Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

13 квітня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Територіальної громади м. Львова в особі Львівської міської ради, в якому просить ухвалити рішення, яким визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON], яка померла 29 листопада 2014 року. В обґрунтування позовних вимог покликаються на те, що 29.11.2014 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно, в тому числі на квартиру, що знаходиться у [ADDRESS]. 24.11.2007 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Львівського міською нотаріального округу Львівської області за реєстровим номером 5268, за яким все належне спадкодавцю майно вона заповіла позивачу. Маючи намір прийняти спадщину, 26.02.2016 року позивач звернувся до Третьої Львівської державної нотаріальної контори (нотаріус ([PERSON]В.). Проте в прийнятті заяви йому було відмовлено в зв'язку з пропуском встановленого законодавством строку на прийняття спадщини (шість місяців). При цьому, позивачу було роз'яснено, що питання про визначення додаткового строку для подання заяви може бути вирішено судом. Однак зазначає, що вказаний строк для прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин. Зокрема, 30.01.2015 року позивач отримав черепно-мозгову травму та був госпіталізований до Львівської комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де йому невідкладно провели операцію по видаленню субдуральної гематоми правої півкулі головного мозку. Після цього стан його здоров'я різко погіршився, що вимагало періодичного обстеження і лікування. З 23.02.2015 року по 13.03.2015 року позивач перебував на реабілітаційному лікуванні в КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь інвалідів війни та репресованих ім. Ю.Липи», як потерпілий від Чорнобильської катастрофи І категорії. 20.05.2015 року [PERSON] знову перебував на лікуванні у нейрохірургічному відділенні Львівської комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги. Усі періоди лікування позивача підтверджуються наступними документами: - Виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2598 від 17.02.2015р., №2422 від 13.03.2015р. - Виписка із медичної карти амбулаторного хворого б/н від 30.06.2015р. - Протокол КТ голови №596 від 05.02.2015р. - Протокол КТ головного мозку №84 від 30.01.2015р. Вказані розлади здоровя стали обєктивними, непереборними, істотними труднощами для позивача [PERSON] щодо здійснення дій з особистого прийняття ним спадщини в межах передбаченого законом строку. Крім того, як слідує із заповіту, жодним іншим спадкоємцям, крім позивача, [PERSON] нічого не заповідала. Відповідно до усних пояснень державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори [PERSON], станом на 26.02.2016р., жодних заяв про прийняття спадщини за вказаним спадкодавцем подано не було. З наведеного випливає, що встановлений статтею 1270 Цивільного кодексу України строк на прийняття спадщини, пропущений з поважних причин, а саме різке погіршення стану здоров'я [PERSON]., а тому просить суд продовжити строк на прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, зіславшись на обставини, викладені в позовній заяві. Просить суд задовольнити позовні вимоги та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, при ухваленні рішення покладаються на розгляд суду, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 29.11.2014 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №379060. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Судом встановлено, що 24 листопада 2007 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого на випадок її смерті заповідає [PERSON] все майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона законом матиме право. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст. 1269 передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У встановлений вищевказаною статтею строк позивач не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] позивач не був ознайомлений з діючим законодавством, а також у звязку з тим, що 30.01.2015 року [PERSON] отримав черепно-мозгову травму та був госпіталізований до Львівської комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, де йому невідкладно провели операцію по видаленню субдуральної гематоми правої півкулі головного мозку. Після цього стан його здоров'я різко погіршився, що вимагало періодичного обстеження і лікування. З 23.02.2015 року по 13.03.2015 року позивач перебував на реабілітаційному лікуванні в КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь інвалідів війни та репресованих ім. Ю.Липи», як потерпілий від Чорнобильської катастрофи І категорії. 20.05.2015 року [PERSON] знову перебував на лікуванні у нейрохірургічному відділенні Львівської комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги, що підтверджується наступними документами: випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №2598 від 17.02.2015р., №2422 від 13.03.2015р., випискою із медичної карти амбулаторного хворого б/н від 30.06.2015р., протоколом КТ голови №596 від 05.02.2015р., протоколом КТ головного мозку №84 від 30.01.2015р. А тому не займався оформленням спадкових прав на спадкове майно. Згідно з положеннями п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач пропустив встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] з поважної причини. За наведених обставин, суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved