Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

14 вересня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , призначених за судовим наказом, виданим 07 червня 2018 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя; відкликання вказаного судового наказу з Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків); та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що з відповідачкою вони знаходилися в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . 19 вересня 2017 року шлюб між ними розірвано. На підставі судового наказу від 07 червня 2018 року, виданого Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Відповідачка переїхала на постійне місце проживання до міста Києва та забрала з собою дитину. Починаючи з 05 липня 2020 року син [PERSON] знаходиться у нього в місті Маріуполі та постійно проживає разом з батьком. 01 вересня 2020 року син пішов до школи в місті Маріуполі та поновив відвідування та заняття в спортивній секції. На теперішній час він повністю утримує сина, забезпечує його всім необхідним для проживання та навчання. Відповідачка, продовжуючи отримувати від нього аліменти, будь-якої матеріальної допомоги сину не надає. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 15 вересня 2020 року відкрите спрощене позовне провадження у справі та призначене судове засідання. У судове засідання позивач та його представник адвокат Басівський В.О., діючий на підставі договору про надання правової допомоги та ордеру, не з`явилися, надали заяву про закінчення розгляду справи в їх відсутності. Будучі раніше присутніми у судовому засіданні, підтримали позовні вимоги та надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Не заперечували того факту, що після подачі позову відповідачка забрала з виконавчої служби виконавчий лист про стягнення аліментів та подала за місцем роботи заяву про утримання з неї аліментів на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини заробітку. Проте, оскільки виконавчий лист знаходиться у відповідачки і в будь-який момент вона може пред`явити його до виконання, як і забрати заяву за місцем роботи про утримання з неї аліментів, просили позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутності. Просила відмовити у задоволенні позову та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю спору, оскільки виконавчий лист нею відкликаний з відділу виконавчої служби, а аліменти на дитину вона відраховує добровільно. Представник відповідачки адвокат Косенко С.С., діючий на підставі ордеру, у судове засідання не з`явився, надав заяву про закінчення розгляду справи в його відсутності, просив відмовити у задоволенні позову та закрити провадження по справі. Будучі присутнім у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, оскільки відповідачка у добровільному порядку забрала судовий наказ з виконавчої служби та написала за місцем роботи заяву про стягнення з неї аліментів на користь позивача на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку. Вважає, що предмет спору відсутній, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] знаходилися у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області 12 жовтня 2011 року (а.с. 10). На підставі судового наказу, виданого 02 липня 2018 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 36). Відповідно до постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя ГТУЮ у Донецькій області Бєловою М.Є. на підставі вищевказаного судового наказу 06 серпня 2018 року відкрито виконавче провадження (а.с. 18). Згідно довідки Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Харків) від 09 вересня 2020 року, [PERSON] дійсно сплачує аліменти згідно з виконавчим листом № 265/3805/18 на користь [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, починаючи з 27 квітня 2018 року (а.с. 19). Як вбачається з довідки ЖБК «Юбілейний» від 27 серпня 2020 року, [PERSON] проживає сумісно з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , з 06 липня 2020 року по теперішній час (а.с. 17). Відповідно до постанови старшого державного виконавця Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі від 25 вересня 2020 року про повернення виконавчого документу, повернуто стягувачу виконавчий документ (судовий наказ) про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, на підставі заяви [PERSON] від 22 вересня 2020 року (а.с. 35, 36, 37). Судом також встановлено, що на підставі заяви [PERSON] від 14 вересня 2020 року, з неї з 01 вересня 2020 року утримуються аліменти на утримання дитини [PERSON] на відповідний банківський рахунок АТ КБ «Приватбанк» у розмірі 1/4 частини заробітної плати (а.с. 38-41). Згідно зі ст.. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій суді. За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися в якості аліментів на дитину визначається судом. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, змінилися життєві обставини, з липня 2020 року неповнолітній [PERSON] проживає разом з батьком, який його повністю утримує. Суд приймає до уваги дії відповідачки [PERSON] щодо відкликання з виконавчої служби виконавчого листа та добровільного відрахування із заробітної плати аліментів на утримання дитини. Враховуючі, що вказані дії відповідачки здійснені після подачі позову до суду [PERSON] , суд розцінює вказані дії як визнання позову у повному обсязі. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог в частині відкликання судового наказу, виданого 07 червня 2018 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя з Лівобережного відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), оскільки станом на теперішній час судовий наказ у вказаному відділі виконавчої служби не перебуває, повернутий стягувачу [PERSON] на підставі її заяви. При цьому, суд вважає, що права позивача при цьому не порушуються, оскільки позовні вимоги в частині припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволені, і в разі повторного пред`явлення вищевказаного судового наказу до виконання, відкриття виконавчого провадження унеможливлюється з урахуванням даного рішення суду. Відповідно зі ст.ст. 141, 142 ЦПК України, розцінивши дії відповідачки, як визнання позову, суд вважає, що 50% судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, тобто грошова сума у розмірі 420,40 гривень, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Таким чином, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати позивача по сплаті судового збору у розмірі 420,40 гривень на його користь. Крім того, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за вимоги про стягнення аліментів, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню половина судового збору, тобто 420,40 гривень.

Outcome: partial