Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

12 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до Рубіжанського міського суду Луганської області з заявою про оголошення [PERSON] безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають доньку, [PERSON] Маряну Сергіївну, [INFO]. 10 червня 2014 року [PERSON] виїхав на заробітки до міста Києва і до теперішнього часу ніяких відомостей про місце перебування чоловіка заявниці не відомо, тому заявниця звернулася до суду з цією заявою, оскільки їй це необхідно для оформлення соціальної допомоги на утримання доньки. В судовому засіданні заявницясвої вимоги підтримує, зазначає, що її чоловік [PERSON] зник в червні 2014 року після дня народження їхньої доньки Маряни і до теперішнього часу його місце перебування їй не відомо, на телефонні дзвінки він не відповідає, просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявилася, повідомлена про дату, час та місце розгляду справи належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника, з заявою згодна, заперечень не має (а.с. 65). Суд, розглянувши цивільну справу, оцінивши докази, які містяться у справі, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії I-ЕД № 167084, виданого 14.06.2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рубіжанського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] та [PERSON] 14.06.2013 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 101. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.5). Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільну неповнолітнью доньку [PERSON] Маряну Сергіївну, [INFO] (а.с. 8). Крім спільної доньки, у [PERSON] на утриманні перебуває малолітній син від першого шлюбу, [PERSON], [INFO] (а.с.41). Згідно довідки Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рубіжанської міської ради Луганської області № 2762 від 24.11.2015 року, у квартирі № 1, розташованої за адресою: місто Рубіжне, Луганська область, проспект Московський, будинок № 50 зареєстровані: [PERSON] з 03.04.2007 року як власник квартири, [PERSON] з 26.03.2013 року як дружина власника квартири, [PERSON] з 15.06.2013 року як син дружини власника квартири, [PERSON] Маряна Сергіївна з 15.06.2013 року як донька власника квартири (а.с. 9). Згідно копії запису акту про народження № 627 від 06.08.1974 року [PERSON] народився 01.08.1974 року у місті Рубіжне Ворошиловградської області, батьком записаний [PERSON], а матірю [PERSON] (а.с.29). Згідно копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна № 48866911, наданої суду через пошук веб-сайту від 02.12.2015 року, власником квартири № 50, розташованої за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, проспект Московський, будинок № 1, є [PERSON]. Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відсутні, відомості у Єдиному державному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна відсутні, відомості у Державному реєстрі іпотек відсутні (а.с. 59-60). Судом в порядку ст. 248 ЦПК України було вжито заходів для встановлення можливого місця перебування [PERSON], а також було здійснено запити до відповідних організацій про наявність відомостей щодо фізичної особи, місцеперебування якої невідоме. Так, згідно листа № 11853/08 від 27.11.2015 року Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжному Луганської області на [PERSON] інформація в базі даних WEB-COK за період з 01 січня 2014 року по 30 жовтня 2015 року станом на теперішній час відсутня (а.с. 56). Згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів № 22121 від 27.11.2015 року інформації про доходи [PERSON] за період з 01.01.2014 року по 30.09.2015 року в ЦБД ДРФО немає (а.с. 58). Згідно копії довідки Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області слідчого відділку від 09.09.2015 року [PERSON] 16.12.2014 року звернулась до Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області за фактом втрати звязку із власним чоловіком [PERSON], [INFO], на підставі цієї заяви було внесено відомості до ЄРДР за № 12014130330001630 від 16.12.2014 року з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України. На теперішній час місце перебування [PERSON] не встановлено, за обліками МВС України він зазначений як «безвісті зникла особа» (а.с. 6). Згідно копії довідки Рубіжанського МВ ГУМВС України у Луганській області слідчого відділку від 06.11.2015 року теперішнє місцезнаходження [PERSON] не встановлено, усі вжиті з цього приводу заходи позитивного результату не принесли, слідство за вказаним фактом триває (а.с.7). Суд бере до уваги показання свідків [PERSON], [PERSON]. Свідок [PERSON] надала показання, що вона є сусідкою [PERSON] по місту його останнього місця проживання: [INFO] «А». [PERSON] знає з самого народження, він мешкав у квартирі № 69, залишав їй ключі від своєї квартири, які потім забрав, приблизно з червня 2014 року вона його не бачила, ключі від квартири більше їй не залишав. Свідок [PERSON] надала показання, що вона є сусідкою заявниці та [PERSON] по місту його реєстрації: Луганська область, місто Рубіжне, проспект Московський, будинок № 1. [PERSON] бачила приблизно два роки тому, зараз в їх квартирі проживають квартиранти. Відповідно до частин 1, 2 ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. На підставі вищезазначених письмових доказів, змісту заяви та пояснень заявниці судом встановлено, що з червня 2014 року відсутні відомості про місце перебування [PERSON]. При цьому судом було вжито всіх можливих заходів для встановлення місця перебування вказаної особи, проте такі заходи лише підтвердили відсутність будь-яких відомостей про [PERSON] з червня 2014 року. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявницею в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, поясненнями свідків, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку з чим заява [PERSON] про визнання [PERSON] безвісно відсутнім підлягає задоволенню. При цьому суд вважає, що згідно із правилами ст. 43 ЦК України та з огляду на обставини справи, датою початку безвісної відсутності [PERSON] слід визначити 01 липня 2014 року, тобто перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані останні відомості про місце перебування вказаної особи. Крім того, суд вважає за необхідне розяснити положення ст. 44 ЦК України, відповідно до якої на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою нотаріус за останнім місцем її проживання описує належне їй майно та встановлює над ним опіку. Опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або фізичної особи, місце перебування якої невідоме, приймає виконання цивільних обов'язків на її користь, погашає за рахунок її майна борги, управляє цим майном в її інтересах. За заявою заінтересованої особи опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або фізичної особи, місце перебування якої невідоме, надає за рахунок цього майна утримання особам, яких вони за законом зобов'язані утримувати. Опіка над майном припиняється у разі скасування рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, а також у разі появи фізичної особи, місце перебування якої було невідомим. Також суд роз`яснює, що відповідно до положень ст. 45 ЦК України, якщо фізична особа, яка була визнана безвісно відсутньою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем її перебування або суд, що постановив рішення про визнання цієї особи безвісно відсутньою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Порядок скасування рішення визначений ст. 250 ЦПК України.

Outcome: approved