Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

13 серпня 2015 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на ? частку квартири [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що нею разом з чоловіком [PERSON] було у 1990 році придбано зазначену кооперативну квартиру, право власності на яку було оформлено у 1998 році на ім'я чоловіка позивача [PERSON], однак [INFO] року [PERSON] помер та після його смерті спадкоємцями за законом є позивач як дружина та дві спільні дочки [PERSON] та [PERSON]. Згідно діючого на час придбання квартири законодавства майно, нажите подружжям за час шлюбу є їх спільною сумісною власністю, та позивач вважає, що ? частка спадкової квартири належить їй як дружині померлого на праві спільної сумісної власності, тому вона звернулась до суду з цим позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, 08.09.2015 року позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, та просить розглядати справу за участю її представника [PERSON], позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, 22.09.2015 року подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідачі не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, 23.09.2015 року подали до суду заяви про визнання позову в повному обсязі, просять розглядати справу без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутністю. Враховуючи, що сторони скористалися правом заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши докази, які містяться у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.02.1967 року, що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с. 8). [PERSON] та [PERSON] є дочками [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с. 16). [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 28.04.2007 року та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 57). Згідно реєстраційного посвідчення кооперативна квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] 26.10.1998 року, право власності зареєстроване 15.12.2006 року (а.с. 9-10). Згідно довідки ДКП ЖЕК № 4 100% вартості кооперативної квартири [ADDRESS] сплачена повністю [PERSON] у 1990 році (а.с. 11). [INFO] року [PERSON] помер у місті Рубіжне Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 31.12.2013 року (а.с. 15). Відповідно ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який діяв на час придбання квартири, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Враховуючи, що квартира була придбана [PERSON] під час перебування його в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та частки подружжя в майні є рівними, суд приходить висновку, що квартира [ADDRESS] є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] - по ? частці квартири кожному. Відповідачі подали до суду заяви про визнання позову повністю (а.с. 55, 58). Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання позову відповідачем суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановлює ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У пункті 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2008 року вказано, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи, що відповідачі подали письмові заяви, які приєднані до справи, в яких безумовно визнають позовні вимоги, суд приймає визнання відповідачами позову. При цьому, судом враховано, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б свідчили про те, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи, що відповідачі визнали позов повністю про що подали відповідні заяви, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю.

Outcome: approved