Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

16.10.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом до відповідача посилаючись на те, що вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 01.05.1997 року, актовий запис № 3. Від шлюбу мають двоє дітей: синів - [INFO] та [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю і на цьому ґрунті в них часто виникають сварки, свідком яких є їхні діти, що негативно впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє їм душевні страждання. Відповідач не розуміє сутності проблем, які виникають у позивача та у сім'ї, вона не здатна підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідач постійно пред'являє позивачу необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, постійно ганьбить, ображає та принижує честь та гідність позивача. Від постійних суперечок й скандалів погіршилося самопочуття позивача, він перебуває в стані постійного стресу. Разом не проживають й спільне господарство не ведуть. Майнових спорів та суперечок про місце проживання дітей між ними немає. Оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, позивач просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Так, судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Долматівської сільської Ради Голопристанського району Херсонської області, 01.05.1997 року, актовий запис № 3. Подружжя спільно не проживає та відповідно не веде спільне господарство. Надії на збереження сім'ї також немає. Подальше примирення між сторонами не можливе. В зв'язку з цим суд вважає, що зберегти сім'ю не видається можливим, а тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 21 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі актів цивільного стану. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до норм ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved