Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

14.11.2016 позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просив визнати за ним право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка складається з гаражного боксу [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що 07.03.2013 його бабуся [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом 16 Київської державної нотаріальної контори Браславською О.Г., зареєстрований в реєстрі за № 5-147, яким все майно заповіла позивачу. Зазначає, що [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилась спадщина. До складу спадщини відноситься гаражний бокс [ADDRESS]. Крім того зазначає, що звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте отримав відмову у зв'язку з тим, що відсутні оригінали правовстановлюючого документу на майно, а саме гаражний бокс [ADDRESS]. Вказав, що вищезазначене майно належало померлій на підставі свідоцтва про право власності, витягом з наказу № 185-С/ГК від 09.02.2009, довідки АГП № 4. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Київської міської ради - Макогін М.О. залишив вирішення даного спору на розсуд суду. Заслухавши, позивача, представника відповідача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 07.03.2013 бабуся позивача [PERSON] склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом 16-ої Київської державної нотаріальної контори Браславською О.Г., зареєстрований в реєстрі за № 5-147, яким все майно заповіла [PERSON].(а.с.6). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації смерті у м. Києві 30.12.2013. (а.с.8) Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак отримав постанову приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Муравйової О.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на майно, а саме гаражний бокс [ADDRESS]. (а.с.21). Згідно матеріалів справи, майно померлої [PERSON], а саме: гаражний бокс [ADDRESS] належав [PERSON] Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності виданим Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 17.02.2009 на підставі Наказу Головного управління житлового забезпечення № 185-С/ГК від 09.02.2009. (а.с.11,12). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, спадщина, не залежно від часу її прийняття належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Стаття 1222 ЦК України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач відноситься до осіб, які мають право на спадкування за заповітом після смерті [PERSON]. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги відсутність у позивача належного правовстановлюючого документу на спадкове майно, на час звернення до нотаріальної контори, а сааме: гаражний бокс [ADDRESS], суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за можливе визнати за ним право власності на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO], яка складається з гаражного боксу [ADDRESS]. З огляду на викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved