overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

14 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., Магдалинівський р-н, с. Виноградівка, вул. Шевченко, 84. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.03.2017р. о 10 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.03.2017р. о 10 год. 30 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра лікарні КЗ „Магдалинівської ЦРЛ ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий висловлює скарги на поганий сон, роздратованість. Орієнтований в особистості вірно, приблизно в календарному часі. Доступний формальному мовному контакту, на запитання відповідає після пауз, не завжди в плані заданого, іноді запитаннями на запитання. Знаходиться в мирі своїх переживань про які каже неохоче. Напружений, періодично застигає, до чогось прислуховується, озирається по сторонам. Емоційно парадоксальний, неадекватній. Мислення різнопланове, з зісковзуванням. Критики до свого стану не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

14 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпро, Ленінський р-н, ж/м Парус, 1-Е/28. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.03.2017р. об 11 год 49 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.03.2017р. о 11 год. 49 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ОЦЕМД та МК ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий поведінкою виявляє слухові обмани сприйняття, до чогось прислуховується. Повідомляє, що його когана дівчина це його матір, так як він ніколи не знав своїх батьків, виховувався в різних сімях. Відповіді не в плані заданого, то встає, то сідає, недоречно сміється. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

14 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Жовтневий, вул. Набережна Перемоги, 48/178. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.03.2017 р. о 19 год. 32 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 11.03.2017 р. о 19 год. 32 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Авдєєва лікарні КЗ «ОЦЕМД та МК» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий збуджений, вербально агресивний до батьків. [PERSON] було поставлено попередній діагноз органічне враження головного мозку, виражений психоорганічний синдром, змішаний варіант з судорожним компонентом. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

14 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Кіровський р-н, вул. Шмідта, 43/31. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 13.03.2017р. о 18 год. 57 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 13.03.2017р. о 18 год. 57 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ДМБКЛ № 4 ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий оглянутий на ношах. Відчуває омани сприйняття. Застигає у одній позі, прислуховується. Негативістичний. На шепіт відповідає, що у голові чує «голос» загрозливого характеру, який керує, управляє його діями, думками, рухами. Мислення паралогічне, дезорганізоване. Емоційно неадекватний, тривожний. Настрій нестійкий. Інструкції не виконує. Свій стан не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

14 березня 2017 року Іванівський районний суд Херсонської області ухвалив рішення у справі за позовом органу опіки та піклування Іванівської районної державної адміністрації Херсонської області в інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Іванівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, яким позовні вимоги задовольнив в повному обсязі. Проте під час ухвалення рішення суд не вирішив питання про судові витрати. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд , що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з ч. 3 ст. 220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання у судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обовязковою. Згідно п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року №3674-VІ, зі змінами від 20 вересня 2016 року № 1533-VIII (далі Закон) судовий збір не справляється за подання заяви про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб у разі, якщо представництво їх інтересів у суді відповідно до закону здійснюють органи опіки та піклування або служби у справах дітей. Отже, орган опіки та піклування звільнений від сплати судового збору за подання до суду позову в інтересах неповнолітніх дітей. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Оскільки позивачем заявлено дві вимоги, майнового та немайнового характеру, які судом задоволені в повному обсязі, позивач від сплати судового збору звільнений, то з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір за дві позовні вимоги. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 600 грн.; за подання до суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 600 грн. Суд вважає, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір на загальну суму 3 200 грн., із яких: 1 600 грн. - за задоволення позову немайнового характеру (про позбавлення батьківських прав); 1 600 грн. за задоволення позову майнового характеру (про стягнення аліментів). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

14 березня 2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № 80#0017690311 від 14 серпня 2013 року у розмірі 238946 грн. 39 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення\~ справи, суд\~ вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає\~задоволенню. Судом встановлено, що 14 серпня 2013 року між ПАТ «СБЕРБАНК» і відповідачем був укладений договір за № 80#0017690311, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 70000 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 33 % річних. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 28 лютого 2017 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 238946 грн. 39 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 62185 грн. 40 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 49359 грн. 84 коп.; заборгованості за пенею за прострочення зобовязання 89071 грн. 55 коп.; заборгованості за пенею за прострочення сплати відсотків у розмірі 38329 грн. 60 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 3584 грн. 020 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

14 березня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує свої зобовязання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник позивача в судове засідання не зявився, проте надіслав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти винесення заочного рішення, позовні вимоги підтримав (а.с. 38). Належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи (про що свідчить поштове повідомлення (а.с. 45, 47) відповідачка не з`явилася до суду, не повідомила про причини неявки. Зясувавши позицію відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення \~з таких міркувань. 23.12.2010р. між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № б/н, за яким відповідачу був наданий кредит у розмірі 1600.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 16094.10 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідачка станом на 31.01.2017р. заборгувала ПАТ КБ «Приватбанк» 16094.10 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 1600 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

14 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Через канцелярію суду 20.03.2017 року надійшла заява від позивача [PERSON] з проханням залишити позовну заяву без розгляду. Так, відповідно до вимог, які викладено в п. 5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду. Відповідно до вимог ч.2 ст.207 ЦПК України,суд роз'яснює позивачу, що особа, заява якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно. Тому суд вважає за можливе позовну заяву про надання додаткового строку для прийняття спадщини за законом, залишити без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

14 березня 2017 року позивач звернувся до Кіровського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебувають у шлюбі з 17 червня\~2006 року. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалось, вони втратили один до одного почуття любові та поваги, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо з листопада 2015 року. Зберігати сімю позивач не бажає, тому просить суд шлюб розірвати (а.с. а.с. 2 3). Позивач в судовому засіданні свої вимоги підтримав та просив їх задовольнити, на стягненні з відповідачки судових витрат не наполягав. Представник відповідачки в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечувала, не погоджувалась з стягненням з відповідачки судових витрат. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 червня 2006 р., який зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №\~169, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ №\~043511 від 17 червня 2006 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджуються копією свідоцтва про народження серії І-КИ №\~144397 від 29 січня 2008 року, актовий запис №\~50 (а.с. 5). Позивач та відповідачка втратили один до одного почуття любові та довіри, не знаходять спільної мови, припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Сторони зберігати сімю не бажають, вважають, що вона розпалася остаточно і збереження сімї неможливе. Спору щодо поділу майна та подальшого мешкання дитини між сторонами на цей час немає. У разі виникнення спору він вирішуватиметься в самостійному провадженні. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідачки сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодування не підлягають. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved