Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-13 00:00:00

14.12.2020 представник [PERSON] - адвокат Драчук Т.М. звернулась до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1500 га та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . Згідно акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 26.06.2020 року межа земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий № 0522455100:00:001:0154, яка розміщена за вищевказаною адресою належить [PERSON] цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд виражена 14 поворотними точками, із яких 6 точок відновлено на місцевості та закріплено тимчасовими межовими знаками. Межові знаки пред`явлені та передані на зберігання [PERSON] 07.10.2020 відповідач у справі [PERSON] , перебуваючи в п`яному вигляді, ображав нецензурною лайкою [PERSON] , вів себе агресивно та неадекватно та пошкодив стовп паркану позивача. Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 27.11.2020 у справі № 137/1604/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 51 грн. Представником позивача зазначається, що вартість ремонту огорожі, належної [PERSON] складає 15 712, 00 грн. Таким чином просять стягнути з відповідача вартість ремонту паркану 6 000,00 грн у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та 840,80 грн судового збору. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник - адвокат Драчук Т.М. позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов фактично визнав. Висловив позицію, згідно якої вважає, що розмір шкоди зазначений позивачем є значно завищеним ніж реальний розмір шкоди, однак з цього приводу будь-яких заяв чи клопотань у судовому засіданні не оголосив та до канцелярії суду часом раніше не подав. Також вважає, що розмір витрат на правову допомогу, котрі просять з нього стягнути також являється завищеним, адже оплата кількагодинної роботи адвоката прирівняна до оплати місячної роботи відповідача у справі. Як зазначено у ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, враховуючи пояснення сторін даних у судовому засіданні, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, згідно акту прийомки - передачі межових знаків на зберігання від 26.06.2020 року межа земельної ділянки площею 0,1500 га, кадастровий № 0522455100:00:001:0154, яка розміщена за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] цільове призначення якої для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд виражена 14 поворотними точками, із яких 6 точок відновлено на місцевості та закріплено тимчасовими межовими знаками. Межові знаки пред`явлені та передані на зберігання [PERSON] (а.с. 8-9). Матеріалами фототаблиці (а.с. 10-14) зазначені ушкодження паркану. Зведеним кошторисним розрахунком вартості будівництва (а.с. 15) зазначена вартість ремонту огорожі позивача (а.с. 15-16). Постановою Літинського районного суду Вінницької області від 27.11.2020 (а.с. 20) [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 (п`ятдесят одну) грн. Постанова набрала законної сили 08.12.2020. Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ч.3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Оскільки належний позивачу паркан було пошкоджено внаслідок неправомірних дій відповідача [PERSON] , дії якого було визнано судом протиправними, умисними та винними, а постанова суду котрою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення набрала законної сили, не оскаржувалась самим відповідачем, а відтак відповідальність за завдану шкоду слід покласти на відповідача, як винуватця. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, шляхом стягнення із відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] майнової шкоди в сумі 15 712 грн. У свою чергу представником позивача - адвокатом Драчук Т.М. зазначається, що витрати на надання професійної правової допомоги оцінені в 6 000 грн., і вказану суму просять стягнути з відповідача на користь позивача у якості судових витрат. Суд вважає, що зазначені у детальному описі наданих послуг суми (а.с. 49-50) є завищеними, оскільки позов є малозначним, розглядався за правилами спрощеного позовного провадження, а відповідач фактично визнав позов. Також сплачена позивачем сума на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та іншими істотними обставинами, а тому, вартість такої послуги,в даному випадку є необґрунтованою та явно завищеною, оскільки деякі роботи зазначені в детальному описі містять загальний характер і можуть поєднуватися в один вид надання адвокатських послуг, зокрема: п.1 «попереднє вивчення матеріалів» поєднуються із п. 3 «підготовка та подання позовної заяви».Таким чином, суд з врахуванням складових та критеріїв щодо витрат на правову допомогу дійшов висновку про стягнення на користь позивача понесених ним обгрунтованих та співмірних витрат на правничу допомогу, а саме - 3000,00грн. Згідно ст. 141 ЦПК України, суд, також вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 840,40 сплаченого судового збору.

Outcome: approved