Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

07 вересня 2021 року на адресу Варвинського районного суду Чернігівської області поштовим зв`язком надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, з вимогами щодо стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, з дня звернення до суду і до закінчення навчання позивачем, але не довше чим до досягнення нею 23 років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що її мати [PERSON] перебуває у шлюбі з батьком позивача - [PERSON] . На даний час позивач є повнолітньою та навчається на денній формі в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя, на 2 курсу факультету іноземних мов першого бакалаврського рівня, за спеціальністю - Англійська мова і література, за державним замовленням, термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року. Позивач стверджує, що в 2023 році після закінчення навчального закладу їй виповниться 21 рік, вона отримає ступінь бакалавра, проте вона, також, має намір продовжувати навчання з метою отримання ступеня спеціаліста до досягнення нею 23 років. Аліменти на її утримання, як неповнолітньої припинилися виплачуватися 07 листопада 2020 року. Зважаючи на те, що вона проходить навчання на денній формі, то в неї немає можливості влаштуватися на роботу для отримання самостійного заробітку, відповідно, вона потребує матеріальної допомоги у зв`язку з необхідними витратами на її харчування, проїзд до місця навчання, підручники, одяг та лікування у випадку хвороби. Її мама та бабуся надають їй матеріальну допомогу, однак мати не в змозі в повній мірі утримувати позивача, оскільки ніде не працює. Відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу позивачу відмовляється. Разом з тим, в останнього наявна така можливість, адже він є працездатним. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач відмовляється надавати допомогу на утримання позивача в добровільному порядку, остання просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в примусовому порядку. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 17 вересня 2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 18 жовтня 2021 року, яке з підстав перебування судді Савенка А.І. на лікарняному, було відкладене на 08 листопада 2021 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позові заявила вимогу щодо здійснення розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, шляхом використання засобів електронного зв`язку, звернулася до суду з заявою про здійснення розгляду справи без її участі, заявлені позивачем вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні (а.с. 36). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причину своєї неявки до суду не повідомив. Відзиву на позовну заяву чи інших заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками позивача [PERSON] , є [PERSON] та [PERSON] , які фактично перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 8), що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження (а.с. 7). З довідки №2105, виданої 01 вересня 2021 року деканом факультету іноземних мов Ніжинського державного університету імені Миколи Гоголя, вбачається, що [PERSON] навчається на 2 курсі факультету іноземних мов першого бакалаврського рівня в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя, за спеціальністю - середня освіта англійська мова та література. Термін навчання з 01 вересня 2020 року по 30 червня 2024 року (а.с. 10). Таким чином, з наведеного вбачається, що повнолітня донька сторін по справі - [PERSON] якій ще не виповнилося 23 роки, продовжує навчання у Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з її навчанням. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідачу по справі [PERSON] належне нерухоме майно, зокрема, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та чотири земельні ділянки, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які здаються в оренду СТОВ «Дружба-Нова». Згідно з ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. d ст. 16 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), суд зобов`язаний забезпечувати права чоловіка та жінки на основі їх рівності та враховувати однакові права і обов`язки чоловіків і жінок, як батьків незалежно від їхнього сімейного стану в питаннях, що стосуються їхніх дітей. В усіх випадках інтереси дітей мають перевагу. У зв`язку з цим, суд зобов`язаний враховувати фактичну рівність батьків, зважаючи на обставини справи та встановивши для обох батьків дійсно рівні обов`язки з утримання дитини. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на наведені норми, які на думку суду підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд доходить наступного висновку. Позивачем доведено, що відповідач є батьком позивача [PERSON] , яка набула повноліття та не досягла віку 23 років. Повнолітня [PERSON] продовжує навчання в Ніжинському державному університеті імені Миколи Гоголя та потребує відповідної матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідно до ст. 200 СК України, визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд ураховує матеріальне становище дитини, яке потребує поліпшення у зв`язку з її навчанням; наявність у платника аліментів місця роботи та можливості сплачувати аліменти, задовільний стан здоров`я дитини та відповідача, наявність у відповідача інших утриманців - дружини та другої неповнолітньої доньки; а також ту обставину, що положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний гарантований розмір аліментів, не поширюється на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що відповідач працездатний, має на праві власності нерухоме майно, зокрема, чотири земельні ділянки, які здає в оренду, та отримує відповідний дохід. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Крім того, судом також не встановлено наявності у нього інших утриманців. Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, матеріальне становище дитини, яке потребує поліпшення у зв`язку з її навчанням; наявність у платника аліментів доходів та можливості сплачувати аліменти, задовільний стан здоров`я дитини та відповідача, оскільки відомості щодо їх інвалідності чи наявності хронічних захворювань у суду відсутні, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, у розмірі однієї третьої частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, розмір якого буде достатнім для належного забезпечення дитини на період її навчання. Слід також зазначити, що стягнення аліментів необхідно здійснювати з 03 вересня 2021 року, оскільки позивач звернулася до суду поштовим зв`язком, направивши листа з позовом 03 вересня 2021 року, а тому дату звернення до суду слід вважати день здачі документа на пошту, який визначається за поштовим штемпелем (а.с. 12), а не день надходження зазначеного листа до суду. Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави в розмірі - 908 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved