overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

13 листопада 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Красногвардійський р-н, вул.. Кедріна, 66/94. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 12.11.2015р. о 14 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 12.11.2015р. о 14 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „СМЛ № 1 ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий вербальному контакту малопродуктивний внаслідок сенсомоторної афазії. Настрій знижений. В розмову вступає неохоче, на запитання відповідає односкладове. Виражена виснаженість, відволікається, швидко утомлюється, відвертається. Дезорієнтований в місті знаходження, правильно називає прізвище, імя, не може назвати дату народження. Інтелект знижений. Память виражено понижена, переважно на поточні дії. Елементарні інструкції виконує після дублювання. [PERSON] було поставлено попередній діагноз деменція, змішана коркова та підкоркова переважно з іншими змішаними симптомами. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

13 листопада 2015 року заявниця [PERSON] звернулась до суду з заявою, в якій просить встановити той факт, що Державний акт на право власності на земельну ділянку ( [NUMBER]) площею 4,8890 га , розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області , на ім'я [PERSON] , належить [PERSON], вказуючи на те, що ім'я останньої в Державному акті було записано з помилками. При судовому розгляді [PERSON] підримала вимоги,викладені у своїй заяві. Представник заінтересованої особи - Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області до суду не з'явився, просив справу розглянути без його участі, проти задоволення вимог заявниці не заперечував. Вислухавши пояснення заявниці, вивчивши матеріали справи, суд знаходить необхідним заяву задовольнити з наступних підстав. З Державного акту на право власності на земельну ділянку ( [NUMBER]) убачається, що [PERSON] належить земельна ділянка площею 4,8890 га , яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Барвінківського району Харківської області. Відповідно до паспортних даних [PERSON] [INFO], народилася у с.Червоний Лиман Барвінківського району Харківської області . Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив , що при складанні Державного акту на право власності на земельну ділянку ім'я [PERSON] було записано з помилками. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності і взаємозв'язку, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача. Свій позов позивач мотивував тим, що він із відповідачем зареєстрували шлюб 05 листопада 2011 року, актовий запис № 6 у Виконавчому комітеті Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що сімейне життя у них не склалось, оскільки вони мають різні погляди на життя та виховання сина, спільне господарство не ведуть, на протязі сімейного життя у них виникали постійно сварки, скандали. З квітня 2015 року вони перестали проживати разом, на підставі цього наладити нормальні стосунки неможливо. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе, в звязку з чим він звернувся із даним позовом до суду. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте надав до суду заяву в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у його відсутність, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не зявилася, в порядку ст. 76 ЦПК України ,була завчасно повідомлена належним чином про час , дату та місце судового засідання, про що свідчать розписки про отримання рекомендованих поштових повідомлень, заяв та клопотань про розгляд справи у її відсутності до суду не надходило. Відповідно до положень ст.225 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, постановивши ухвалу про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05 листопада 2011 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Ксаверівської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії 1-АМ №170677 (а.с.3). В період шлюбу в сторін народився малолітній син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб\~припиняється\~ внаслідок\~ його\~розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу залишити відповідачу прізвищем «Ткач».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ним та [PERSON] 29.06.1994 року було укладено шлюб. Від даного шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON] , [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, попередньо надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, шлюб просить розірвати. Відповідач [PERSON] в судове не засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Минак». За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 25.06.1997 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії І-КЕ № 018992 від 25.06.1997 року, актовий запис №858 (а.с.4). Від даного шлюбу вони мають двох дітей: доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Як встановлено судом, сторони з лютого 2015 року проживають окремо. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, вказавши, що, 12 листопада 2012 року між ними укладено відповідний договір позики на суму 90000 грн. Згідно даного договору відповідач зобов'язавшись повернути борг до 12.11.2013 року. Однак свої зобов'язання відповідач не виконав, повернув позику частково. З вересня 2015 року уникає зустрічей з позивачем та залишок коштів не повертає Тому просить стягнути з відповідача суму боргу 40000 грн., витрати на правову допомогу 3000 грн. та судові витрати по справі в сумі 430 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримує позовні вимоги, за виключенням стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 3000 грн. Вказує на те, що вони погодили відтермінувати виконання рішення суду на 6 місяців, до 18 травня 2016 року. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення боргу в сумі 40 000 грн. визнав повністю. Просить суд надати відстрочку на виконання рішення суду до 18 травня 2016 року. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний відповідачем, це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.Визначення строку виконання рішення суду, шляхом надання відстрочки, яке погоджено сторонами, відповідає вимогам ст. 217 ЦПК України Судові витрати, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідача, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст.ст.525,526,530,545,1046,1047,1048,1049,1050 ЦК України, ст.ст. 3,10,15,60,88, 209,212,213,215, 217 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку. Цього ж дня, з аналогічним позовом, звернулася [PERSON]. Ухвалою суду від 19 листопада 2015 року позови були об»єднані в одне провадження. В підтвердження своїх позовних вимог позивачі вказують, що 30 листопада 2007 року померла їх двоюрідна тітка [PERSON]. Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №139890, виданого Чорнухинською райдержадміністрацією 19 квітня 2005 року, [PERSON] мала у своїй власності земельну ділянку площею 2,11 га. 20 серпня 2007 року [PERSON] склала заповіт на своє майно на користь батька позивачів - [PERSON]. 30 листопада 2007 року тітка [PERSON] та [PERSON] померла. 05 травня 2015 року помер батько позивачів [PERSON], але спадщини, яка залишилась після [PERSON], не прийняв. Документи, які б підтверджували родинні відносини позивачів із померлою двоюрідною тіткою, відсутні. Позивачі зверталися до Чорнухинської державної нотаріальної контори для оформлення права власності на земельну ділянку на своє ім»я, але їм було відмовлено з підстав недостатності документів, що підтверджують родинні відносини між ними та [PERSON] Просили суд встановити факт, що [PERSON] являється їх двоюрідною тіткою та визнати право власності на земельну ділянку площею 2,11 га, що належала померлій, за ними в рівних долях. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали, суду показали, що [PERSON] є їх двоюрідною тіткою, проживала [INFO]. Вона мала у своїй власності земельну ділянку площею 2,11 га, розташовану на території Мелехівської сільської ради. В 2007 році заповіла своє майно їх батькові [PERSON], який помер 2015 році, але за життя спадщину не отримав. Батько та вони піклувалися за тіткою, у свій час здійснили її поховання, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2015 року, від якого мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дружини не надає. Позивач просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трьохрічного віку. Позивач [PERSON]. підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON]. позовні вимоги визнав в повному обсязі . Вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років . Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. У судовому засіданні встановлено, що позивач[PERSON] та відповідач [PERSON] знаходяться у шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 204, з 26.06.2015 року (а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с. 4). З урахуванням вимог ст. ст. 82-84 Сімейного Кодексу України, а також того, що відповідачем до суду не надано доказів неможливості виплати аліментів на утримання дружини, ураховуючи стан здоровя відповідача не є інвалідом, працює на ПАТ «ШУ «Покровське», має постійний прибуток, ураховуючи матеріальне становище позивачки, суд вважає, що відповідач може виплачувати аліменти на утримання дружини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України суд ухвалює рішення на попередньому судовому засіданні в разі визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 26.04.2012 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 26.08.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 354. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія [NUMBER]. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.12 2015 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном три місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились, Позивач вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Як вбачається із матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З липня 2009 року між сторонами припинені сімейні відносини через несумісність характерів та неповаги один до одного. Сторони мешкають окремо один від одного. Сумісне господарство з відповідачем не ведеться. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати і залишити їй прізвище як Мазур. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. До суду надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 12 березня 2005 року сторони [PERSON] та [PERSON] у виконкомі Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 02. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання у липні 2009 року, оскільки між ними зникла повага один до одного внаслідок несумісності характерів. Суд вважає, що шлюб між подружжям Мазур підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

13 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини: сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що з 12 жовтня 2007 року вона перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано за рішенням Роменського міськрайонного суду від 20 вересня 2012 року. Від шлюбу 5 вересня 2010 року у позивачки з відповідачем народився син [PERSON]. Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно надавати допомогу на утримання сина відмовляється. Коштів позивачки на належне утримання дитини не вистачає. [PERSON] має задовільний стан здоровя, на його утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає, працює неофіційно, від чого отримує дохід, тобто він має можливість забезпечувати дитину. Тому посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 600 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до суду повторно не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, заперечень проти задоволення позову не надходило. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 12 жовтня 2007 був зареєстрований шлюб, який розірваний за рішенням Роменського міськрайонного суду від 20 вересня 2012 року (а.с. 4) Від шлюбу 5 вересня 2010 року у них народився син [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а. с. 5). Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з позивачкою (а.с. 6) та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює, але він має задовільний стан здоровя, інших дітей чи непрацездатних батьків на його утриманні немає. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач ніяким чином не заперечив проти задоволення позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved