Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

12 січня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПАТ «Харківгаз», в якому просить анулювати розрахунок збитків від 27.11.2014 року, поновити облік спожитого природного газу згідно показань лічильника, зайво сплачені кошти за використаний природний газ зарахувати на її особовий рахунок 15 квітня 2015 року збільшила позовні вимоги та просила визнати акт про демонтаж лічильника для проведення експертизи № 1 від 07.11.2014 року - недійсним. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 16.06.2009 року нею придбано будинок [ADDRESS] 07 листопада 2014 року представниками ПАТ «Харківгаз» була проведена перевірка газового лічильника, встановленого у її домоволодінні, та проведено демонтаж лічильника газу, за її відсутності, з тих підстав, що пломби не відповідають зразкам пломб державного повірника. Відтак, лічильник було направлено на експертизу через підозру на втручання. Однак, при цьому, в акті № 901, складеному комісією ПАТ «Харківгаз», зазначено про цілісність відлікового механізму та відсутність інших пошкоджень. Крім того, вказує на те, що лічильник газу у домоволодінні встановлено у 2000 році, та з цього часу жодного разу повірка лічильника, у встановленому законом порядку, не проводилася, у типовому договорі № 54292 про надання населенню послуг з газопостачання, укладеному між нею та ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївської філії, у розділі «Характеристика лічильнику газу» дата останньої повірки лічильника відсутня. Крім того, зазначає, що в актах про демонтаж лічильника, виявлені порушення та висновки комісії її прізвище зазначено як «Овчіннікова», однак згідно даних паспорту, її прізвище значиться як «Овчиннікова». Тому вважає, що вказані акти складені у відношенні іншої особи. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини та докази, вказані у позовній заяві. Крім того, зазначила, що була відсутня під час проведення експертизи лічильника газу. Представник відповідача Власенко М.С. у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, обґрунтувавши це тим, що робітниками ПАТ «Харківгаз» 07.11.2014 року у [PERSON] при обстеженні газового лічильника було виявлено підозру на втручання в газовий лічильник, а саме: сумніви у відповідності пломби державного повірника. Після чого працівниками ПАТ «Харківгаз» було зафіксовано дане порушення в акті про виявлення порушення № 1 від 07.11.2014 року. Демонтований лічильник було доставлено на місце проведення експертизи газопостачальної організації. Відповідно до п. 27 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246, позивачці замість тимчасово вилученого лічильника газу було встановлено трубний шаблон та підключено газові прилади і пристрої до системи газопостачання без лічильника. Після проведення експертизи, лічильник був виданий позивачці за її заявою. Сума збитків, завданих ПАТ «Харківгаз» позивачем, розраховувалася згідно Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу, Правил надання населенню послуг з газопостачання», затвердженому Постановою НКРЕ України від 29.05.2003 р. № 475, та Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 року № 2246. Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що був присутній при проведенні перевірки лічильника в домоволодінні [PERSON] Візуально з'ясували, що пломби не відповідають зразкам пломб державного повірника, у зв'язку з чим лічильник було демонтовано. Замість лічильника газу було встановлено трубний шаблон. Аналогічні пояснення надав у судовому засіданні свідок [PERSON] Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив про те, що був присутній при перевірці лічильника в домоволодінні [PERSON] За результатами перевірки була підозра на втручання в лічильник, про що було складено акт та демонтовано лічильник для проведення експертизи. Крім того, зазначив, що один раз на п'ять років працівники ПАТ «Харківгаз» повинні проводити перевірку лічильників, однак з 2000 року перевірка лічильника в домоволодінні [PERSON] не проводилася, що є поршенням Правил. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що був у складі комісії при проведенні експертизи лічильника, в результаті якої було виявлено втручання в газовий лічильник. Крім того, було встановлено втрату тиску, через що відбувався недооблік природного газу, що надходить до газових приладів, встановлених у домоволодінні [PERSON] Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав аналогічні пояснення та додав, що позивачці слід було звернутися до ПАТ «Харківгаз» з заявою про проведення перевірки лічильнику газу одразу після того, як придбала будинок у власність. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив про те, що повірка лічильників проводиться в декілька етапів. При зовнішньому огляді лічильника газу було встановлено невідповідність пломби зразку пломби державного повірника та виявлено механічні пошкодження гвинтів, у зв'язку з чим існує доступ до відлікового механізму. Зазначив, що між втратою тиску, невідповідності пломб державному зразку та проведенням чергової повірки відсутній причинний зв'язок, оскільки, з часом зношуються механічні елементи лічильника, внаслідок чого відбувається мінімальна втрата тиску. Заслухавши пояснення позивачки та представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в установленому законом порядку звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10; ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до копії договору купівлі - продажу, посвідченого 16.06.2009 року приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області та зареєстрованого в реєстрі за № 1007, [PERSON] придбала у власність житловий будинок № 12 з надвірними будівлями по в'їзду Лиманському в м. Змієві Харківської області. Відповідно до пункту 9 даного договору відчужуваний житловий будинок з надвірними будівлями оглянутий покупцем. Недоліків, які перешкоджали б використанню житлового будинку за цільовим призначенням, на момент огляду, не виявлено. Претензій до продавця щодо якісних характеристик відчужуваного житлового будинку з надвірними будівлями немає. (а.с. 54) 07 липня 2009 року між ВАТ «Харківгаз» в особі Зміївської філії та [PERSON] був укладений договір № 54292 про надання послуг з газопостачання за вищезазначеною адресою, який переукладено 14.06.2012 року. (а.с. 55-57, 5-9) 07 листопада 2014 року працівниками ПАТ «Харківгаз»в особі Зміївської філії було проведено обстеження лічильника газу. За результатами перевірки лічильника газу було виявлено підозру на втручання в газовий лічильник, а саме, сумніви у відповідності пломби державного повірника. Лічильник направлено на експертизу, за результатами якої було складено акт експертизи лічильника газу № 901 від 14.11.2014 року, з якого вбачається, що встановлено втручання в газовий лічильник. (а.с. 10, 11, 12) Внаслідок порушення Правил надання населенню послуг з газопостачання, позивачем було завдано збитки суму 2530,51 грн., яка сплачена [PERSON] у повному обсязі. (а.с. 13) У судовому засіданні встановлено, що працівниками ПАТ «Харківгаз» в особі Зміївської філії не було проведено обстеження лічильника газу позивачки у міжповірочні періоди та направлення лічильника газу на обов'язкові періодичні повірки, починаючи з 2000 року, що підтверджується відсутністю відомостей про проведені періодичні повірки у розділі 10 «Дані про повірку» паспорту лічильника газу G 4РЛ (а.с. 41) та пункту 5 «Характеристика лічильника» типового договору № 54292 про надання населенню послуг з газопостачання від 14.06.2012 року (а.с. 5). Дана обставина визнана сторонами, і відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає. Згідно даних довідки державного повірника ХРНВЦСМС [PERSON] № ХГ/901Е від 14.11.2014 року про непридатність засобу вимірювальної техніки, зазначено, що на лічильнику газу G 4РЛ, заводський № 82737, замість пломб державного повірника присутні предмети з відбитками, нанесеними кустарним способом/ (а.с. 38) Закон України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон № 1875 - IV від 24 червня 2004 року) визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. Аналіз цього Закону дає підстави для висновку, що він належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Частиною 1 ст. 19 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Статті 20, 21 цього Закону визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону № 1875 - IV від 24 червня 2004 року передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Форма та зміст (умови) типового договору затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 року № 529 «Про затвердження типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій» Так, відповідно до п. п. 22, 24 Типового договору № 54292 про надання населенню послуг з газопостачання, укладеного між ПАТ «Харківгаз» та [PERSON], за наявності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими цінами на підставі фактичних показань лічильника. За відсутності лічильника газу розрахунок за надані послуги проводиться за встановленими тарифами (цінами) відповідно до норм споживання. Відповідно до п. п. 13, 15 п. 30 зазначеного Договору, виконавець зобов»язаний безоплатно протягом одного місяця з дати настання строку періодичної повірки лічильника газу проводити таку повірку (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж); безоплатно на час проведення з ініціативи виконавця позачергової повірки лічильника газу встановлювати споживачу замість тимчасово знятого повірений та опломбований лічильник газу з обмінного фонду виконавця. Відповідно до п. 38 Договору, у разі виникнення у виконавця чи споживача (за його заявою) сумніву щодо придатності лічильника газу до застосування може бути проведена експертиза в установленому законодавством порядку. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. Так, за змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регулює конкретні цивільні правовідносини. Крім того, у п. п. 5 п. 27 вищезазначеного Типового договору зазначено, що споживач має право на розірвання договору та/або відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих споживачеві природного газу внаслідок порушення газопостачальною або газотранспортною організацією Правил надання населенню послуг з газопостачання, затвердженим постановою НКРЕ від 29.05.2003 року № 476, та умов цього договору. Відповідно до ч.ч.1 і 2 ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно з вимогами ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд першої інстанції вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню щодо цих правовідносин. Суд, аналізуючи зміст заявлених вимог і надані докази приходить до висновку, що вимоги позивачки задоволенню не підлягають, оскільки позивачка звернувся за захистом своїх прав у спосіб, що не передбачений нормами діючого законодавства, оскільки ст. 16 ЦК України не передбачає такого способу захисту прав як визнання певних обставин, такими що порушують її права, оскільки цивільне приватне право за своєю природою є суб'єктивним і тому суб'єкт, якому це право належить, сам суб'єктивно визначає чи мало місце порушення з урахуванням характеру допущених невизнання, оспорювання або порушення прав, тому враховуючи положення ч. 1 ст. 11 ЦПК України, за якими суд розглядає справи тільки в межах заявлених вимог, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed