overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

12 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 31 липня 2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 липня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач у підготовче засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та зазначила, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 31 липня 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис № 751 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не. ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України,\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Відповідно до положень ч. 3 та ч. 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

12 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 27.04.2001 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві\~\~ позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27.04.2001 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не\~ суперечить закону та не\~ порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

12 липня 2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13 серпня 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстрації служби Чернівецького міського управління юстиції, про що 13 серпня 2014 року складено відповідний актовий запис №1281. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем у них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя на сьогоднішній день існує формально, зберегти сімю неможливо, оскільки між ними остаточно втрачено почуття кохання та поваги одне до одного. Подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме її інтересам. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді від 23 липня 2018 року відкрито загальне провадження у справі та призначено до підготовчому судовому засіданні. В підготовче судове засідання сторони не зявилися, від них надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили позов задовольнити. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням ст. 200 ч. 3 ЦПК України, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наведених нижче підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 13 серпня 2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1281, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №099829 (а.с.4) Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.5). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення сторони не згідні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

12 липня 2019 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в обгрунтування якої вказала, що з відповідачем [PERSON] вона перебувала в шлюбі з 21.07.2007 року. В шлюбі [INFO] у них народилася донька [PERSON] . Рішенням Димитровського міського суду від 20.04.2012 року їх шлюб з відповідачем було розірвано, і дитина залишилася на її вихованні. Вказуючи на те, що батько дитини не виконує своїх батьківських обов`язків з утримання дитини і не дбає про її належний рівень життя, позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21.07.2007 року. В шлюбі у них народились спільна дитина - донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження (а.с.8). Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20.04.2012 року, яке набрало законної сили 03.05.2012 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с.9). Згідно довідки з місця проживання дитина мешкає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Правове регулювання обов`язку батьків утримувати дитину до досягнення нею повнолітнього віку урегульовано главою 15 Сімейного Кодексу. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повнолітнього віку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Одним з способів виконання батьками обов`язку з утримання дитини є стягнення аліментів за рішенням суду, розмір яких визначається судом з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 Сімейного Кодексу. Частиною другою цієї статті визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач є батьком дитини, який має виконувати обов`язки з її утримання, не заперечує проти заявленого позивачкою розміру аліментів і підстав для його звільнення від обов`язку утримання дитини не встановлено, суд вважає за необхідне вимоги позивачки задовольнити повністю. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд відповідно до вимог ст.133 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 768,40 грн, так як позивачка на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VІ звільнена від вказаних витрат при подачі позову до суду. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

12 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований між ним та відповідачем, у зв`язку з тим, що спільне життя з [PERSON] не склалось, фактичні шлюбні відносини припиненні 10 років тому, проживають окремо, позивач має іншу сім`ю, у якій народжено інших дітей. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. У підготовче судове засідання [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач 17 вересня 2019 року подав заяву, у якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, засідання просить проводити без його участі. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач 17 вересня 2019 року подала до суду заяву, у якій просить підготовче судове засідання проводити у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, наслідки передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК Україні їй відомі та зрозумілі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подала заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України розподіляються таким чином: половина витрат у сумі 352,40 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету, а інша половина у розмірі 352,40 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

12 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить розірвати шлюб з [PERSON] у зв`язку з тим, що шлюбні відносини з відповідачем не склались через різні погляди на життя шлюбні відносини фактично припинені, збереження шлюбу не можливе. Таким чином, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. У підготовче судове засідання [PERSON] не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Позивач 05 вересня 2019 року подав заяву, у якій він зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, засідання просить проводити без його участі. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася. Про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач 05 вересня 2019 року подала до суду заяву, у якій просить підготовче судове засідання проводити у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, наслідки передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК Україні їй відомі та зрозумілі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст. ст. 206, 207 ЦПК України. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи те, що відповідач [PERSON] до початку підготовчого судового засідання подала заяву про визнання позову, яка не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України розподіляються таким чином: половина витрат у сумі 352,40 грн. має бути повернута позивачу з державного бюджету, а інша половина у розмірі 352,40 грн. покладається на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

12 липня 2019 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту смерті її матері - [PERSON] , [INFO] , у місті Ясинувата Донецької області [INFO] року. В обґрунтування заяви посилалась на те, що її мати померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ про смерть та свідоцтво про смерть, які можуть бути прийняті державною установою. Заявник є спадкоємцем [PERSON] за заповітом і встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України їй необхідне для оформлення у нотаріуса спадкових прав. Заявник звернулась до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутності. Представник заінтересованої особи - Старокостянтинівський РВ ДРАЦС Головного ТУЮ у Хмельницькій області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явивсь, причини неявки суду не повідомив і від нього не надійшло заяви про відкладення розгляду справи чи розгляду справи у його відсутності. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до положень ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. В судовому засідання встановлено, що [INFO] у місті Ясинувата Донецької області померла [PERSON] , [INFO] - матір заявника. Дані обставини підтверджуються даними паспорта заявника, даними свідоцтва про народження та одруження заявника, даними заповіту від 06.09.2017р., світлинами з місця поховання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

12 липня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду в інтересах [PERSON] із зазначеним позовом. Свої вимоги представник позивача обґрунтовувала тим, що позивачу на підставі рішення виконкому Очаківської міської ради народних депутатів № 104 від 30 березня 1990 року було виділено земельну ділянку під будівництво боксового гаражу у кооперативі та надано дозвіл на його будівництво по [ADDRESS] . Посилаючись на те, що гараж було збудовано в восени 2006 році, але мало місце відхилення від дозволеного розміру в сторону збільшення, просив визнати за позивачкою право власності на самочинно збудований гараж. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, надавши заяви про розгляд справи без їхньої участі. Представник позивача, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Рішенням виконкому Очаківської міської ради народних депутатів № 104 від 30 березня 1990 року позивачеві [PERSON] було виділено земельну ділянку під будівництво боксового гаражу у кооперативі по [ADDRESS] та надано дозвіл на його будівництво (а. с. 7). 02 травня 2019 року комунальним підприємством ММБТІ було видано на ім`я [PERSON] технічний паспорт на індивідуальний гараж з підвалом (машино-місце) [ADDRESS] (а. с. 8-10). Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачеві відмовлено в реєстрації права власності та вчинення нотаріальних дій, предметом яких є вищевказане нерухоме майно, через відсутність документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація прав та обтяжень здійснюється, зокрема, на підставі рішень судів, які набрали законної сили. Проаналізувавши викладені обставини, суд дійшов висновку, що оскільки позивач в законний спосіб набув право власності на самовільно забудований гараж, його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-19 00:00:00

12 липня 2019 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов зазначений позов. Позивачка просить розірвати шлюб та залишити прізвище « [PERSON] ». Мотивує вимоги тим, що спочатку їх сімейне життя проходило нормально, але через деякий час їх ставлення до сімейного життя почало погіршуватися, у зв`язку з різними поглядами на життя, виховання дитини. З червня 2017 року у них почались сварки, кожен почав проживати своїм життям, спільне господарство не ведуть, не цікавляться один одним. Вона не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. Провадження у справі відкрито 23 липня 2019 року та встановлений загальний порядок розгляду справи, а 15 січня 2020 року закрито підготовче провадження. У встановлений судом строк, відповідач відзив на позов не надав. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Позивачка звернулась до суду з письмовою заявою в якій просить розглянути справу за ії відсутністю, позовні вимоги підтримує. Відповідач був повідомлений у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заяві по суті справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2015 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції зроблений актовий запис № 587 (свідоцтво про шлюб ? Серія [NUMBER] ). Позивачка після реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] » [INFO] у подружжя народився син [PERSON] . В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи сторони з червня 2017 року не підтримують спільні стосунки, проживають окремо, шлюб носить формальний характер. На теперішній час не існує будь-якої можливості зберегти шлюб та сім`ю. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб дружини, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивачки про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved