Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

14.11.2019 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, у якому просить, визнати за ним право власності на спадкове майно Ѕ земельної ділянки площею 4,12 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області, кадастровим номером 6123055400:01:001:0248 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 4,12 га державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №024744 кадастровий №6123055400:01:001:0248 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області. [INFO] померла [PERSON] , яка за життя розпорядилася своїм майном та склала заповіт, за яким Ѕ вказаної земельної ділянки заповіла позивачу. Зазначає, що звернувся до приватного нотаріуса для прийняття спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що є розбіжності у правовстановлюючому документі. На даний час, позивач бажає оформити право власності на Ѕ земельної ділянки, а тому просить у судовому порядку визнати за ним право власності на таку. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 04.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.18). 08.07.2020 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті (а.с.25). Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак останній скерував досуду клопотання про розгляд справи за їх відсутності, згідно з яким позовні вимоги підтримують в повному обсязі (а.с.33). Відповідач у судове засідання не з`явився, однак подав через канцелярію суду заяву, у якій вказав, що визнає позовні вимоги позивача та просить здійснювати розгляд справи у його відсутності (а.с.34). Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує чиї-небудь права або законні інтереси. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 4,12 га кадастровий №6123055400:01:001:0248, згідно державного акту серії ЯГ №024744, яка розташована на території Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області, належали [PERSON] , що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку (а.с.7). Згідно з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 12.03.2018 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с.5). 22.01.2003 року [PERSON] розпорядилася своїм майном та склала заповіт, згідно з якого Ѕ вказаної земельної ділянки заповіла позивачу (а.с.6). 16.08.2019 року приватний нотаріус Козівського районного нотаріального округу Боднарук М.В. видала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, згідно з якою відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка належала [PERSON] , оскільки наявні розбіжності у правовстановлюючому документі на спадкове майно, а відтак слід звернутись в суд про визнання права власності на вищевказане майно (а.с.9). Таким чином, судом встановлено, що позивач позбавлений можливості у встановленому законом порядку оформити свої спадкові права, що порушує його право на власність. Згідно з ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. За змістом норм статей 1268-1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Так, відповідно до частин 3, 4 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а одним із способів захисту прав та законних інтересів особи є визнання права. Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості Державного земельного кадастру є офіційними. Пунктом «г» ч.1 ст.81 ЗК України, яка кореспондує положенням ч.1 ст.131 цього ж кодексу встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Крім того, частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] померла, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом, відмов від прийняття спадщини не заявляв, виходячи з приписів п.1 ч.2 ст.16 ЦК України суд вважає, що слід визнати за [PERSON] право власності на Ѕ земельної ділянки площею 4,12 га кадастровий №6123055400:01:001:0248, згідно державного акту серії ЯГ №024744, яка розташована на території Козлівської селищної ради Козівського району Тернопільської області. Сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн. залишити за останнім.

Outcome: approved