Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

14 серпня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою в порядку окремого провадження, в якій просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 08.07.2016 року у Здолбунівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 69. Вимоги заяви обгрунтовані тим, що заінтересована особа: [PERSON] , з яким заявник перебуває у зареєстрованому шлюбі, вироком суду від 18.10.2018 року засуджений до 4 років 1 місяця позбавлення волі та відбуває покарання в Державній установі «Полицька виправна колонія №76». Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із заявником. Нормальні шлюбні відносини між подружжям не склалися, у них різні погляди на життя та сімейні обов`язки, відсутнє взаєморозуміння. Фактичні шлюбні стосунки між ними припинено та з липня 2018 року вони проживають окремо. Посилаючись на викладені обставини заявник просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати. Ухвалою Здолбунівського районного суду Рівненської області від 29 серпня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі в порядку окремого провадження. В судове засідання заявник [PERSON] не з`явилась, подала до суду заяву від 24.09.2019 року, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що заяву підтримує в повному обсязітаі просить її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] , надав до суду письмові пояснення, які надіслано адміністрацією місця утримання - Державною установою «Полицька виправна колонія №76», просить слухати справу у його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Здолбунівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 69, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2019 року. Від спільного сумісного проживання заявник та [PERSON] мають малолітню дочку: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.03.2015 року. Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18.10.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків визначено 4 роки 1 місяць позбавлення волі. На даний час [PERSON] відбуває призначене покарання у Державній установі «Полицька виправна колонія №76». Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Згідно зі ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин чи примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ст. 56 СК України). Дослідивши матеріали заяви про розірвання шлюбу, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємостосунки подружжя, суд дійшов висновку, що заявник та заінтересована особа припинили подружні відносини, шлюб розпався і носить формальний характер, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Заявник наполягає на розірванні шлюбу, заінтересована особа [PERSON] згідний на розірвання шлюбу. Таким чином, з підстав викладених вище суд задовольняє заяву про розірвання шлюбу. Згідно ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved