Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

13.12.2013 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Харківської міської ради, в якому просить суд встановити факт родинних відносин, а саме, що вона є рідною дочкою - [PERSON], яка померла [INFO] р. встановити факт належності їй документу - договору міни від 25.04.2000 р. визнати за нею право власності на 34/300 частин житлового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] р. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на наступне. На підставі договору міни від 25.04.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 911, [PERSON] - матері позивачки, належить 34/300 частин житлового будинку [ADDRESS]. [INFO] р. померла її мати. Після смерті матері відкрилися спадщина на 34/300 частин зазначеного житлового будинку. Позивач, як єдиний спадкоємець, звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Але їй було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, у зв'язку з тим, що в свідоцтві про народження позивача не вірно вказане її прізвище та прізвище її мати, а саме замість «[PERSON]», вказано «[PERSON]». Крім того, в договорі міни від 25.04.2000 р. помилкового вказане ім'я позивача як «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]», тому позивач звернулась з зазначеним позовом до суду. Позивач, її представник, будучи допитаними в судовому засіданні, позов підтримали в повному обсязі, порядок прийняття і наслідки ухвалення заочного рішення позивачу відмові та зрозумілі. Представник відповідача Харківської міської ради до судового засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. На підставі договору міни від 25.04.2000 р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстраційний № 911, [PERSON] - матері позивачки, належить 34/300 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.8-26, 33). [INFO] р. померла її мати, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 14.05.2002 р. Харківським міським відділом реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1334 (а.с.5). Після смерті [PERSON] відкрилися спадщина на 34/300 частин житлового будинку [ADDRESS]. Позивач у встановлений законом строк прийняла спадщину, фактично вступила в володіння спадковим майном, оскільки вона на підставі договору міни від 25.04.2000 р., є власником інших 34/300 частин зазначеного житлового будинку. До цього часу вона користується спадковим майном, фактично проживаючи в ньому, доглядаючи його та підтримуючи в належному технічному стані. Позивач, як єдиний спадкоємець, звернулась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Однак, їй було відмовлено. Зазначені обставини підтвердив допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], яка пояснила, що вона є сусідкою позивачки і їй відомо, що остання проживала і в даний час проживає в спірному будинку зі своєю матір'ю [PERSON], яку поховала та користується цією житловою будівлею, доглядаючи за будником та підтримуючи в належному технічному стані. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємці). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право па спадкування почергово. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України (6 місяців), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до вимог ст. 57 ЦК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі матеріалів. Судом встановлено, що позивач з її матір'ю, як співвласники частини будинку, проживали та користувалися, а позивач до даного часу проживає та користується спільно частинами житлового будинку, тобто розподілу, виділу не здійснювалось, і не визначався між ними порядок користування їхніми частками. Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Позивач від спадщини не відмовлялась. Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину, у зв'язку з тим, що в свідоцтві про народження позивача не вірно вказане її прізвище та прізвище її мати, а саме замість «[PERSON]», вказано «[PERSON]». Крім того, в договорі міни від 25.04.2000 р. помилкового вказане ім'я позивача як «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]». Відповідно до Положень чинного Цивільного Кодексу України, громадянин, який постійно проживає разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він не відмовляється від неї. Таким чином, позов позивача підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved