Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

14 листопада 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій зазначає, що її батько [PERSON] був взятий на облік як внутрішньо переміщена особа у Краснопільському районі, [ADDRESS], де і проживав без реєстрації. У звязку з тим, що на окупованій території у нього залишилось житло та майно, він у липні 2018 року виїхав на тимчасово окуповану територію у м. Макіївка, Донецької області, там захворів і помер. Заявник зазначає, що у цей час відсутня можливість отримати свідоцтво про смерть померлого на території України, яка контролюється державними органами влади, оскільки документ, який стосується підтвердження факту смерті батька не відповідає законодавству України, виданий непередбаченим органом, а тому є недійсним і не створює правових наслідків. Посилаючись на зазначені обставини, просить встановити факт смерті батька [PERSON], який помер 08 вересня 2018 року в м. Макіївка, Донецької області. Встановлення даного факту необхідно їй для реєстрації смерті батька, для можливості реалізувати спадкові права. В судове засідання заявник та представник заінтересованої особи не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Від заявника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\~ Судом встановлено, що [PERSON] є батьком заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією свідоцтва про шлюб. Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-НО №421493, виданого 18 січня 1978 року Радянським відділом ЗАГС м. Макіївки, Донецької області, заявник народилась 20 грудня 1977 року, батьками записані: батько [PERSON], матірю [PERSON] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-НО № 375736, виданого 19 серпня 1996 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Макіївки, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], актовий запис за № 1097, та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.8). З копії паспорта [PERSON] вбачається, що вона є уродженкою [INFO] (а.с. 5). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Тобто, в порядку ст. 317 ЦПК України мають розглядатися заяви про встановлення факту смерті на території Автономної Республіки Крим, на території населених пунктів Донецької та Луганської області, визначених у розпорядженні Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07 листопада 2014 року.\~ Відповідно до вказаного розпорядження, місто Макіївка, Донецької області є населеним пунктом, на території якого органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть №382 від 08 вересня 2018 року, виданого Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м. Макіївка, та довідки про причину смерті, [PERSON], [INFO], місце проживання: [INFO] , Донецьк, помер 08 вересня 2018 року вдома, причина смерті: хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз (а.с. 10, 11). Дана обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого нелегітимним органом Радянським відділом запису актів цивільного стану м. Макіївка Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної республіки (а.с.9). Даючи оцінку допустимості наданих суду доказів, а саме документів, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, суд керується положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правових режимів на тимчасово окупованих територіях України», будь-який акт, виданий органами, передбаченими частиною 2 вказаної статті, є недійсним та не створює правових наслідків. За ст. 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях » діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у звязку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у даній справі встановлення факту смерті на окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду України з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права (справи проти Туреччини, Молдови та Росії). Тобто, документи видані органами чи установами (зокрема лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, як виняток можуть братися до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 317 ЦПК України. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON], [INFO], який помер 08 вересня 2018 року у місті Макіївка, Донецької області.

Outcome: approved