Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

15.03.2021 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання виконавчого напису №20237 від 03.02.2021 року, винесеного приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з неї на користь ТОВ «ФК «Фактор груп» заборгованості в розмірі 34 054,98 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що вона отримала постанову про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Р.В. У постанові зазначено, що вона винесена на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. №20237 від 03.02.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фактор груп» заборгованості в розмірі 34 054,98 грн. Зазначає, що вона ніяких договорів з відповідачем не укладала. Ні оспорюваного виконавчого напису, ні будь-яких інших документів, які б підтверджували правильність нарахування боргу приватним виконавцем та нотаріусом їй надано не було. Оскільки вказаний виконавчий напис вчинений за наявності спірної заборгованості, тому підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. З метою захисту своїх майнових прав змушена звернутися до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Про місце і час розгляду повідомлені належним чином. Позивач в заяві позовні вимоги підтримала повністю. Розгляд справи просила провести без її участі. Не заперечувала щодо винесення заочного рішення. Представник відповідача своїм правом на подачу відзиву не скористався, в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомили. Також до суду не надходили від відповідача заяви чи клопотання щодо розгляду справи. Треті особи про день розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Причини неявки не повідомили. Заяв та клопотань від них не надходило. З огляду на вказане, суд з урахуванням положень ч. 1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. В зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, фіксація судового процесу на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 22.02.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем винесено постанову про відкритття виконавчого провадження ВП № 64592763 на підставі виконавчого напису №20237, виданого 03.02.2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Фактор груп» заборгованості у розмірі 34 054,98 грн. (а.с. 11). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено в главою 14 Закону України «Про нотаріат» та главою 16 Порядку. Так, відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно пп.3.1., 3.2. п.п. 3.1 п.3 глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, я стверджує позивач, договору зі стягувачем вона не укладала, тобто не зрозуміло, які документи були надані нотаріусу. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (далі - Перелік). При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Згідно розділу 2 Переліку для стягнення заборгованості, що випливають з кредитних відносин, стягувач для одержання виконавчого напису повинен надати нотаріусу оригінал кредитного договору та засвідчену ним виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази згідно вимог ст.ст. 77-80 ЦПК України мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Отже, для обґрунтування правомірності своїх дій, відповідач повинен був надати суду докази, які стали підставою нотаріусу для видачі оспорюваного виконавчого напису. В порушення зазначених процесуальних норм права відповідачем не спростовано доводи позивача, що між ним і позивачем було укладено договір та зазначена заборгованість є безспірною, а також не надано інших доказів щодо правомірності своїх дій, в зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Також згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяви та заяви про забезпечення позову (ухвала по справі № 285/1061/21 від 04.03.2021 року) у розмірі 1362 грн. (а.с. 1, ).

Outcome: approved