Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-13 00:00:00

14 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 11.10.2007 року в сумі 23 305,87 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 27.03.2015 року - 547 991,56 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору від 11.10.2007 року, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], останній було надано кредит в сумі 14 600,00 доларів США строком до 11.10.2017 року. Як зазначає позивач, ним належним чином виконані зобов'язання та надані кошти, проте відповідач не виконує належним чином умов договору що призвело до утворення заборгованості, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 27.03.2015 року становить 23 305,87 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 27.03.2015 року - 547 991,56 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом - 13 388,28 доларів США, що становить 314 798,95 грн., заборгованість за відсотками - 9 917,59 доларів США, що становить 233 192,61 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про час та місце слухання справи через друковані засоби масової інформації, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомила. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві. У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.10.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено договір кредиту №387/60/07/Пі за яким Банк надав [PERSON] кредит у сумі 14 600,00 доларів США строком до 11.10.2017 року (включно) зі сплатою 13,50% річних (п. 1.1 Договору). Кошти надавались на поточні потреби (п. 1.2 Договору). Відповідно до п. 1.1 кредитного договору, повернення кредиту здійснюється позичальником згідно графіку до 10-го числа кожного місяця. Умовами договору передбачена можливість Банку достроково стягнути суму кредиту у випадку невиконання Позичальником власних зобов'язань за Договором. За умовами Додаткової угоди від 26.06.2009 року було викладено в новій редакції п.1.1 Договору за яким надано кредит в розмірі 15 203,28 доларів США строком до 11.10.2022 року зі сплатою 15% річних Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов'язання в частині повернення кредиту не виконувала, а тому утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 27.03.2015 року становить: 23 305,87 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 27.03.2015 року - 547 991,56 грн. з яких: сума заборгованості за кредитом - 13 388,28 доларів США, що становить 314 798,95 грн., заборгованість за відсотками - 9 917,59 доларів США, що становить 233 192,61 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідач в судове засідання не з'явилася, доказів на підтвердження відсутності заборгованості чи меншого його розміру суду не надала. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеному Договору належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в загальній сумі 23 305,87 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 27.03.2015 року - 547 991,56 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved