Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

17.04.2014 року [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом про визнання права власності на приміщенні роздрібної торгівлі в порядку спадкування за заповітом до [PERSON]. Вказав, що [INFO] померла моя його [PERSON], яка постійно проживала в [ADDRESS]. Зазначив ,що на день її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 0,0094 га, що розташована на території [ADDRESS]. Чернівецької області і призначена для будівництва та обслуговування будівель торгівлі. На вищевказану земельну ділянку він отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом 24 березня 2014 року в Хотинській державній нотаріальній конторі. Крім того, зазначив, що в спадкову масу входить будівля - приміщення оптово-роздрібної торгівлі, яке розташовано в [ADDRESS]. Також вказав, що згідно висновку вказаному в декларації про готовність об'єкта до експлуатації загальна вартість приміщення оптово-роздрібної торгівлі, складає 34900 грн. Об'єкт готовий до експлуатації і відповідає всім встановленим нормам , що вказано в технічній документації. Зазначив, що він є спадкоємцем першої черги за законом, як син померлої. Проте, через помилку в написанні нашого прізвища,він змушений оформляти спадщину згідно заповіту, який був складений його матір'ю і посвідчений в Рукшинській сільській раді Хотинського району Чернівецької області. Крім нього , спадкоємцем першої черги є також - [PERSON] - син померлої, який претензій до спадкового майна не має. Вказав, що він своєчасно прийняв спадщину, подавши заяву в нотаріальну контору, де заведена спадкова справа. Однак, в зв'язку з відсутністю належно оформлених документів на приміщення оптово-роздрібної торгівлі нотаріус відмовив йому в отриманні спадщини. Право власності на земельну ділянку, на якій розташоване приміщення торгівлі, зареєстровано за ним в Державному реєстрі прав на нерухоме майно. Посилаючись на викладене просив визнати за ним, [PERSON], право власності на приміщення оптово-роздрібної торгівлі, розташоване в [ADDRESS], яке рахується за [PERSON], померлою [INFO], в порядку спадкування за заповітом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладенні в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився до суду надав заяву відповідно до якої справу просив слухати у його відсутності , позовні вимоги визнав в повному обсязі. Наслідки визнання позову йому роз'ясненні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що [PERSON] померла [INFO]. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач в строки передбачені законом звернувся із заявою про прийняття спадщини до Хотинської державної нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, що вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.04.2014 року за № 253/02-14. З матеріалів справи не можливо встановити, що до спадкового майна після смерті [PERSON] відноситься будівля - приміщення оптово-роздрібної торгівлі, яке розташовано в [ADDRESS]. Згідно висновку про готовність об'єкта до експлуатації загальна вартість приміщення оптово-роздрібної торгівлі, складає 34900 грн. Об'єкт готовий до експлуатації і відповідає всім встановленим нормам , що вказано в технічній документації, однак доказів того що будівля - приміщення оптово-роздрібної торгівлі здана в експлуатацію суду не надано. Таким чином, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що визнання позову відповідачем, в даному випадку, суперечить вимогам закону , а тому в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на створене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо), виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Відповідно до п.3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки суду не надані докази і такі відсутні в матеріалах справи які б підтверджували що приміщення роздрібної торгівлі, що розташоване за адресою [ADDRESS] було власністю померлої [PERSON], яка померла [INFO], суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] про визнання права власності на приміщення роздрібної торгівлі в порядку спадкування за заповітом слід відмовити. Крім того, заповіт який посвідчений секретарем Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області 15.03.2002 року та зареєстрований в реєстрі за № 38 складений [PERSON] на ім'я [PERSON], якому вона заповіла усе її майно , де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те що, буде їй належати на день смерті і на що вона по закону матиме право, що вбачається з копії заповіту наявного в матеріалах справи. Копію заповіту, який було подано позивачем на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, і який містить виправлення, яке посвідчене головою Рукшинської сільської ради Хотинського району, суд не враховую як доказ того, що заповіт складено ка користь [PERSON], оскільки позивач пояснив в судовому засіданні, що вказані виправлення в заповіт внесено головою Рукшинської сільської ради Хотинського району вже після смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. ст. 392,1217, 1223,1258 1261,1268 ЦК України,

Outcome: dismissed