Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

14 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому зазначив, що відповідно до рішення Березнегуватської селищної ради № 30 від 12 березня 1999 року йому було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок в [ADDRESS]. Оригінал свідоцтва був ним втрачений, а отримана копія не підписана та не засвідчена печаткою. Березнегуватською селищною радою та державною реєстраційною службою Березнегуватського районного управління юстиції йому було відмовлено у відновленні свідоцтва та реєстрації права власності на житловий будинок. Посилаючись на викладене та те, що його право власності ніким не оспорюється, однак втрачено правовстановлюючий документ на житловий будинок, позивач просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок [ADDRESS] Позивач та його представник - адвокат Бобко В.А. (за договором про надання правової допомоги) в судове засідання з'явились, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд його задовольнити. Представник відповідача Попович Т.М. (за довіреністю), в судове засідання з'явилась, проти позовних вимог не заперечувала. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З матеріалів інвентарної справи, а саме рішення виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради від 14 січня 1986 року № 7/1 «Про клопотання перед виконавчим комітетом Березнегуватської районної ради народних депутатів про видачу [PERSON] дозволу на будівництво індивідуального житлового будинку» слідує, що виконавчим комітетом селищної ради було затверджено рішення загальних зборів колгоспників колгоспу «Перше Травня», протокол № 1 від 07 січня 1986 року про виділення земельної ділянки [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку у розмірі 0,07 га по [ADDRESS], та направлено клопотання до районної ради народних депутатів про видачу позивачу дозволу на будівництво житлового будинку( а.с.41) На підставі вказаного вище рішення, 21 січня 1986 року виконавчим комітетом Березнегуватської районної ради народних депутатів № 17 «Про дозвіл будівництва і капітальних ремонтів індивідуальних житлових будинків в населених пунктах Березнегуватського району» позивачу було надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на земельній ділянці виділеній йому колгоспом «Перше Травня» в смт.Березнегувате Миколаївської області по вул.Леніна за № 3/86 та будівельний паспорт земельної ділянки (а.с.42). На підставі заяви позивача від 05 червня 1987 року Березнегуватським бюро технічної інвентаризації було проведено інвентаризацію нового житлового будинку та виготовлено технічний паспорт на домоволодіння ( а.с.49-50). 24 листопада 1987 року рішенням виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради народних депутатів № 116/2 «Про визнання права власності на самовільне будівництво» за позивачем було узаконено будівництво літньої кухні, сараю, сіней та фактичне збільшення житлової площі у будівництві за адресою [ADDRESS], яке у подальшому також було зареєстроване комунальним підприємством «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» ( а.с.40). 21 квітня 1988 року Березнегуватською селищною радою позивачу було видане свідоцтво про право власності на житловий будинок по [ADDRESS] (а.с.3). За рішенням Березнегуватської селищної ради від 13 листопада 2015 року № 6 «Про перейменування площі, вулиць та провулків розташованих на території Березнегуватської селищної ради» вул. Карла Маркса було перейменовано на вул.Полтавську. В судовому засіданні позивач стверджував, що оригінал зазначеного свідоцтва було ним втрачено, про вказане свідчить також оголошення в районній газеті «Народна трибуна» (а.с.8) Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності на житловий будинок» від 25 вересня 2015 року - передумовою для застосування цієї статті є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права. За ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд доходить висновку, що наявність у позивача копії свідоцтва про право власності на житловий будинок свідчить про набуття ним права власності на нерухоме майно відповідно до вимог законодавства що діяло на час набуття зазначеного права, зокрема відповідно до вимог Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української РСР, затвердженої Заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року. Відповідно оскільки позивачем втрачено оригінал правовстановлюючого документу на житловий будинок, його право підлягає захисту в обраний ним спосіб.

Outcome: approved