Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-08 00:00:00

16.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить суд стягнути з [PERSON] та [PERSON] борг за договором позики, згідно якого 12.03.2014 року позивач передав позичальникам грошові кошти у розмірі 10500 (десять тисяч п'ятсот) гривен, що підтверджується відповідною розпискою позичальників від 12.03.2014 року, які вони зобов'язалися повернути до 09.04.2014 року, але позику не повернули на вимогу позивача не реагують. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на його задоволенні, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили, із заявою про перенесення слухання справи до суду не звертались, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, 12.03.2014 року між [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики відповідно до якого [PERSON] та [PERSON] отримали позику у сумі 10500 (десять тисяч п'ятсот) гривен з кінцевим терміном повернення 09.04.2014 року, що підтверджується власноручною розпискою [PERSON] та [PERSON] від 12.03.2014 року, яка посвідчує передання їм позикодавцем визначеної грошової суми та строк її повернення. Відповідно до ст. 1046 ЦК України - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до умов ст.1047 ЦК України - на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України - якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цього кодексу, яка передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановлено індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, заборгованість [PERSON] та [PERSON] становить 10631 (десять тисяч шістсот тридцять одна) гривня, 25 коп., в тому числі: борг - 10500 грн. та з розрахунку 3% річних за 5 місяців - 131,25 грн. Таким чином, дослідивши матеріали справи, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки укладені між відповідачами та позивачем договір позики не виконувався належним чином, що призвело до утворення зазначеної вище заборгованості, яку відповідач в добровільному порядку не виплачує, тому суд стягує з [PERSON] та [PERSON], заборгованість за договором позики в розмірі 10631,25 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідачів на користь позивача судові витрати по справі, а саме сплачену суму судового збору в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved