Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

12 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому прохала стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років, посилаючись на наступне. 09 січня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Октябрському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 2, сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка зареєстрована і проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач ухиляється від добровільних витрат, повязаних з утриманням дітей, хоча здоровий, працездатний, має постійний і регулярний дохід, інших дітей та осіб, що перебувають на його утриманні не має, утримання з нього на користь непрацездатних батьків та інших осіб не проводиться, а тому він зобовязаний сплачувати аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, тому позивачка прохає стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття та на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу відповідача до досягнення донькою [PERSON] трьох років. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.36). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заперечення, в якому позов визнав частково у в частині стягнення аліментів на утримання їхньої неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? та не визнав - у частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини, оскільки вважає, що сімя дружини в значній мірі забезпечена грошовими коштами, а він має скрутне матеріальне становище, через те, що проживає зі своєю бабусею, якій 77 років та допомагає своїй матері, яка залишилась без роботи в 55 років. (а.с.24). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 січня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у Октябрському відділі ДРАЦС Полтавського міського управління юстиції, актовий запис № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії І-КУ № 128180 від 09 січня 2015 року (а.с.4) Від подружнього життя вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 225518 від 30 липня 2015 року (а.с.5). З довідки Жовтневої сільської ради Решетилівського району Полтавської області № 1159 від 11 травня 2016 року вбачається, що [PERSON] проживає разом з донькою [PERSON] (а.с.6). [PERSON] 12 липня 2016 року, 21 липня 2016 року та 22 серпня 2016 року здійснював перекази на користь [PERSON], на загальну суму 3500,00 грн., що підтверджується відповідними чеками /а.с.31/, однак з вказаних чеків не можливо встановити на які саме цілі були переказані кошти. Відповідачем також надано чек на придбання ляльки за 140,00 грн. Однак наведене не може свідчити про належне утримання їх спільної дитини. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, а проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обовязків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України \~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно з ч.2 статті 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років Відповідно до ч.4 статті 84 СК України, право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Таким чином, враховуючи, що відповідач ухиляється від витрат, повязаних з утриманням неповнолітньої дитини, також не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дружини до досягнення дочкою трирічного віку, всі витрати несе позивачка, а відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття та створювати для неї необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя, суд знаходить обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини та матеріальної допомоги на її утримання. З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідачем не надано належних доказів неможливості утримувати свою дружину, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved