Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

14 вересня 2021 року представник позивача, [PERSON] , звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг від 15.05.2018 в розмірі 51739 грн 90 коп., посилаючись на неналежне виконання відповідачем договірних зобов`язань. Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року відкрито провадження у даній справі та постановлено здійснити її розгляд в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін, також в цій ухвалі роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали. \~ \~ \~ \~25 жовтня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання стверджувала, що умови, на яких вона отримала кредитні кошти з нею не погоджувались. Водночас відзначала, що з 23 грудня 2018 року кредитними коштами вона взагалі не користувалась, з грошових коштів, встановлених їй як кредитний ліміт 30000 грн, вона витратила 17698 грн 50 коп., внесла коштів в рахунок заборгованості на суму 9660 грн. 00 коп. \~ \~ \~ \~29 жовтня 2021 року ухвалою суду у справі призначено судове засідання на 11 листопада 2021 року. \~ \~ \~ \~11 листопада 2021 року справу відкладено розглядом на 02 грудня 2021 року \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач явку свого представника не забезпечив, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, відзначивши, що погоджується на відшкодування тієї частини грошових коштів, якими вона фактично користувалась та відсотків за користування кредитними коштами. З приводу стягнення з неї пені та комісії зазначила, що про паспорт споживчого кредиту, який долучено позивачем до матеріалів позову та змістом якого обґрунтовано вимоги щодо стягнення пені та комісії, вона дізналась тільки у суді; під час підписання нею анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, такий паспорт для ознайомлення їй не надавався, умови, що зафіксовані у паспорті їй не роз`яснювались. Крім того, відзначила, що не має фінансової можливості сплатити одразу всю суму в погашення заборгованості. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. 15.05.2018р. АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» (далі - Банк) та [PERSON] уклали кредитний договір, у відповідності до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг. У анкеті - заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця анкета - заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту становить між нею та Банком становить договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилася та погодилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Паспортом споживчого кредиту, які були надані їй для ознайомлення в мобільному додатку. За доводами позову відповідач належним чином не виконувала своїх договірних зобов`язань з повернення кредиту, внаслідок чого відповідно до розрахунку Банку станом на 5.03.2021 у відповідача перед Банком утворилась заборгованість на загальну суму 51739 грн 09 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 37544 грн 13 коп.; заборгованість за пенею та комісією\~141995 грн 77 коп. Відповідно до частин першої, другої\~статті 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої\~статті 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша\~статті 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою\~статті 633 ЦК України\~публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом\~статті 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей\~633,\~634 ЦК України\~можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг Банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. У\~статті 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 546 ЦК України\~виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно зі статтями\~610,\~611 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. За змістом\~статті 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою\~статті 551 ЦК України\~визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору неустойка поділяється на встановлену законом (розмір та підстави стягнення якої визначаються актами законодавства) та договірну (розмір та підстави стягнення якої визначаються сторонами в самому договорі). У анкеті-заяві від 15.05.2018 відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того у вказаній анкеті - заяві відсутні і умови щодо необхідності сплати комісії і її розміру. В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначав, що підпис відповідача в анкеті-заяві про приєднання свідчить про факт її ознайомлення та згоду з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту, Паспортом споживчого кредиту. На підтвердження цих вимог позивач надав витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи, в якому, в тому числі, визначено пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, умови надання та обслуговування, зокрема, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування та інші умови. Разом з тим, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання. Додані Банком до позову Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту не є складовою укладеного між сторонами кредитного договору, оскільки не підписані відповідачем. Доказів на підтвердження доводів про підписання цих документів відповідачем за допомогою електронного цифрового підпису позивач\~з дотриманням вимог цивільного процесуального закону\~не надав. Слід зазначити, що відповідно до визначень, що містяться в\~ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно з ч. 12\~ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»\~електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному\~статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним\~статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. За положеннями\~ст. 12 вказаного Закону,\~якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до\~Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Проте, надані позивачем Умови і правила надання банківських послуг, Тарифи, Таблиця обчислення вартості кредиту та Паспорт споживчого кредиту, не підписані відповідачем відповідно до\~ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію». За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату неустойки за несвоєчасне погашення кредиту та комісії, надані Банком Умови і правила обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Тарифи, Паспорт споживчого кредиту не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин. Вищевикладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17. Таким чином, суд доходить висновку про відсутність підстав для стягнення заборгованості за неустойкою і комісією. Також зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 15.05.2018р. у вигляді анкети- заяви, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» не повернуті, а також вимоги частини другої\~статті 530 ЦК України\~за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що він вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. З урахуванням наведеного, позов Банку підлягає задоволенню лише в частині стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 37544 грн 13 коп. Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати пропорційно до обсягу задоволених вимог.

Outcome: partial