Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

15.12.2015 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом до [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія», [PERSON] В обґрунтування своїх вимог [PERSON] послався на те, що 11.03.2014 року на перехресті вулиць Прохорівської та Запорізької в м.Одесі відбулася дорожньо-транспортна пригода. В результаті ДТП був пошкоджений належний йому автомобіль марки «Форд Транзит», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 14.05.2014 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 16.06.2014 року [PERSON] визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час здійснення ДТП була застрахована в АТ «Українська охоронно-страхова компанія». В добровільному порядку майнова шкода, повязана із пошкодженням транспортного засобу та оплатою франшизи жодним з відповідачів не відшкодована. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія»в відшкодування майнової шкоди, повязаної з пошкодження транспортного засобу в наслідок ДТП 20.589, 28 грн., пеню за прострочення страхового відшкодування 11.172, 92 грн., збитки від інфляції 10.285,82 грн., відсотки за користування грошовими коштами 729,37 грн., витрати на послуги стоянки 1032,00 грн., а з [PERSON] франшизу у розмірі 1000 грн. Окрім того, позивач просив присудити на свою користь витрати на оплату судового збору. Позивач в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), представником надана заява про розгляд справи за його відсутності, в якій позивач позов підтримав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував, в процесі розгляду справи позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), надала заяву, в якій проти задоволення позову заперечувала, просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» в судове засідання не зявилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6510103913128), про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Так, зясувавши обставини справи, дослідивши доводи та докази сторін, на які вони послались в обгрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із пошкодженням або знищенням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) ( п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні встановлено, що 11.03.2014 року [PERSON], керуючи автомобілем марки «Пежо 107» державний номерний знак [NUMBER] порушила п.п.10.4, 11.8, 10.1 «Правил дорожнього руху України», в наслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Форд Транзит», реєстраційний номерний знак [NUMBER]. Власником автомобілю марки «Форд Транзит», реєстраційний номер [NUMBER] є позивач [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. В результаті ДТП належний позивачеві транспортний засіб отримав пошкодження механічного характеру. Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 14.05.2014 року [PERSON] визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Постанова суду набрала законної сили. Факт отримання транспортним засобом, належним позивачеві механічних пошкоджень підтверджується постановами Малиновського районного суду м.Одеси від 14.05.2014 року, Апеляційного суду Одеської області від 16.06.2014 року. Вищевикладені обставини відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] на час здійснення ДТП була застрахована в АТ «Українська охоронно-страхова компанія» (страховий поліс серії АС №2065586 а.с.13). Відповідно до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку, страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений в договорі. Як зазначено в ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Так, в порядку частини 2 статті 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та пункту 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках визначення шкоди, яка заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у звязку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому в порядку, встановленому законодавством. За результатами розгляду заяви позивача від 04.07.2014 року щодо страхового відшкодування, [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія»прийняла рішення щодо виплати страхового відшкодування, визначивши його у розмірі 20\~589,28грн. (повідомлення №8974 від 08.10.2014 року). Вказаний розмір відшкодування позивачем не оспорюється. Поряд із тим, на час розгляду цивільної справи, в добровільному порядку страхова виплата відповідачем в межах прийнятого ним же рішення не здійснена та підлягає стягненню на користь [PERSON] Враховуючи характер виниклих між сторонами правовідносин, суд погоджується із доводами позивача про застосування до них ст. 625 ЦК України щодо відповідальності за порушення грошового зобовязання, оскільки зобовязання страховиків в разі настання страхового випадку зводиться до\~ здійснення страхової виплати, відповідно таке зобовязання є грошовим. Так, в разі прострочення його виконання настає відповідальність передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК України, зокрема, сплата суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно із наданим позивачем розрахунком збитки від інфляції становлять 10 285 грн. 82 коп., а три відсотки річних 729 грн. 37 коп. Відповідно до п. 36.5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Зазначене узгоджується із Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань». Розмір пені, визначений позивачем за відповідною, встановленою законодавством формулою, становить 11\~172, 92 грн. та\~ підтверджується розрахунком. Вищевказані розрахунки складені позивачем фахово, відповідачем в процесі розгляду справи не спростовані. При таких обставинах, суд вважає вимоги\~ позивача про\~ відшкодування йому оціненої шкоди, заподіяної майну внаслідок\~ дорожньо-транспортної\~ пригоди, пені за прострочення виплати страхового відшкодування, трьох відсотків річних, а також\~ інфляційних витрат\~ обґрунтованими. Поряд із тим, вирішуючи спір суд не погоджується із вимогами позивача про стягнення з [PERSON] «Українська охоронно-страхова компанія» витрат на послуги стоянки у розмірі 1032,00 грн.. Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» до розміру шкоди можуть додаватися витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Поряд із тим, як вбачається зі змісту вказаної норми закону такі витрати можуть підлягати відшкодуванню, зокрема, і в судовому порядку при встановлені поважної причини для поміщення транспортного засобу на стоянку. Оскільки доказів на підтвердження необхідності поміщення ТЗ на стоянку [PERSON] в процесі розгляду справи не надано, його позовні вимоги в цій частині є не доведеними та задоволенню не підлягають. Враховуючи, що за ст. 12.1. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування зменшується на суму франшизи, її розмір підлягає стягненню з відповідача [PERSON], як з особи винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 1000 грн. Судові витрати на оплату судового збору 487,20 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню позивачеві з відповідачів пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в порядку ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial