Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

14.07.2015 року до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу звернувся [PERSON] з позовом до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про захист прав споживачів та стягнення грошових коштів, який в послідуючому уточнив, зазначивши що 11 грудня 2014 року між нею та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» був укладений договір банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт» № 305835/43849/7-14 на суму 5630,00 доларів США, відповідно до умов якого відповідач прийняв грошові кошти строком на сім місяців, на вкладний рахунок № 2630.2.052751.004, зі сплатою процентів. Він 11.07.2015 року звернувся до відповідача з письмовою заявою про повернення вкладу. Відповідач до цього часу письмової відповіді не надав та гроші йому не повернув. За таких обставин позивач вважає, що діями та бездіяльністю відповідача порушено його права, як споживача, тому звернувся до суду та просив суд стягнути з відповідача на свою користь суму банківського вкладу в розмірі 5630,00 доларів США та нарахованих відсотків у розмірі 95,88 доларів США за договором, 136,32 доларів США відсотки за користування вкладом після закінчення строку договору, 3 % річних у розмірі 37,18 доларів США. У судове засідання сторони не зявилися, про день та час розгляду справи були повідомлені. Позивач у судове засідання не зявився, до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на уточнених позовних вимогах наполягає, будучи присутнім в судовому засіданні 26.08.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі ( а.с. 81). Представник відповідача [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася, будучи присутньою в судовому засіданні 26.08.2015 року проти позову заперечувала, при цьому зазначила що на момент звернення позивача до Банку з заявою про повернення суми вкладу та станом на поточну дату діяла Постанова НБУ № 354 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» від 03 червня 2015 року. Відповідно до підпункту 10 пункту 6 даної постанови, уповноважені банки зобовязані обмежити видачу ( отримання ) готівкових коштів в іноземній валюті з поточних та депозитних рахунків клієнтів через каси та банкомати банків у межах до 15\~000 гривень на добу на одного клієнта в еквіваленті за офіційним курсом Національного банку України. При цьому мінімальна межа щоденної виплати одній особі не встановлена. У звязку з цим, виплата готівки можлива у межах наявних готівкових коштів у касі відділення банку. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком України» у таких формах: адміністративне регулювання: встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків. Таким чином, дана Постанова була видана в межах адміністративно-правових відносин Національного банку України з банками, які охоплюються його наглядовою діяльністю, та була обовязковою для виконання усіма банками, яким вона адресована. Відповідно до п. 7.4. Основних умов, вступ у дію законодавчих актів, урядових постанов і розпоряджень державних органів, актів нормативного характеру Національного банку України, що прямо або побічно забороняють або обмежують можливість належного виконання сторонами своїх зобовязань за договором сторони віднесли до обставин непереборної сили. Строк виконання зобовязань відповідно до п. 7.4 Основних умов відкладається на весь строк дії таких обставин. Таким чином, прийняття 03.06.2015 року Національним банком України Постанови № 354 за домовленістю сторін є обставиною непереборної сили, яка обмежує можливість належного виконання відповідачем своїх зобовязань за депозитним договором. Враховуючи строк дії вищевказаної постанови НБУ № 354 до 03.09.2015 р., зважаючи на п. 7.4 Основних умов, строк виконання Банком своїх зобовязань за депозитним договором підлягає відкладенню до 03.09.2015 року. Просили відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги пояснення сторін надані ними в судовому засіданні 26.08.2015 року, суд приходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 грудня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було укладено договір банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт» № 305835/43849/7-14 на суму 5630,00 доларів США, відповідно до умов якого відсоткова ставка становить 11,00 % річних, зі строком дії з 11.12.2014 року по 11.07.2015 року, що підтверджується копією зазначеного договору, наявною в матеріалах справи (а.с. 5). Позивач виконав умови договору-заяви № № 305835/43849/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» від 11.12.2014 року та вніс грошові кошти для залучення на вкладних рахунок № 2630.2.052751.004, що підтверджується копією меморіального валютного ордеру № 190903 від 11 грудня 2014 року, наявною в матеріалах справи (а.с. 11). За договором-заяви № № 305835/43849/7-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Стандарт» від 11.12.2014 року за період дії договору та на момент звернення до суду нараховані відсотки у розмірі 95,88 доларів США, та станом на час розгляду справи позивачу не виплачені, як і сума вкладу. 03.07.2015 року позивач звертався до відповідача з письмовими вимогами про повернення банківського вкладу та нарахованих відсотків, що підтверджується копією заяви, наявними в матеріалах справи (а.с. 6). Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами\~ЦК України,\~Законом України «Про банки і банківську діяльність»,Законом України «Про захист прав споживачів»\~та умовами договору банківського вкладу. У\~статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~зазначено, що вклад (депозит) - це кошти в готівковій або у безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору. Згідно з\~ ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачем є фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не повязаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обовязків найманого працівника; продукція\~будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Пунктом 13\~ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів»\~встановлено, що належна якість товару, роботи або послуги\~властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовами договору із споживачем. Згідно з п. 2 ч. 1\~ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів»\~споживачі мають право на належну якість обслуговування. Відповідно до ч.1\~ст.1058 ЦК України\~за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно з ч.1,2,4\~ст.1060 ЦК України\~договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі сплином встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Якщо вкладник не вимагає повернення суми строкового вкладу зі сплином строку, встановленого договором банківського вкладу, або повернення суми вкладу, внесеного на інших умовах повернення, після настання визначених договором обставин договір вважається продовженим на умовах вкладу на вимогу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.ч.1,6\~ст.1061 ЦК України\~банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. У разі повернення вкладу виплачуються усі нараховані до цього моменту проценти. Статтею 526 ЦК України\~встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до\~ст.610 ЦК України\~порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч.2 ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.3\~ст.1058 ЦК України\~до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Згідно ч.ч.1,2,3\~ст.1066 ЦК України\~передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та\~проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та\~встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Відповідно до ч.3\~ст.1068 ЦК України\~банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Відповідно до ч.1\~ст.1074 ЦК України\~обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом. Враховуючи, що знайшов підтвердження факт укладання між позивачем (вкладник) та відповідачем (банк) договору банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт» № 305835/43849/7-14 від 11.12.2014 року, строк дії якого закінчився 11.07.2015 року, позивач звертався з заявою повернення грошових коштів, але відповідачем так і не було виплачено належних йому грошових коштів, також те, що відповідачем не було надано розрахунку суми депозиту та нарахованих відсотків, який міг би спростувати розрахунки позивача, як і не надано будь-якого доказу здійснення операцій по депозитному рахунку позивача, суд приходить до висновку про обгрунтованність заявлених позивачем вимог та вважає за необхідне стягнути з відповідача ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» на користь [PERSON] в рахунок повернення депозитного вкладу за договором-заявою банківського строкового вкладу (депозит) «Стандарт» № № 305835/43849/7-14 від 11.12.2014 року\~5630,00 доларів США, та нараховані відсотки 95,88 доларів США (враховуючи відсотки за прострочення виконання грошового зобовязання), 136,32 доларів США відсотки за користування вкладом після закінчення строку договору та 3 % річних у розмірі 37,18 доларів США. При цьому суд приймає до уваги положення п. 12 постанови\~Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року № 5 роз'яснено, що у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої ст. 533 ЦК України. Це роз'яснення стосується як кредитних, так і депозитних коштів. Також вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат, приймаючи до уваги, що позивач на підставі п. 7 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору,

Outcome: approved