Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

12 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 16 вересня 2003 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, від якого народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося. Причинами цього, на думку позивачки, є різні погляди на сімейне життя та обов`язки. З лютого 2019 року сторони проживають окремо, оскільки позивачка разом з спільними дітьми пішла проживати до своїх батьків. Позивачка стверджує, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам, адже шлюб фактично розпався. У зв`язку з цим, [PERSON] просить суд шлюб з відповідачем розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити теперішнє прізвище [PERSON] . До початку підготовчого судового засідання позивачка [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також перед початком підготовчого судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити, ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні про розірвання шлюбу. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та врахувавши заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 16 вересня 2003 року [PERSON] , [INFO] та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів громадянського стану Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 38 (а.с. 5). Від шлюбу у подружжя народилася двоє дітей: [PERSON] , [INFO] (а.с 9-10) та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Як убачається з матеріалів справи, спільне життя подружжя не склалось. Фактично сім`я розпалася і з лютого 2019 року сторони проживають окремо. Шлюбні відносини фактично припинилися. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім`я розпалась остаточно та збережена бути не може. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, а тому позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON] , оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с. 1, 2). На підставі наведеного,

Outcome: approved