Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

12 лютого 1999 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 27 липня 1996 року в Новомосковському відділі ЗАГС Дніпропетровської області вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], актовий запис № 153. Від шлюбу мають дитину - [INFO] в них народився син - [PERSON]. Позивач зазначає в заяві, що вона та відповідач не підтримують шлюбні відносини, дитина проживає з нею, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 14 частини заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Постановою Новомосковського міського суду від 15 лютого 1999 року з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO] народження в розмірі 14 частки заробітку (доходів) щомісяця, до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 09 грудня 2013 року постанова Новомосковського міського суду від 15 лютого 1999 року була скасована за нововиявленими обставинами. Ухвалою суду від 10 вересня 2014 року судом уточнене прізвище позивача - [PERSON]. В судовому засіданні представники позивача підтримали позов [PERSON] в повному обсязі, посилалися на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просили суд задовольнити вимоги, крім того, представник позивача [PERSON] посилалася на те, що вона є бабусею дитини, дитина проживає близько трьох років з нею, [PERSON] зареєструвала шлюб, проживає в Російській Федерації, має ще двох неповнолітніх дітей, намагалася забрати також і сина [PERSON], але, виникли проблеми з документами, дитина знаходиться на утриманні [PERSON] . Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні позов не визнали, посилалися на те, що позивачка не проживає з дитиною понад 10 років, син знаходиться на утриманні бабусі - [PERSON] Сама позивачка проживає на території Російської Федерації, чи надає допомогу на утримання дитини, не відомо, тому, підстав для задоволення позову не має, оскільки Сімейним кодексом України передбачено, що аліменти повинні стягуватися на користь того з батьків, з ким проживає дитина. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 27 липня 1996 року у Відділі актів громадянського стану виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], актовий запис № 153, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Згідно до свідоцтва про шлюб, [PERSON] присвоєне прізвище чоловіка - [PERSON]. Згідно пояснень представників позивачки, [PERSON] після реєстрації шлюбу, до народження дитини, паспорт на прізвище [PERSON] не отримувала. Згідно до свідоцтва про народження, [INFO] [PERSON] народила дитину - [PERSON]. В свідоцтві про народження батьком зазначений [PERSON]. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між [PERSON] і [PERSON] був розірваний, актовий запис № 46, проведений 10 березня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, після розірвання шлюбу позиваці залишено прізвище [PERSON].. 28 травня 2008 року у Тверському відділі ЗАГС Управління ЗАГС Москви Російської Федерації [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєне прізвище [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. У відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22 липня 2014 року, яке набрало законної сили, [PERSON] був визнаний батьком дитини - [PERSON] [INFO] народження. У відповідності до рішення суду, до актового запису про народження [PERSON] [INFO] народження за № 380 від 09 вересня 1997 року, внесені відповідні зміни, батьком дитини зазначений [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. Згідно до пояснень представників позивачки, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивачки [PERSON], проживає разом з бабусею. Оскільки дитина перебуває на утриманні позивачки, суд приходить до переконання, що вона має право на отримання аліментів від батька дитини. Оскільки позивач звернулася до суду з позовом 12 лютого 1999 року, суд до спірних правовідносин застосовує норми КпШС України, які діяли до 01 січня 2004 року. Так, у відповідності до ст. 80 КпШС України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При ухиленні батьків від цього обов'язку, кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Згідно до вимог ст. 82 КпШС України, аліменти на неповнолітніх дітей з їх батьків стягуються в розмірі на одну дитину - 14 заробітку (доходу) батьків, але не менше 12 неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину На підставі ст. 88 КпШС України, аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня подачі заяви до суду. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що за період з 12 лютого 1999 року (дата звернення позивача до суду) по 01 січня 2004 року (дата набрання чинності Сімейного кодексу України) з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 14 частки заробітку (доходу) батьків, але не менше 12 неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Як зазначалося вище, 01 січня 2004 року набув чинності Сімейний кодекс України. Згідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що відповідач є працездатним, ним не надано доказів наявності на утриманні непрацездатних членів сім'ї, наявності інших обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [INFO] у відповідача [PERSON] народилася дочка - [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. [INFO] у відповідача [PERSON] народився син - [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом. В зв'язку з наявністю у відповідача на утриманні інших дітей, суд приходить до висновку, що в період з 01 січня 2004 року (дати набрання чинності Сімейним Кодексом України) до [INFO] (дата народження другої дитини у відповідача), розмір аліментів на утримання дитини на користь позивачки необхідно визначити в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За період з [INFO] (дата народження другої дитини у відповідача) і до досягнення [PERSON] [INFO] народження повноліття, розмір аліментів на утримання останнього на користь позивачки необхідно визначити в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку з наведеним, позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial