Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

14.11.2019 року позивачка [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 18.06.2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 375, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, примирення та збереження шлюбу неможливі, у зв`язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом. Спору щодо місця проживання дитини та спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] до судового засідання з`явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] до судового засідання з`явився, не заперечував проти задоволення позову про розірвання шлюбу, підтвердивши, що доводи вказані позивачем у позовній заяві відповідають дійсності, примирення між сторонами неможливо, проти проживання малолітньої дитини разом з матір`ю не заперечує, спор щодо поділу спільного майна на час розгляду справи у суді відсутній. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та відповідача, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу « [PERSON] »/ 18.06.2011 року уклали шлюб, який зареєстрований Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 375, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 18.06.2011 року /а.с.5/. Судом встановлено, що у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження від 23.03.2015 року, актовий запис № 2802, серія [NUMBER] , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.6/ Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються , спільного господарства сторони не ведуть, спор щодо поділу спільного майна або спор щодо визначення місця проживання дитини на теперішній час відсутній. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.\~\~ За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.\~\~ На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.\~

Outcome: approved