Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

13.09.2016 року [PERSON] звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання (а.с.а.с.1-2). З позову [PERSON] вбачається, що в свідоцтві про його народження, батьком записаний відповідач [PERSON]. Позивач вказує, що в даний час [PERSON] вже не сплачує аліменти на його утримання, оскільки він досяг повноліття, однак у звязку з навчанням він перебуває на утриманні матері [PERSON] і навчається в Полтавському кооперативному технікумі Полтавської облспоживспілки (м. Полтава) та є студентом 3 курсу денного відділення контрактної форми навчання за спеціальністю «Правознавство» вищезазначеного технікуму. Зарахований на навчання наказом №220 від 15.08.2014 року з 01.09.2014 року до 30.06.2017 року (за освітньо кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст»). Стипендію не отримує, проживає в [INFO], кім.218. Відповідач [PERSON] фізично здоровий, працездатний, в даний час не офіційно працює різноробочим в с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області, отримує пай в ТОВ «Білагро» і має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання, однак в даний час матеріальної допомоги на утримання дитини, яка продовжує навчання, не надає. Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і просив суд стягнути з нього аліменти на його користь на період навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 19.11.2014 року і до закінчення навчання (а.с.а.с.1-2). В судове засідання 02.12.2016 року позивач [PERSON] не зявився, раніше направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги, що викладені в позові, просив задовольнити (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 02.12.2016 року позовні вимоги [PERSON] по суті визнав частково, не заперечив про стягнення з нього аліментів на навчання сина [PERSON] до закінчення його навчання у розмірі, що зазначений у позові, однак заперечив проти стягнення аліментів з 19.11.2014 року, вважає, що стягнення аліментів на навчання повинно проводитися з дати звернення позивача до суду, тобто з 13.09.2016 року. Третя особа по справі [PERSON] в судове засідання не зявилася, раніше подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.24), неявка третьої особи не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, заслухавши пояснення відповідача [PERSON], дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, надані особами, що беруть участь у справі на засадах змагальності та диспозитивності, та всі докази в їх сукупності і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON], третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.11 ЦПК України (принцип диспозитивності цивільного судочинства), суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст.57 ЦПК). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що від шлюбу, який в даний час розірвано (а.с.4) сторони по справі [PERSON] та [PERSON] мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідач по справі [PERSON] є батьком повнолітньої дитини [PERSON], який народився 19.11.1996 року (а.с.3). Дитина-позивач по справі [PERSON], [INFO], навчається в Полтавському кооперативному технікумі Полтавської облспоживспілки (м. Полтава, вул. Леніна, 9/17) та є студентом 3 курсу денного відділення контрактної форми навчання за спеціальністю «Правознавство» вищезазначеного технікуму. Зарахований на навчання наказом №220 від 15.08.2014 року з 01.09.2014 року до 30.06.2017 року (за освітньо кваліфікаційним рівнем «молодший спеціаліст»). Стипендію не отримує, проживає в [INFO], кім.218 (а.с.а.с.5,7). З довідки виконавчого комітету Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області №1022 від 31.08.2016 року вбачається, що [PERSON] проживає і зареєстрована в [INFO] і не належить до членів особистого селянського господарства по Гоголівській селищній раді Великобагачанського району Полтавської області (а.с.6). Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України). Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні вказав про те, що він офіційно в даний час не працює, займається пошуком роботи, по мірі можливості періодично надає синові грошові кошти, а також погашає наявну заборгованість по сплаті аліментів (яка виникла по попередньому судовому рішенню про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON]В.); також не заперечив того, що отримує орендну плату за земельну ділянку, що знаходиться в оренді ТОВ «Білагро». Однак, будь-яких письмових документів про майновий стан та про доходи [PERSON] суду не надав. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.2 ст.200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За нормою ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. При цьому, суд також оцінює достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Проаналізувавши письмові докази по справі, що надані сторонами на засадах змагальності та диспозитивності, в межах заявлених позовних вимог, з урахуванням того, що в ході розгляду справи дійсно підтверджено, що позивач [PERSON] у звязку з навчанням обєктивно потребує матеріальної допомоги і його батько [PERSON], враховуючи його вік, стан здоровя та майновий стан, може надавати таку допомогу до закінчення терміну навчання, виходячи з меж заявленого позову суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї дитини сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує суть позовних вимог [PERSON], матеріальний стан сторін по справі та дитини, яка навчається на денній формі навчання, не отримує стипендію, у звязку з навчанням потребує матеріальної допомоги, те, що обоє батьків повинні надавати допомогу на навчання дитини, майновий стан відповідача [PERSON], який в даний час офіційно не працює, не має на утриманні неповнолітніх дітей, отримує орендну плату за земельний пай, [PERSON] має працездатний вік, і в сукупності цих обставин суд приходить до висновку, що [PERSON] як батько повнолітньої дитини, яка продовжує навчання [PERSON] може надавати матеріальну допомогу дитині, яка продовжує навчання та з урахуванням вищевикладених обставин та майнового стану відповідача та визнання ним позовних вимог (щодо розміру стягнення аліментів ? частини), суд вважає, що необхідно стягнути з [PERSON] аліменти на користь повнолітньої дитини, що продовжує навчання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, що забезпечить справедливий матеріальний стан сторін після стягнення аліментів, враховуючи положення ч.2 ст.200 СК України. Разом з цим, щодо дати початку стягнення аліментів, про яку вказано позивачем у справі (з 19.11.2014 року), суд зазначає наступне. Главою 16 СК України врегульовані відносини щодо обовязку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Згідно ст.201 СК України (яка міститься у главі 16 СК України згідно її юридичної конструкції), до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187,189-192 і 194-197 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. При цьому, відповідно до ч.2 цієї статті, за відповідних умов та надання суду доказів аліменти можуть бути присуджені за минулий час. Аналіз змісту обґрунтування позовних вимог, що викладений позивачем [PERSON] у позовній заяві від 13.09.2016 року про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання свідчить про те, що в позові не наведені будь-які обставини та умови, які є необхідними, виходячи зі змісту ч.2 ст.191 СК України. Також, стороною позивача такі докази не надавалися і після відкриття судом провадження у справі за позовом [PERSON], а також в ході розгляду справи. Отже, позивачем, в межах розгляду позову про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання, не доведено наявність підстав, передбачених ч.2 ст.191 СК України та, відповідно, не доведено підстав для початку стягнення аліментів за даним позовом з 19.11.2014 року, тому, враховуючи вищевикладене та норми ч.1 ст.191 СК України, а також встановлений час закінчення навчання дитиною [PERSON], [INFO] до 30.06.2017 року, то стягнення аліментів на його навчання повинно проводитись з дати подання даного позову до суду з 13.09.2016 року і до часу закінчення дитиною навчання, тобто до 30.06.2017 року. Враховуючи, що в силу закону (ст.ст.79-81 ЦПК України) позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору, в порядку ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача [PERSON] (з урахуванням п.3 ч.1 ст.80 ЦПК України). На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial