Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-18 00:00:00

14 вересня 2021 року заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про розірвання шлюбу в порядку ч.3 ст. 293 ЦПК України посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що з 03 грудня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільних дітей від шлюбу подружжя не має. Вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2018 р. [PERSON] визнано винним у кримінальному правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчому закладі закритого типа. Господарство з [PERSON] не ведеться. Шлюбні відносини припинені. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між нами відсутні.А тому, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, і є таким, що суперечить її інтересам та інтересам [PERSON] . Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 вересня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Заявник у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Заінтересована особа у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Через адміністрацію «КВК №80» надав суду заяву в якій просив розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст. 293 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. [PERSON] та [PERSON] , уклали шлюб 03 грудня 2019 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане Жовтоводським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,актовий запис № 163. Крім того, вироком Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2018 р. [PERSON] визнано винним у кримінальному правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально виконавчому закладі закритого типа. Судом встановлено, [PERSON] та [PERSON] проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Стосунки припинились через втрату взаєморозуміння між подружжям. Дітей від шлюбу не мають. Задовольняючи заяву, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, в той час як заявник та заінтересована особа не мають наміру зберегти шлюб. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3,4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони мають різні інтереси та погляди, шлюбні відносини існують лише формально, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, [PERSON] відбуває покарання в місцях позбавлення волі, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам ані заявника, ані заінтересованої особи, тому шлюб повинен бути розірваний. Згідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved