Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-12 00:00:00

14 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути на свою користь з [PERSON] суму основного боргу за договором позики від 07.06.2019 року в розмірі 2700,00 доларів США, 3% річних у розмірі 162 долари США, а всього 2862,00 доларів США, а також судові витрати: судовий збір у розмірі 908,00 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000,00 грн. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що відповідач не виконує свої зобов`язання за договором позики та не повертає запозичені грошові кошти, у зв`язку з чим [PERSON] просить стягнути з [PERSON] суму боргу і штрафні санкції за неналежне виконання зобов`язання. Ухвалою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 30 червня 2021 року у справі відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторони повідомлені про дату розгляду справи повідомленням на офіційному сайті Судової влади, наданий час для подання відзиву та заперечень. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі в порядку заочного провадження та задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідач у визначений строк не надав суду відзив на позовну заяву, тому у відповідності до ст.ст. 279, 280, 281 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч.1,3,4 ст.12, ч.1 ст.81, ч.1 ст.83 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підтвердження отримання позичальником суми боргу позивачем було надано суду оригінал розписки (яка має усі ознаки договору позики) від 07 червня 2019 року (а.с.4), за яким [PERSON] отримала в борг у [PERSON] грошові кошти в сумі 2700 доларів США, які зобов`язалась повернути 07 червня 2020 року. Відповідач [PERSON] власноруч підписала вказаний договір, тим самим погодилася з усіма його умовами. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як передбачено ч.2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися у встановлений зобов`язанням строк, належним чином відповідно до умов договору, вимог закону, звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами Статтею 533 (ч.ч.1, 2, 3) ЦК України передбачено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Згідно ч.ч.1, 2 ст. 545 ЦК України прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Як зазначає позивач у позові, і що не спростовано відповідачем, [PERSON] взяті на себе зобов`язання не виконала, і запозичені грошові кошти не повернула. За змістом ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно ст.ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Згідно ч.1 ст. 611 ЦК України разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Отже, внаслідок невиконання зобов`язань з повернення суми боргу [PERSON] порушила обумовлений договором строк його повернення, а також - визначені діючим цивільним законодавством України вимоги до виконання зобов`язань. На цей час сума боргу становить 2700 доларів США (що еквівалентно 72031,14 гривні), і підлягає стягненню на користь позивача. Крім того, положеннями ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд погоджується із розрахунками позивача, згідно яких сума 3% річних за час прострочення дорівнює 162 доларів США (що еквівалентно 4321,87 гривень). Вказані штрафні санкції також необхідно стягнути з відповідача. Зважаючи на викладені обставини, позов підлягає задоволенню. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем (908 гривень судового збору, та 8000 гривень витрати на правничу допомогу), в порядку ст. 141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved