Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

12 серпня 2020р. позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зазначив, що 29.06.2002р. зареєстрував шлюб з відповідачем; від шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ; з жовтня 2017р. сторони живуть окремим життям та різними інтересами; шлюб існує формально та його збереження суперечить інтересам позивача. Позивач до судового засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву, в якій позов підтримав, просив задовольнити, справу розглянути за своєї відсутності; вказав, що діти проживають разом з позивачем, спору щодо місця проживання дітей немає. Відповідач до судового засідання не з`явилась. Подала заяву, в які позов визнала, просила справу розглянути за своєї відсутності. Вказала, що спільне господарство з позивачем не ведеться з жовтня 2017р.; після розірвання шлюбу неповнолітні діти залишаться проживати разом з нею; майновий спір відсутній; після розірвання шлюбу залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного: Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про дату, час і місце даного судового засідання, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає можливим провести судовий розгляд справи. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Як вбачається з матеріалів справи, 29.06.2002р. між позивачем та відповідачем у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м.Харкова зареєстрований шлюб, актовий запис №367 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.11, 12). Відповідно ч. 2 ст. 112 СУ України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У ході судового розгляду встановлено, що шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони не ведуть спільне господарство з жовтня 2017, майновий спір відсутній, після розірвання шлюбу діти залишаться проживати разом з відповідачем. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що фактично сім`я розпалась та не може бути відновлена, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. При поданні позову позивачем сплачений судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved