Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

13 червня 2014 року у суд із позовною заявою звернувся позивач до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.03.2011 року [PERSON] 25.03.2011 року отримав кредит у розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. У звязку з порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2014 року має заборгованість 11200,35 грн., яка складається з наступного: 4596,80 грн. заборгованість за кредитом; 4028,64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1565,37 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 509,54 грн. штраф (процентна складова). В судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява представника позивача про проведення судового засідання без участі представника банку. Позовні вимоги підтримує. На заочний розгляд справи згодна. Відповідач в судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи в його відсутність, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши, проаналізувавши матеріали справи і оцінивши докази у їх сукупності слід прийти до наступних висновків. Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.03.2011 року [PERSON] 25.03.2011 року отримав кредит у розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 9-11). Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконує. Відповідно до розрахунку (а.с. 6-8) станом на 31.01.2014 року відповідач має заборгованість 11200,35 грн., яка складається з наступного: 4596,80 грн. заборгованість за кредитом; 4028,64 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1565,37 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 509,54 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зазначене є підставою для задоволення позову і стягнення заборгованості в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають понесені нею судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки вони підтверджені платіжним дорученням. На підставі ст. ст. 526, 1054 ЦК України,

Outcome: approved