Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

14 травня 2013 року між сторонами був укладений кредитний договір №91354/30/к, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит на споживчі потреби у розмірі 15 500 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (у разі припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства на поточний (картковий) рахунок до закінчення строку дії Кредитного договору процентна ставка збільшується до 38% річних) та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію в строки та в порядку, встановлених умовами кредитного договору. Позивач, посилаючись на вище зазначені обставини, в поданому позові також зазначає, що відповідач ухилився від виконання своїх обовязків за кредитним договором і не сплатив заборгованість по кредиту та відсотки за користування кредитом в повному обсязі. У звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредиту у розмірі 16 871 грн.36 коп. та понесені позивачем судові витрати. Представник позивача згідно наданої письмової заяви підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, не заперечував проти прийняття заочного рішення, справу просив розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не зявився двічі без поважних причин, хоча належним чином був повідомлений судом про час та місце розгляду справи. При цьому від відповідача не надходило заяви про розгляд справи за його відсутністю, у звязку з чим суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступного. Так, згідно ст.10 п.3 та ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного судочинства. Крім того, ст.530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання саме у цей строк. При цьому згідно ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Також, відповідно до вимог ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Із наданих позивачем доказів (а.с.6-41) судом встановлено, що 14 травня 2013 року між сторонами дійсно був укладений кредитний договір №91354/30/к, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит на споживчі потреби у розмірі 15 500 грн. строком на 24 місяці зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (у разі припинення зарахування заробітної плати та інших виплат від підприємства на поточний (картковий) рахунок до закінчення строку дії Кредитного договору процентна ставка збільшується до 38% річних) та зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами та комісію в строки та в порядку, встановлених умовами кредитного договору. При цьому на час укладення договору відповідач працював слюсарем в Локомотивному депо ст.Попасна ДП «Донецька залізниця», звідки відповідач звільнився, що є порушенням п.5.2.5 кредитного договору, відповідно до якого позичальник зобовязаний отримувати заробітну плату та інші додаткові виплати підприємства, на якому він працює, тільки на картковий рахунок, відкритий в АБ «Експрес-Банк» на протязі всього терміну дії договору, а також повідомляти Банк про зміну місця своєї роботи, звільнення та будь-який інший випадок. Крім того, судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання своїх обовязків за кредитним договором і не сплачує заборгованість по кредиту та відсотки за користування кредитом. При цьому станом на 15 грудня 2015 року заборгованість по кредитному договору складає 16 871 грн.36 коп., з яких: -сума простроченої заборгованості по кредиту 7748,00 грн., -сума простроченої заборгованості по нарахованим відсоткам 4471,69 грн., -сума пені за несвоєчасне повернення кредиту 2045,47 грн., -сума пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків 939,98 грн., -штраф 10% згідно п.6.4 (за порушення п.5.2.5 кредитного договору) 1550,00 грн., -інфляційні нарахування на суму простроченого кредиту 116,22 грн. При таких обставинах суд вважає, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи позов таким чином, суд зазначає, що відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати, які складаються з витрат на сплату судового збору у сумі 1218 грн. (а.с.5), а також витрат на оплату виклику відповідача через оголошення у газеті «Урядовий курєр» у сумі 420 грн. згідно рахунку №2172 від 22.02.2016 та платіжного доручення №1309 від 23.02.2016, а всього 1638 грн. користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст.509,525-527,536,629,651,1054 ЦК України, умов Кредитного договору №91354/30/к від 14.05.2013р.,

Outcome: approved