Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

17.02.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно та вказує, що 31.03.2003 року помер його батько [PERSON], після смерті якого спадщину прийняла його мати [PERSON], яка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, в т.ч. на земельну ділянку площею 2,06 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельної ділянки площею 0,61 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, переданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства. 11.12.2009 року померла його мати [PERSON], яка на випадок свої смерті 24.10.2000 року склала заповіт, за яким він є спадкоємцем належного їй майна. Зазначає, що йому нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 0,61 га, у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. Просить визнати за ним після смерті [PERSON], яка померла 11.12.2009 року право власності на земельну ділянку площею 0,61 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, переданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (0.12 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,49 га). Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, подав на адресу суду заяву, якою просив розгляд справи проводити за його відсутності, зазначив, що не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] помер 31.01.2003 року. Що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 123076 від 01.02.2003 року (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, яке складається із земельної ділянки площею 2,06 га переданої для ведення товарного сільського господарського виробництва та земельної ділянки площею 0,61 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, переданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 8,10). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом, мати позивача [PERSON] набула вищевказане майно у спадщину як спадкоємець за законом, однак право власності на вказані земельні ділянки за життя не зареєструвала (а.с.8). [PERSON] померла 11.12.2009 року, що встановлено із копії повторного свідоцтва про смерть серії 1-ЕГ № 092309 від 08.04.2010 року (а.с.6). За життя [PERSON] склала заповіт від 24.10.2000 року, яким на випадок смерті заповіла [PERSON] належний їй на праві особистої власності житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку, згідно Державного акту І-ВЛ № 011999, прав на земельну частку пай та все належне їй майно, з чого б воно не складалося і де б воно не було, і все те, що належатиме їй на день смерті (а.с.7). Позивач [PERSON] є сином спадкодавця [PERSON] та спадкоємцем за заповітом, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 111/2010. Із матеріалів спадкової справи № 111/2010 встановлено, що [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,06 га передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та земельну ділянку площею 2,06 передану для ведення особистого селянського господарства і земельну ділянку площею 1,11 га передану для ведення сільськогосподарського виробництва. Окрім того, за рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 12.11.2010 року за позивачем визнано право власності на житловий будинок в с. Оздів Луцького району по вул. Трудовій. 7, який належав матері. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Судом встановлено, що інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Враховуючи вище викладе, суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] належним чином прийняв спадщину по заповіту, а тому за ним слід визнати право власності на земельну ділянку площею 0,61 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради, переданої для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (0.12 га) та ведення особистого підсобного господарства (0,49 га), після смерті [PERSON], яка померла 11.12.2009 року.

Outcome: approved