Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

13 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до Глобинської міської ради Полтавської області про визнання права власності на нерухоме майно, в якому прохає: визнати за ним право власності на житловий будинок літера «А» загальною площею 107,8 кв.м, житловою площею 58,9 кв.м, прибудову літера «а», навіс літера «а1», літню кухню літера «Б», кладову літера «б», сарай літера «б1», гараж літера «В», погріб літера «Г», огорожу № 1, ворота з хвірткою № 2, огорожу № 3, хвіртку № 4, ворота № 5, хвіртку № 6, огорожу № 7, вигрібну яму № 8, які розташовані по [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що він є власником нерухомого майна, а саме: житлового будинку із господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , який побудований ним у 1980 році, проте не може зареєструвати своє право власності, в зв`язку з зі змінами в законодавстві. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, направив заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Глобинської міської ради направив до суду заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечує. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4\~ст.\~206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3\~ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані\~ докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідно до виписки з погосподарської книги Глобинської міської ради № 437 від 27.10.2020 року , позивачу [PERSON] відповідно до запису № 15-0045-1 погосподарської книги № 1 за 2016-2020 роки належить на праві власності житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, яка на праві власності належить позивачу [PERSON] (а.с.5). Відповідно до технічного паспорту, домогосподарство за адресою: [ADDRESS] складається з: житлового будинку літера «А» загальною площею 107,8 кв.м, житловою площею 58,9 кв.м, прибудови літера «а», навіс літера «а1», літньої кухні літера «Б», кладової літера «б», сараю літера «б1», гаражу літера «В», погребу літера «Г», огорожі № 1, ворот з хвірткою № 2, огорожі № 3, хвіртки № 4, воріт № 5, хвіртки № 6, огорожі № 7, вигрібної ями № 8 (а.с.6-8). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстроване (а.с.9-10). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно\~до ч. 1 ст. 182 ЦК України,\~право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі будинку (у 1980 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затверджена наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31 жовтня 1975 р. N 45/5, яка діяла на час виникнення правовідносин щодо права власності на спірний квартиру , та втратила чинність згідно з наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року N 18/5), визначала, що підтвердженням належності житлового будинку (частки будинку) відчужувачу, розміру будинку та земельної ділянки, на який він розташований, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету селищної, сільської ради народних депутатів. Пункти 4, 20 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачали обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Запис в погосподарській книзі місцевої ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що [PERSON] на передбачених законом підставах набув право власності на житловий будинок з господарським будівлями за адресою: [ADDRESS] , позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved