Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

14.05.2018 представник позивача [PERSON] звернулась з позовом до суду в інтересах Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за укладеним кредитним договором № б/н від 27.05.2014 та просить стягнути із відповідача на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у загальному розмірі 65 512,38 грн., а також судові витрати у розмірі суми сплаченого судового збору при подачі позову до суду у розмірі 1 762,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача посилається на те, що [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписала Заяву № б/н від 27.05.2014, відповідно до якої вона отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку»,що викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між нею та банком договір. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку, відповідно до п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Позивачем зазначено, що при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Власник карти зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. Позивач свої зобов'язання виконав належним чином, проте відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість перед банком, яка станом на 31.03.2018 становить 65 512,38 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 3 735,29 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 54 691,89 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3 489,37 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 3 095,83 грн. Відповідачем 31.07.2018 було направлено відзив на позовну заяву. Позовні вимоги відповідач вважає безпідставними та необґрунтованими, посилаючись на те, що вона не зверталась до позивача з метою отримання кредиту у розмірі 2 000,00 грн., анкету-заяву вона не підписувала та не отримувала кредит. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки не є первинним бухгалтерським документом. Умови та Правила надання банківських послуг, а також Правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в цих документах не має жодного посилання на відповідача, а також вони не підписані відповідачем. На підставі вищевикладеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Представником позивача [PERSON] 10.09.2018 направлено відповідь на відзив, в якій позивач посилається на наступне. В копії анкети-заяви від 27.05.2014 відповідачем особисто зазначено свої персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Також з копії анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловила згоду на укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що вона згодна з тим, що заява разом із Пам?яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. З довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що відповідачу було встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30 % на рік), зазначено розміри комісій та штрафів, тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови. На підставі поданої заяви відповідачу було відкрито картковий рахунок № 4149437841753211 - ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримала відповідач та мобільний телефон, який вона вказала у своїй заяві. Таким чином Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП - пароль. З виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже є підтвердженням, що відповідачем була отримана кредитна картка «Універсальна», оскільки проведення зазначених операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором. Відповідачем наданий розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий. Доводи відповідача про те, що договір нею не підписувався та не укладався можуть-бути підставою для визнання його судом недійсним, однак такий позов відповідачем до суду не поданий. З огляду на дані обставини, відсутні підстави для з'ясування обставин, за яких можливе визнання правочину недійсним, у зв'язку з не підписанням договору, невідповідності даних у анкеті-заяві та встановлення будь-яких висновків з приводу їх існування при вирішенні спору про стягнення заборгованості. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений шляхом направлення в електронному вигляді повістки про виклик до суду на електронну адресу. Проте, матеріали справи містять заяву позивача, в якій він, в разі неявки представника банку в судове засідання, просить розглянути справу без участі представника банку. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про отримання нею судових повісток, що долучені до матеріалів справи. Вирішуючи питання про розгляд справи у відсутності відповідача, суд керувався наступним. Відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, їй відомо про розгляд даної справи в суді, причину неявки у судове засідання не повідомила, а тому, суд приходить до висновку, що вона не з'явилась в судове засідання без поважних причин. Суд, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини справи оцінивши та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, встановив наступне. Відповідно до укладеного договору № б/н від 27.05.2014 [PERSON] отримала кредит у розмірі 2 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В зв'язку з цим, 27.05.2014 нею була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій вона зазначила, що ознайомлена з Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку та підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до п. 2.1.1 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг, вказані умови використання кредитних карт ПАТ КБ «ПриватБанк», Пам'ятка клієнта, Тарифи на випуск і обслуговування кредитних карт, а також Заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в «Приватбанку», встановлюють правила випуску, обслуговування і використання кредитних карт банку. Дані Умови регулюють відносини між банком і клієнтом по випуску і обслуговуванню карт. Банк випускає клієнту картку на основі заяви належним чином заповненої і підписаної клієнтом. Випуск картки і відкриття рахунку картки здійснюється у випадку прийняття банком позитивного рішення щодо можливості випуску клієнту картки. Клієнт зобов'язується виконувати правила випуску, обслуговування і використання карт банку і за наявності додаткових карт забезпечити виконання правил утримувачами додаткових карт. Пунктом 2.1.1.2 Витягу з Умов та Правил надання банківських послуг врегульовано, що для надання послуг банк видає клієнту картку, її вид визначений у Пам'ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг. Датою укладення договору являється дата отримання картки зазначена у заяві. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, а саме відповідачу було відкрито картковий рахунок № 4149437841753211, ключем до якого є пластикова картка, яку отримала відповідач та мобільний телефон, номер якого зазначила відповідач у заяві. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг відповідач зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсоткам за його використання, за перевитратами платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг встановлено, що клієнт зобов'язаний у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що встановлено п. 2.1.1.5.7 Договору. Не виконуючи належним чином зобов'язання за вказаним договором, відповідач не надавала своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсоткам, а також інших витрат відповідно до умов договору, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по сплаті кредиту, яка станом на 31.03.2018становить 65 512,38 грн., що складається із заборгованості за кредитом - 3 735,29 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 54 691,89 грн., заборгованості за пенею та комісією - 3489,37 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 3095,83 грн. За правилами статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Кредитний договір укладається у письмовій формі, що передбачено ч. 1 ст. 1055 ЦК України. За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди, що передбачено положеннями ст. 638 ЦК України. Позивачем надано суду копію анкети-заяви від 27.05.2014, з якої вбачаються персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем зазначена інформація заповнена особисто. Також з анкети-заяви вбачається, що [PERSON] висловила свою згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що вона погоджується на те, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку та Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також зазначила, що ознайомлена та погоджується з Умовами і Правилами надання банківських послуг у Приватбанку та тарифами банку. З довідки про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5 % (30 % на рік), зазначено розміри комісій та штрафів. З вищевикладеного вбачається що сторонами при укладенні договору були обговорені всі істотні умови. Окрім того, відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєдналась до Умов та правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та тарифами є договором про надання банківських послуг. Укладання договору здійснюється за принципом укладення між банком і клієнтом договору приєднання відповідно до положень ст. 634 ЦК України. Підписанням заяви Позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладено договір у письмовій формі, укладення якого в такій формі не суперечить чинному законодавству. Згідно із визначенням, яке міститься в ст. 633 ЦК України, договори, які укладаються Банком з фізичними особами, є публічними. Також ч.ч. 2, 3 ст. 633 ЦК України передбачено, що умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтями 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право кредитора вимагати повернення кредиту наступає у разі прострочення позичальником повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, тому позивач повинен був надати суду докази у підтвердження даних обставин, а також довести розмір заборгованості, яку просить стягнути з відповідача. Як передбачено ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення між сторонами договору та факт існування за договором заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов'язків по сплаті кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості та наданої виписки про рух коштів, з яких вбачається, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт, а також що відповідач користувалась грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже і отримала кредитну карту «Універсальна», оскільки проведення зазначених операцій є неможливим без наявності картки. Із зазначених документів вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором, що відображено у графі «Сума погашення за кредитним договором». Останнє погашення відбулось 25.08.2015. Посилання відповідача [PERSON] на те, що зазначений договір нею не підписувався та не укладався, суд не приймає до уваги, оскільки дані обставини можуть бути підставами для визнання кредитного договору недійсним. Проте, відповідач своїм правом не скористалась та не звернулась до суду у встановленому порядку із зазначеним позовом. Як вбачається із розрахунку заборгованості за кредитом, що не спростований відповідачем, станом на 31.03.2018заборгованість за кредитом становить 3 735,29 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 54 691,89 грн., заборгованість за пенею та комісією - 3489,37 грн., штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн., штрафу (процентна складова) - 3095,83 грн. Разом з тим, вимога позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 3 489,37 грн. задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошових зобов'язань за один і той самий період позивачем відповідачу нараховано як пеню, так і штрафи. Так, цивільно-правова відповідальність ? це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 1 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України). Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відповідно до ст. 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення стане подвійним притягненням відповідача до одного і того ж виду відповідальності. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в розмірі 62 023,01 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 3 735,29 грн., заборгованості за відсотками ? 54 691,89 грн. та штрафів за порушення умов кредитного договору в розмірі 500,00 грн. - фіксована частина, 3 095,83 грн. - процентна складова. Судові витрати, що складаються із витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору при подачі позову у розмірі 1 762,00 грн., слід стягнути з відповідача відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial