Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

12 жовтня 2020 року представник відповідача електронною поштою, за ч.8 ст. 141 ЦПК України, надіслав до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області відомості про судові витрати ТОВ «Інгаз» у розмірі 15\~000грн , про наявність яких заявляв у судових дебатах по справі. В судовому засідання представник ТОВ «Інгаз» Чекменьов Д.М. заяву про стягнення з позивача [PERSON] судових витрат пов`язаних зі сплатою послуг на правову допомогу, підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Окремо зауважив, що звернення позивача до суду не було обумовлено захистом соціальних прав та гарантій інваліда, тому законодавчо закріплені пільги не розповсюджуються на зазначені зобов`язання. Позивач [PERSON] заперечував проти стягнення судових витрат, посилаючись на стан здоровя та скрутне матеріальне становище, яке не дозволяє придбати необхідні ліки. Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що подана заява про стягнення судових витрат підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 07 жовтня 2020 року у задоволенні позову [PERSON] до ДП «Інгаз» про стягнення суми боргу за договором позики з виконання юридичних послуг від 28.11.2007, відмовлено. В свою чергу, позовні вимоги ТОВ «Інгаз» до [PERSON] про визнання недійсним договору позики з виконання юридичних послуг від 28.11.2007, задоволені у повному обсязі. Визнано недійсним договір позики з виконання юридичних послуг укладений 28.11.2007, між замовником ДП «Інгаз», в особі Сушко Т.І. та виконавцем Бобровським П.К. Звертаючись до суду з вказаною заявою, сторона відповідача зазначала, що нею додатково були понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). За змістом ч. 1 ст.\~246\~ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Судом встановлено, що 12 вересня 2019 року між відповідачем ТОВ «Інгаз» та Адвокатським об`єднанням «Юридична компанія «Юристократ» було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого клієнт доручає, а представник приймає на себе зобов`язання надавати правничу та юридичну допомогу в обсязі та на умовах, передбаченим даним Договором щодо розгляду Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області справи №263/747/18. За правничу допомогу, та послуги, що надаються представником, згідно додатку №1 до договору №1209-2/19 від 12.09.2019, відповідач зобов`язувався сплатити кошти у розмірі 15 000,00 грн., по закінченню розгляду справи. 12 жовтня 2020 року, платіжним дорученням №73, відповідач сплатив на користь компанії представника -АО «Юридична компанія «Юристократ», на виконання зазначеного договору 15 000,00 грн. Згідно акту виконаних робіт №7-10/20 від 07.10.2020 судові витрати у розмірі 15 000,00 грн. складаються з: пошуку та аналізу звітності підприємства, вивчення правової природи правовідносин, вивчення судової практики, підготовки проекту відзиву та зустрічної позовної заяви, участь у судових засіданнях. За змістом ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Таким чином, вимоги представника відповідача про стягнення з позивача на його користь витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн. за договором №1209-2/19 від 12.09.2019 про надання правової допомоги, підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1-4 ст.\~137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалене рішення, за рахунок іншої сторони. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018р. у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018р. у справі № 814/698/16. В обґрунтування витрат на правничу допомогу стороною відповідача було подано договір про надання правової (правничої) допомоги від 12.09.2019, розрахунок судових витрат та квитанція про понесення витрат на правничу допомогу. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, суд приходить до висновку, що розмір витрат на правничу допомогу підлягає до задоволення у розмірі 15 000 грн., при цьому судом враховано, що вирішення питання про компенсацію витрат на правничу допомогу Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», зазначив, що оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97), при цьому судом враховано складність справи та виконаних представником робіт (наданих послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт, значенням справи для сторони відповідача. Окрім того, при ознайомленні із текстом судового рішення від 07.10.2020, встановлено, що при його ухваленні судом не вирішено питання розподілу судових витрат між сторонами, пов`язаних із сплатою судового збору та витрат на проведення судово-технічної експертизи документа. Відповідно до частини 1 статті 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких відносяться витрати, пов`язані із проведенням судових експертиз. За положеннями статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідача [PERSON] , який є інвалідом ІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України, звільнено від сплати судових витрат. Таким чином, судові витрати у цій справі мають компенсуватись за рахунок держави. Як вбачається з квитанцій про сплату судового збору він складає 2102 грн., оплата проведеної експертизи становить 15444 грн., отже судові витрати, понесені ТОВ «ІНГАЗ» слід компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved