Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

12 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту смерті, посилаючись на наступні обставини. 03 травня 2016 року за місцем свого постійного проживання в [INFO], після тривалої важкої хвороби, померла його мати [PERSON], [INFO]. Причиною смерті [PERSON] стала хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз ІІ ступеню, про що мається медична довідка про причину смерті та свідоцтво про смерть, видані відвідними органами на тимчасово окупованій території, але вони є неналежного зразка. Після поховання він звернувся до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть матері та видати йому відповідне свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних документів про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, йому було відмовлено. На даний час він є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті матері та отримати належні виплати на поховання, однак відсутність свідоцтва про смерть є перешкодою у цьому. Просив встановити факт смерті [PERSON], яка народилася 14 серпня 1929 року у с. Смаєл Ципїнського району Татарстану, визнавши датою її смерті 03 травня 2016 року та місце смерті Україна, Донецька область, місто Макіївка. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав заяву, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не зявився, про час та місце його проведення були повідомлені належним чином. Суд, дослідивши надані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1ст. 256 ЦПК України,суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що 03 травня 2016 року за місцем свого постійного проживання в [INFO], померла громадянка України [PERSON], [INFO]. Причиною смерті [PERSON] стала хронічна серцево-судинна недостатність, ішемічна хвороба серця, атеросклеротичний кардіосклероз ІІ ступеню, про що мається медична довідка про причину смерті №248 від 03 травня 2016 року, медичний епікриз, видані Центром первинної медико-санітарної допомоги №6 м. Макіївки та свідоцтво про смерть від 03.05.2016 року (а.с. 8-10). Документи були видані на тимчасово окупованій території, у звязку з чим не відповідають встановленим вимогам законодавства України. Заявник [PERSON] є сином померлої згідно свідоцтва про народження серії ІІІ-Р, №328177 від 12.05.1958 року, виданого рай ЗАГС м. Ханжонкове Сталінської області (а.с. 7). Заявник поховав матір на кладовищі «Татарське» у м. Макіївка Донецької області, що підтверджується довідкою СКП «Благоустрій» № 18/01 від 10.03.2017 року, а також фотознімками місця поховання із зазначенням прізвища та ініціалів похованої: «[PERSON]Х.», а також дати народження та смерті: «14.08.1929 03.05.2016 р.р.» (а.с. 11-12). Заявник є спадкоємцем майна померлої та має намір оформити спадщину після смерті матері та отримати належні виплати на поховання, але відсутність належно оформленого свідоцтва про її смерть чинить перешкоди у цьому. Він звертався до Костянтинівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з проханням зареєструвати смерть матері та видати йому свідоцтво про смерть. Однак, у звязку з невідповідністю наявних медичної довідки про причину смерті та свідоцтва про смерть на тимчасово окупованій території зразку документів відповідно до вимог законодавства України, представнику заявника було у цьому відмовлено, згідно Відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 12.04.2017 року № 15.18-60-9785 (а.с. 13). Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року,рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для оформлення спадщини після смерті матері та належних коштів на поховання. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що зава\~ [PERSON] про встановлення факту смерті підлягає задоволенню. На підставі\~ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~та

Outcome: approved