overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

16 листопада 2012 року позивачка уклала з відповідачем шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонської області, актовий запис №190. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивачка просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалося, вони різні люди з несумісними поглядами на життя, в зв'язку з чим відносини між ними, як чоловіка і дружини зіпсувалися, що призвело до постійних сварок, під час яких відповідач застосовував до неї фізичне насилля, спільне господарство ними не ведеться, проживають окремо з вересня 2014 року, спору про поділ спільного майна та місця проживання їхньої дитини не має. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, з підстав викладених в заяві, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу визначити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення виклику до суду відповідачу особисто. У зв'язку з чим, на підставі ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів та приймаючи до уваги, що про це не заперечує позивачка, постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 16 листопада 2012 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонській області, актовий запис №190. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Генічеського районного управління юстиції Херсонській області 15 лютого 2013 року. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Причини, які стали підставою для позивачки звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу на думку суду є обґрунтованими, так як сторони сімейні відносини не підтримують з вересня 2014 року, спільне господарство не ведуть, в період спільного проживання відповідач проявляв відносно позивачки необґрунтовані ревнощі, допускав випадки побиття, сторони втратили відчуття любові і поваги один до одного, подальше спільне життя подружжя, примирення між ними і збереження сім'ї неможливо, тому суд приходить до висновку, що шлюб позивачки та відповідача слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

16 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 41 - каси з продажу залізничних білетів, яке розташовано за адресою - [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі нежитлового приміщення сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000 грн., про що останній надав розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але з вини [PERSON] договір не було засвідчено нотаріально. Оскільки фактично умови договору сторонами були виконані, то позивач звернувся до суду із позовом та просить визнати дійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 41 - каси з продажу залізничних білетів, яке розташовано за адресою - [ADDRESS], укладений 16.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON]; визнати за ним право власності на вказане не житлове приміщення. Позивач у попередньому судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити. Відповідачі у попередньому судовому засіданні позовну заяву визнали та не заперечували проти її задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослiдивши матерiали справи, вважає, що позов пiдлягає задоволенню з наступних підстав: Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07.06.2006 року (а.с.11) нежитлове приміщення № 41 - каса з продажу залізничних білетів, яка розташована за адресою - [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. 16 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] у простій письмовій формі був укладен договір купівлі-продажу нежитлового приміщення № 41 - каси з продажу залізничних білетів, яке розташовано за адресою - [ADDRESS]. [PERSON] свої зобов'язання за договором виконав, а саме у рахунок купівлі нежитлового приміщення сплатив [PERSON] грошові кошти у розмірі 20 000 грн., про що останній надав розписку та домовились засвідчити договір нотаріально, але з вини [PERSON] договір не було засвідчено нотаріально. [PERSON] не заперечувала проти договору купівлі-продажу нежитлового приміщення № 41 - каси з продажу залізничних білетів, яке розташовано за адресою - [ADDRESS]. Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся та визнати за [PERSON] право власності на нежитлове приміщення № 41 - каси з продажу залізничних білетів, яке розташовано за адресою - [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

16 листопада 2015 [PERSON] (Далі - позивач) звернулася із вказаним вище позовом та зазначила, що із [PERSON] (Далі - відповідач) вони перебувають у цивільному шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Окрім цього, їх син потребує додаткових витрат на лікування за станом здоровя. Просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач надіслала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач також надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про народження серії І-КЕ № 211395 [PERSON], [INFO] /а.с.9/ встановлено, що відповідач є його батьком. Згідно статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. В позовній заяві позивач зазначила, що вказаний обовязок відповідач не виконує, малолітня дочка проживає з нею та перебуває на її утриманні, відповідач працює, може сплачувати аліменти. Відповідач надав суду заяву, згідно якої позов визнає. Таким чином, вказане позивачем у позовній заяві згідно частини 1 статті 61 ЦПК України не підлягає доказуванню. У відповідності до частини 3 статті 181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно частини 1 статті 183 СК України відповідна частка від доходу визначається судом. Відповідно до вимог частини 1 статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позивач звернулася до суду з вимогами 16 листопада 2015 року, а тому з цього часу слід присудити стягнення аліментів і до досягнення дитиною повноліття. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, з відповідача згідно пп. 1.1. частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 року із наступними змінами та доповненнями в дохід держави слід стягнути 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що згідно статті 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» № 80-VIII від 28 грудня 2014 року становить 487 грн. 20 коп. З огляду на вищевикладене, на підставі статті 180, частини 3 статті 181, статі, 183, частини 1 статті 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 21 жовтня 1995 року між сторонами зареєстровано шлюб, проте спільне життя з Відповідачем у нього не склалося, між ними відсутнє взаєморозуміння, що поступово призвело до втрати почуття любові та поваги, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, у якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просила слухати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 21 жовтня 1995 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21 жовтня 1995 року, виданим Старосинявським райвідділом реєстрації актів громадянського стану (а.с. 11). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 10). З матеріалів справи вбачається, що сторони дійшли згоди про те, що дочка залишиться проживати з батьком. Судом встановлено, що на даний час сторони не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до Новоайдарського районного суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій зазначив, що 13.10.2015 року Новоайдарським районним судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог\~\~[PERSON] в інтересах дітей: [PERSON] та [PERSON] Мар`яни Олександрівни до [PERSON], Чабанівської сільської ради, про визнання права власності на спадкове майно за законом, третя особа: приватний нотаріус Новоайдарського районного нотаріального округу [PERSON] При задоволенні вимог, суд не вирішив питання про визнання права власності на частку грошового вкладу у відділенні АТ «Ощадбанк» за [PERSON] та [PERSON], оскільки інформація про наявність грошових коштів була надана суду з запізненням, через що [PERSON] вимушений звернутись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду. Сторони в судове засідання не з'явились, проте їх участь при розгляді цієї заяви не є обов'язковою. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про ухвалу додаткового рішення, дійшов висновку про доцільність ухвалити додаткове рішення, враховуючи такі обставини. При розгляді справи позивач просила суд визнати за кожним окремо, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме на: 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою, розташовані за адресою: Луганська область, Новоайдарський район, с. Чабанівка, вул. Миру, буд. 7; 1/2 частку земельної ділянки, яка розташована на території Чабанівської сільської ради Новоайдарського району, Луганської області, площею 6, 1240 га., вартістю 148\~561,08 грн.; на 1/4 частку грошового вкладу у відділенні АТ «Ощадбанк», яке розташоване за адресою: Луганська область, смт. Новоайдар, вул. Банківська, буд. 22. На час ухвалення судом рішення, АТ «Ощадбанк» не було надано інформації щодо наявності в установі банку грошових внесків на ім`я [PERSON], їх розмір та номери рахунків. 02.11.2015 року від Державного ощадного банку України ПАТ Філія Луганське обласне управління до Новоайдарського районного суду Луганської області надійшла відповідь на запит, в якій зазначено, що на ім`я [PERSON], який проживав за адресою: [INFO], відкрито наступні рахунки: компенсаційний рахунок № 91551000450 із залишком 3297,00 грн.; поточний рахунок № 1589 із залишком 24,62 грн. Відповідно до п.4 ч.1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. У зв'язку з тим, що позивач не може реалізувати своє право на власність, вона вимушена звернутися до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення. \~На підставі викладеного, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою, та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування своїх вимог заявник вказав, що 03 листопада 2015 року померла його мати [PERSON]. Після її смерті залишилася не отримана пенсія. Заявник звернувся до Управління Пенсійного фонду України Харківської області з проханням видати йому пенсію померлої матері. Однак йому було відмовлено у звязку з тим, що у їх прізвищах маються розбіжності, а саме: відповідно до свідоцтва про смерть її прізвище значиться, як [PERSON], згідно свідоцтва про народженнч заявника записано [PERSON] , відповідно і прізвище заявника в подальшому було зазначено, як [PERSON]. Заявник вважає, що дані розбіжності виникли в звязку з невірним перекладом з російської мови на українську, чи навпаки. Викладені обставини перешкоджають заявнику отримати УПФУ у Краснокутському районі Харківської області пенсію померлої матері. В звязку з цим він звернувся до суду. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав та просить суд встановити факт, яка померла 03 листопада 2015 року [PERSON] за життя була його матірю. Представник заінтересованої особи Управління Пенсійного фонду України Харківської області в судове засідання не прибув, однак надав до суду заяву, згідно якої проти задоволення вимог не заперечує та прохав суд слухати справу за його відсутності. Суд, заслухавши доводи заявника, пояснення свідків, дослідивши письмові докази, прийшов до наступних висновків. Встановлено, що 03 листопада 2015 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ № 522603 виданим 05 листопада 2015 2015 виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області. Прізвище померлої особи зазначено - „Вюник. Із змісту заяви та пояснень заявника витікає, що причиною вказаних розбіжностей в написанні прізвища являється помилковий переклад з російської на українську мову. Факт споріднення між померлою [PERSON] та заявником було підтверджено свідками [PERSON] та [PERSON]., які були допитані в судовому засіданні. Встановлення факту, що [PERSON] була матірю заявника, необхідно йому для звернення до УПФ України у Краснокутському районі Харківської області для отримання пенсії. У відповідності з ч.2 п.5 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Таким чином, повно та всебічно зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про припинення аліментів. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що з відповідачкою вони перебували у зареєстрованому шлюбі і від цього шлюбу у них є двоє дітей - [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. В липні 2014 року шлюб розірвано. Діти залишились проживати з колишньою дружиною. Згідно рішення Шевченківського районного суду від 07.09.2014 р з позивача стягнуто аліменти в користь відповідача на утримання двох малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Через тривалу конфліктну ситуацію старшого сина [PERSON] з колишньою дружиною, він в липні-серпні 2015 року проживав у позивача, а з 29 вересня 2015 року позивачем та відповідачем прийняте спільне рішення про постійне проживання [PERSON] у [PERSON] Таким чином одна дитина постійно проживає у позивача, а друга дитина постійно проживає з відповідачкою. Зважаючи, що на час прийняття Шевченківським районним судом рішення про стягнення з мене аліментів на утримання дітей позивач проживав окремо від них, а на даний час одна дитина проживає у нього, то у батьків одинакові зобов'язання щодо утримання їхніх дітей, а тому підстава для стягнення з мене аліментів на утримання дітей відпала. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечила протии припинення стягнення аліментів з [PERSON], оскільки вони погодили проживання дітей з батьком та матірю. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 липня 2014 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] від якого у них є двоє малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які залишились проживати із матір'ю. На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 07 липня 2014 року з [PERSON] стягуються в користь [PERSON] аліменти на утримання їх малолітніх дітей. Сторони - батьки у судовому засіданні визнали факт проживання сина [PERSON] [INFO] з липня 2015 року у батька [PERSON], а з 29 вересня 2015 року позивачем та відповідачем прийняте спільне рішення про постійне проживання [PERSON] з батьком. Згоду на проживання старшого сина з батьком надала також опікунська рада Шевченківської райадміністрації Львівської міської ради. Таким чином одна дитина постійно проживає з позивачем, а друга - з відповідачем. Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що такий є підставним, обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], з якою зареєстрував шлюб 27 червня 2008 року, мотивуючи тим, що не знаходять спільної мови з більшості питань ведення спільного господарства, внаслідок чого виникають постійні сварки. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судове засідання також не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнала і не заперечувала проти їх задоволення, а справу просила розглянути за її відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2008 року. Від вказаного мають дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо з осені 2014 року. Причиною цього є те, що вони не знаходять спільної мови з більшості питань ведення сімейного бюджету та в відношеннях один до одного. Примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сімї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

16 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, між ними постійно виникали суперечки та непорозуміння , внаслідок яких їх сімя розпалася, з 10 листопада 2015 року вони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують. Позивач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Відповідачка до суду також не зявилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позов визнала. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 16 березня 2002 року , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-БП№054640 (а.с.3). Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.5,6). Спільне життя між ними не склалося, з 10 листопада 2015 року сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують . Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують. На думку суду подальше спільне життя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved