Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

14 квітня 2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та відповідачем від 16.06.2009 року, відповідач отримала кредит у розмірі 9000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві про надання їй банківських послуг, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами і Правилами надання банківських послуг та тарифами Приватбанку. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 08.03.2021 року має заборгованість на загальну суму 13074,43 грн., з них: 8281,13 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4793,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість та понесені судові витрати по сплаті судового збору. Після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача, ухвалою від 01 червня 2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі з призначенням справи до розгляду по суті на 29.06.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей щодо вручення останній судової повістки, 29.06.2021 року розгляд справи відкладено на 28.07.2021 року. З аналогічних підстав, розгляд справи відкладався 28.07.2021 року на 09.08.2021 року, а також на адресу ПАТ «Укрпошта» направлено листа щодо необхідності належного вручення судових повісток та повернення до суду повідомлень про вручення поштових відправлень або конвертів з довідками про причини невручення поштових відправлень. У зв`язку з перебуванням судді у відпустці з 02 по 31 серпня 2021 року, справу було знято з розгляду 09.08.2021 року та призначено до розгляду на 07.09.2021 року. У зв`язку з неявкою відповідача та відсутністю відомостей щодо вручення останній судової повістки, 07.09.2021 року розгляд справи відкладено на 28.09.2021 року та на адресу ПАТ «Укрпошта» повторно направлено листа щодо необхідності належного вручення судових повісток. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві та долученому до позовної заяви клопотанні просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає та згоден на заочний розгляд справи /а.с.2-3, 39/. Тому, справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідачу направлялася судова повістка про виклик в судове засідання на 28.09.2021 року за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернувся конверт з довідкою Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.66/. При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов не подала. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у її відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 16 червня 2009 року [PERSON] звернулася до ЗАТ КБ «Приватбанк» з заявою про надання банківських послуг, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами Банку складає між нею та банком договір. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену заяву про надання банківських послуг, відповідач підтвердила, що ознайомилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами Приватбанку. Таким чином, [PERSON] уклала з ЗАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 16.06.2009 року, за яким отримала кредит в сумі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.12/. Крім того, 16.06.2009 року відповідач ознайомилась з довідкою про умови кредитування з використанням картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що підтверджується її підписом на вказаній довідці /а.с.13/. Як вбачається з відмітки в зазначеній заяві, відповідач отримала кредитну картку 16.06.2009 року /а.с.12/. В подальшому відповідачу видавалося ще 4 картки з новим строком дії, остання з яких діє до 30 вересня 2021 року (09/21) /а.с.11/. Відповідно до п.п.3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, 19.06.2009 року відповідачу встановлено кредитний ліміт в розмірі 500 грн. 07.08.2013 року розмір кредитного ліміту збільшено до 800 грн., 21.12.2015 року - до 2500 грн., а 16.08.2017 року - до 9000 грн. /а.с.10/. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк», яке, в свою чергу, є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» /а.с.29-30/. У зв`язку з реєстрацією шлюбу, 14 жовтня 2009 року відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » /а.с.52, 53-54/. Відповідно до п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов`язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку /а.с.14-19/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, виконаного станом на 08.03.2021 року, позивач вважає, що до стягнення з відповідача належить заборгованість в сумі 13074,43 грн., з них: 8281,13 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 4793,30 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом. /а.с.4-8, 9/. Вказаний розмір заборгованості не суперечить даним виписки з особового рахунку відповідача станом на 11.03.2021 року /а.с.31-36/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно з п.п.6.5, 6.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений договором. Так як відповідач не виконала зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved