Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

13 грудня 2017 року [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Рівненського міського суду з позовом до ДОРІС ООД СЛИВЕН BG про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я в результаті кримінального правопорушення, в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимоги просили суд стягнути з відповідача на користь [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду в розмірі - 300 000 грн., на користь [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] моральну шкоду в розмірі 800 000 грн. Крім того, стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову вказують, що 16 вересня 2015 року судом м. Фокшани, Румунія, було винесено рішення по справі № 875/231/2014, яке передано позивачам через Рівненський міський суд 22 лютого 2016 року. Зазначає, що вказаним рішенням було встановлено наступне: 04 червня 2012 року о 5 год. 30 хв. По маршруту НД 23км.34+500 поблищу села Нанешти повіту Вранча, Румунія було скоєно ДТП на автобусі марки Сетра, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить транспортній компанії Дорис ООД в м. Сливен, Болгарія. Судом встановлено, що в результаті винних дій водія автобуса - громадянина Болгарії [PERSON] , автобус перекинувся і після зіткнення з землею одна пасажирка загинула, інші отримали травми різного ступеня важкості. Зазначають, що позивачі теж перебували у вказаному автобусі, що підтверджується: рішенням суду по справі № 875/231/2014 м. Фокшани, Румунія, де визначається, що [PERSON] та [PERSON] перебували на лікуванні більше 50 днів; протоколом огляду місця події від 04 червня 2012 р. посадковими талонами на автобус, та відмітками у закордонних паспортах. Одразу після аварії неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] та неповнолітню [PERSON] було госпіталізовано до повітової лікарні м. Вранча, Румунія. [PERSON] після аварії більше години перебувала нерухома під автобусом, доки рятувальники її витягли та доставили у ту ж лікарню. У вказаній лікарні потерпілі були оглянуті та їм попередньо встановлені діагнози. Так, [PERSON] встановлений попередній діагноз - травма лівого плеча , що підтверджується Протоколом огляду місця події від 04 червня 2012 р., пізніше в Україні діагноз було уточнено - травма лівого плеча. Неповнолітня [PERSON] перебувала в шоковому стані. Після надання їм попередньої медичної допомоги у лікарні м. Вранча, [PERSON] та [PERSON] були відправлені на Україну. [PERSON] та [PERSON] , а також [PERSON] 05.06.12 р., у зв`язку із необхідністю неврологічного лікування для неповнолітнього [PERSON] , було переведено до Спеціалізованої клініки в м. Яси, Румунія у нейрохірургічне відділення. У вказаній клініці було проведено додаткове обстеження та встановлено такі діагнози. [PERSON] - струс мозку, щелепна-лицьова травма, рвані рани обличчя, забій правого та лівого передплічь. [PERSON] - закрита черепно-мозкова травма, перлом склепіння черепа, забій головного мозку, епідуральна гематома лівої скроні, контузія лівого 1 ока. [PERSON] - лівобічний після травматичний брахіоплексит, закритий перелом лівої ключиці рвані рани обличчя. Оскільки на момент аварії [PERSON] було 9 років , зважаючи на його шоковий стан, неможливість матері - [PERSON] турбуватися про нього та необхідність подальшого дороговартісного лікування та його транспортабельний стан - було прийнято рішення про перевезення його до України. На кордоні з Україною його передали під опіку бабусі - [PERSON] , яка для того, щоб забрати його змушена була терміново виїхати з Рівного до Чернівців та далі до пункту пропуску Порубне. На дорогу туди й назад (700 км) потрібно було витратити бензин - загалом на суму 720 грн. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] були не транспортабельні вони продовжили лікування ще 8 днів та 12.06.12 року медичним транспортом були доставлені до м. Чернівці в Лікарню швидкої медичної допомоги. Там було підтверджено попередні діагнози та продовжено лікування. Таким чином, в результаті аварії, позивачі [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] понесли наступні матеріальні збитки: заробіток (дохід), втрачений [PERSON] внаслідок втрати працездатності. Середній заробіток [PERSON] становив (визначається за три останні місяці перед припиненням роботи, довідка про доходи - додається) - 6059,44 грн. Період втрати працездатності становив з 04.06.12 р. по 01.02.13 р., тобто 242 днів. Загальний розмір втраченого заробітку становить - 47869 грн. На ліки, медичний транспорт та відновне лікування: 5505,37 грн. + 14343 грн. + 2600 грн., загалом на суму 22 448,37 грн. Окрім того, [PERSON] та [PERSON] потребують щорічного відновного лікування у санаторії, що підтверджується медичними висновками, вартість путівки визначається наперед (ч. 2.ст. 1202 ЦК України) та орієнтовно коштує 8 000 - 10 000 грн. для кожного щорічно, що на найближчі 3 роки складає 60 000 грн. [PERSON] та [PERSON] потребують відновлювальної терапії для обличчя, що орієнтовно складають - 30 000 грн. Окрім того, в результаті аварії, позивачі зазнали майнових втрат, зокрема [PERSON] та [PERSON] та [PERSON] повністю втратили одяг, в якому перебували на момент аварії та змушені були весь час до моменту повернення в Україну перебувати у лікарняному одязі (який до того ж довелося віддати на кордоні). Оскільки, вся сім`я після аварії не мала змоги отримати речі, що вціліли після аварії, то була втрачена також сумка з речами для відпочинку та пледи і подушки з автобуса - загальною вартістю - 5 000 грн. Таким чином, загальна майнова шкода, заподіяна [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в результаті ДТП складає 168 818 грн. Однак, під час розгляду справи по суті було повідомлено суд про те, що між потерпілими та Страховою компанією ЕВРОИНС АД було укладено угоду про відшкодування шкоди на загальну суму 20 000 євро, по 4 тисячі євро на особу що є максимальним страховим лімітом. Позивач [PERSON] вказала, що дане відшкодування покриває лише матеріальну шкоду. Максимальний страховий ліміт вираховується виходячи з умов, що діяли на момент заподіяння шкоди, відтак ліміт у 4 тисячі євро за Офіційним курсом НБУ станом на 11.06.2012 року становить 996,5 грн. за 100 євро - відповідно 4 000 євро дорівнює 9,96*4000=39 840 грн. на одну особу. Окрім відшкодування матеріальної шкоди, позивачі мають право на відшкодування моральної шкоди. У зв`язку з чим звертаються до суду з даним позовом. В судовому засіданні [PERSON] в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. До постановляння рішення у даній справі позивач [PERSON] повідомила суд про те, що згідно угоди про врегулювання спору від 23 січня 2020 року ТОВ Стахова компанія ЄВРОИНС АД виплатила позивачам 20\~000.00 Євро. Однак, вказала, що виплачених позивачам коштів не вистачає на покриття моральної шкоди, а тому просила позов задовільнити повністю. Позивач [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, подали до суду клопотання, в якому вказали, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, розгляд справи просили суд проводити у їхню відсутність. Представника відповідача [PERSON] в режимі відеоконференції позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позову. Суду пояснив, що відповідач ДОРІС ООД СЛИВЕН BG застрахував цивільну відповідальність осіб на транспортному засобі, який був учасником ДТП. Страховиком ТОВ Страхова компанія ЄВРОИНС АД матеріальна та моральна шкода відшкодована позивачам за угодою про врегулювання спору. Вважає, що звернення про відшкодування шкоди безпосередньо до завдавача шкоди в обхід страхової компанії є неправомірним. Також просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1\~ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 16 вересня 2015 року судом м. Фокшани, Румунія, було винесено рішення по справі № 875/231/2014, яке передано позивачам через Рівненський міський суд 22 лютого 2016 року. Вказаним рішенням було встановлено наступне: 04 червня 2012 року о 5 год. 30 хв. по маршруту НД 23км.34+500 поблищу села Нанешти повіту Вранча, Румунія було скоєно ДТП на автобусі марки Сетра, реєстраційний номер [NUMBER] , що належить транспортній компанії Дорис ООД в м. Сливен, Болгарія. Рішенням суду встановлено, що в результаті винних дій водія автобуса - громадянина Болгарії [PERSON] , автобус перекинувся і після зіткнення з землею одна пасажирка загинула, інші отримали травми різного ступеня важкості. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені частиною першою\~статті 1167 ЦК України, відповідно до якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Виходячи з норм права, шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Положеннями частин першої-третьої\~статті 23 ЦК України\~передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Згідно із роз`ясненнями, які містяться у пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року № 5 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою належить розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності, прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючимилюдьми, при настанні інших негативних наслідків. Частиною першою\~статті 81\~ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з частиною першою\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до\~статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За положеннями\~статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Статтями 9, 22-31, 35, 36 наведеного Закону визначено, що настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Під час вирішення спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, необхідно враховувати, що шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, - боржником. При цьому, відшкодовуючи шкоду за боржника, його страховик здійснює страхову виплату - страхове відшкодування потерпілому лише в межах страхової суми за договором страхування цивільно-правової відповідальності. Статтею 1194 ЦК України\~передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою. Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено самою позивачкою [PERSON] в судовому засіданні, Страховою компанією ЄВРОІНС згідно угоди від 23 січня 2020 року позивачам виплачено 20 тисяч євро. Крім того, згідно даної угоди вбачається, що сторони погодили суму виплати матеріальної та моральної шкоди, яка становить 20 тисяч євро на дату платежу. Отже, суд приходить до висновку, що визначаючи розмір страхового відшкодування зазначеного в Угоді про врегулювання спору від 23 січня 2020 року між [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та Страховою компанією ЄВРОІНС, позивачі обрали спосіб захисту свого права шляхом звернення до страховика та визначилися з розміром матеріальної та моральної шкоди в розмірі 20 тисяч євро, завданої внаслідок ДТП. Доказів про те, що сума у розмірі 20 тисяч євро становить ліміт виплаченої страховиком потерпілим страхової суми у судовому засіданні не здобуто, а тому в позові слід відмовити. Щодо заявленого клопотання представника відповідача застосувати у даній справі позовну давність, суд зазначає, що у даній справі в задоволені позову відмовлено з вищезазначених підстав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed