст. 1188 ЦК шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін Предметом даного розгляду є позовні вимог МТСБУ щодо регресного відшкодування відповідачем страхового відшкодування яке було здійснено внаслідок майнової шкоди завданої майну внаслідок ДТП. У відповідності до вимог ч.6 ст. 82 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою апеляційного суду Одеської області від 23.04.2018 року встановлено, що дорожньо-транспортна пригода від 16.07.2016 року внаслідок якою було пошкоджено транспортний засіб автомобілю Mazda, р/н [NUMBER] , яким керував [PERSON] сталося з обоюдною вини водіїв. Сам факт не притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] , на думку суду , не є підставою вважати недоведеність факту обоюдної вини водіїв. Дані обставини надають суду змогу, прийти до висновку, що у відповідності до вимог ст.. 1188 ЦК обидва водія повинні нести цивільно-правову відповідальність за ДТП, однак враховуючи неможливість встановлення в якої саме частині шкоди , заподіяної внаслідок ДТП несуть відповідальність водії справедливим є розподіл шкоди між водіями у рівних частках. Таким чином , на думку суду, обґрунтованим є стягнення із відповідача на користь МТСБУ половину відшкодування яке було виплачено [PERSON] 6.Розподіл судових витрат Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ). В даному випадку суд, враховуючи, що стягненню підлягає половина від заявленої у позові суми ,розподілити до стягнення з відповідача на користь позивача половину сплаченого судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: partial