Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

07 листопада 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської Ради про надання додаткового строку для подання заява про прийняття спадщини, в якій просить суд скасувати постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної Нотаріальної контори м. Києва, Фролової Алли Олександрівни від 13.12.2019 рок та визначити додатковий строк для подачі [PERSON] до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , терміном в один місяць з часу набрання рішенням законної сили. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер батько позивача, [PERSON] . Після його смерті спадкова справа не відкривалась, через те, що не було, що успадковувати. Тільки зараз, перекладаючи папери, знайшли сертифікат акцій заводу, де працював батько позивач, яким стверджується, що власником цього сертифікату є - [PERSON] . Позивач вказує, що звернувся до Державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної Нотаріальної контори Фролової Алли Олександрівни, з заявою про прийняття акцій у спадщину, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, через те, що ним пропущено встановлений законом 6-ти місячний термін для прийняття спадщини і не вступив в права спадкоємця фактично. Аргументуючи причини пропуску строку, позивач вказує, що його необізнаність про наявність цього сертифікату акцій є поважною причиною, чому він не звернувся після смерті батька до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у відведений законом термін і звернувся із пропуском строку. Вважає, що в цій життєвій ситуації, що склалась за об`єктивних обставин, порушені права позивача, як спадкоємця. 07.02.2020 позовну заяву [PERSON] ухвалою суду залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 17.02.2020 позивач усунув недоліки позовної заяви шляхом подання позовної заяви в новій редакції, зазначивши відповідачем Київську міську Раду Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19 лютого 2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Київської міської Ради про надання додаткового строку для подання заява про прийняття спадщини направлено для розгляду до Шевченківського районного суду м. Києва за встановленою виключною підсудністю. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 21.07.2021 року відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.10.2020 року закрито підготовче засідання та призначено справу до розгляду у судовому засіданні. 10.02.2021 року до суду із Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори надійшла належним чином завірена копія спадкової справи №968/2019 до майна померлого [INFO] гр. [PERSON] . 15.03.2021 року в судове засідання з`явився позивач який підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представники відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, будь-яких заяв про відкладення судового засідання чи про розгляд справи у їх відсутність не направили. Разом з тим, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , який є батьком позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про народження, копії яких знаходяться в матеріалах цивільної справи (а.с. 19, 21). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] , помер [INFO] (а.с. 19). В судовому засіданні із пояснень позивача встановлено, що лише в грудні 2019 року в перекладаючи папери, знайшли сертифікат акцій заводу, де працював батько позивач, яким стверджується, що власником цього сертифікату є - [PERSON] , причиною пропуску 6-ти місячного строк, стало необізнаність позивача про наявність таких акцій. Доказів протилежному стороною відповідача надано не було. Вказані встановлені судом обставини унеможливили своєчасне, протягом шести місяців після смерті спадкодавця, звернення позивача до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини і підтверджують поважність причин пропуску строку такого звернення до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи № 968/2019 щодо майна померлого [INFO] гр.. [PERSON] , позивач звернувся до Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 61). Постановою державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної нотаріальної контори Фролової А.О. від 13.12.2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропущенням шестимісячного строку для прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.68). Також судом встановлено, що відповідно до ст. 1261 ЦК України позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька [PERSON] . Інших спадкоємців першої черги не має і таких даних матеріали спадкової справи не містять. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року визначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини в пунктах 33, 34 рішення від 19.02.2009 року у справі «Христов проти України» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основновоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до остаточного рішення суду. Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі «Ілхан проти Туреччини» від 27.06.2000 року, при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач з вищевказаних поважних причин пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому суд визначає позивачу додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю один місяці з дня набрання рішенням законної сили. Щодо позовної вимоги щодо скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій державного нотаріуса Дев`ятої Київської державної Нотаріальної контори м. Києва, то вказано вимоги не підлягає задоволенню, оскільки державний нотаріус Дев`ятої Київської державної Нотаріальної контори м. Києва Фролова А.О. дія в межах свої повноважень і не порушувала вимоги нормативно-правових актів та не порушувала права і інтересів позивача. На підставі викладеного,

Outcome: partial