Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

1.Стислий виклад позиції заявника, заінтересованої особи. [PERSON] звернувся до Галицького районного суду із заявою в якій просить: - визнати [PERSON] , [INFO] обмежено дієздатною; - призначити його піклувальником [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є його родичкою, яка проживає за адресою [ADDRESS] . З часу його народження вона відігравала неабияку роль у його житті, виховувала його, дбала про нього, оскільки рідна мати хворіла. [PERSON] виповнилося 84 роки, через похилий вік вона обмежена у належному самообслуговуванні, обмежена у здатності самостійно пересуватися, хворіє, а тому потребує стороннього догляду. Зазначає, що він є повнолітній, здійснює піклування за тіткою, його мати не може здійснювати догляд за тіткою так як хворіє, є інвалідом ІІІ-ї групи загального захворювання, а тому просить суд визнати його піклувальником тітки - [PERSON] . В судове засідання заявник та його представниця не з`явилися. Належним чином повідомлені про розгляд справи. В судове засідання заінтересована особа: Галицька міська рада представника не скерувала. Начальником відділу правової кадрової роботи Галицької міської ради Маланюк Л. подано заяву про розгляд справи у відсутності представника та про визнання заявлених вимог. 2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). 3. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з положеннями частини 1 статті 16 ЦК України та частини 1статті 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з пункту 1 частини 2 статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи. Згідно частини 1 статті 295 ЦПК України заява про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, у тому числі неповнолітньої особи, чи визнання фізичної особи недієздатною подається до суду за місцем проживання цієї особи, а якщо вона перебуває на лікуванні у закладі з надання психіатричної допомоги - за місцезнаходженням цього закладу. Частиною 1 статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи мають бути викладені обставини, що свідчать про психічний розлад, істотно впливають на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, чи обставини, що підтверджують дії, внаслідок яких фізична особа, яка зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо, поставила себе чи свою сім`ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов`язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Відповідно до частини 1 статті 298 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Як визначено в статті 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статті 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок обмеження цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Цивільна дієздатність фізичної особи є обмеженою з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Частиною 1 статті 37 ЦК України передбачено, що над фізичною особою дієздатність якої обмежена встановлюється пуклування. Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (частина 2 статті 60 ЦК України). Зі змісту статті 63 ЦК України встановлено, що опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Згідно з частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом в силу статті 298 ЦПК України не здобуто достатніх правових підстав для призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану [PERSON] . Враховуючи те, що судом не здобуто доказів на підтвердження факту, що [PERSON] страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, відтак у заяві слід відмовити.

Outcome: dismissed