Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-13 00:00:00

14.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб зареєстрований 11.01.2014 року в відділі ДРАЦС реєстраційної служби Галицького РУЮ, - судові витрати покласти на відповідача. 24.04.2018 року позивач подала уточнюючу заяву в якій просить визначити місцем проживання дитини з нею та після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 11.01.2014\~року в\~відділі ДРАЦС\~реєстраційної служби\~Галицького РУЮ було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі 11 червня 2014 року народилася дитина дочка, [PERSON], яка перебуває на її утриманні. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, склалися різні погляди на сімейне життя, постійно виникають сімейні конфлікти. Все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Протягом тривалого часу проживають окремо, тому подальше перебування в шлюбі неможливе і суперечить її інтересам, адже шлюб носить формальний характер. Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з нею, також залишити їй шлюбне прізвище, і стягнути з відповідача в її користь сплачений нею судовий збір. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав заяву в якій зазначив, що не заперечує\~з приводу\~розлучення і просить справу розглядати у його відсутності. В судловому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позові. Окрім того зазначила,що не бажає проживати з відповідачем,оскільки він її зраджує,вдається до фізичного насильства. Просить шлюб розірвати,дитину залишити проживати з нею,стягнути з відповідача судові витрати. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 11.01.2014 року в відділі ДРАЦС реєстраційної служби Галицького РУЮ, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НМ № 126234 (а.с.5). У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], 11.06.2014р.н. (а.с.6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, склалися неприязні стосунки, часто виникали конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, проживають окремо, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] до [PERSON] слід розірвати. Дитину залишити проживати з матір'ю. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки в матеріалах справи є квитанція про сплату судового збору (а.с.1), суд вважає, що вимога про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного та ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved