Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

08.07.2015 року [PERSON] подала до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що з початку січня 2005 року вона з [PERSON] проживала разом та перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу з [PERSON], який загинув 31.03.2015 року. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме автомобіль [NUMBER]. За життя спадкодавець заповіту не склав. Заявник бажає прийняти спадщину, як спадкоємець четвертої черги, оскільки інших спадкоємців у померлого немає, позбавлений цієї можливості оскільки відсутні документи, що підтверджують їхні шлюбні відносини. У звязку з цим у заявника виникла необхідність встановити факт проживання однією сімєю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у судовому порядку, оскільки у інший спосіб вона не має можливості довести проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, і відповідно позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкування майна, що залишилося після смерті дружини. Заявник та її представник до суду не зявились, проте надіслали суду заяви за якими просили розглянути справу без їх участі, на заявлених вимогах наполягали, просили їх задовольнити у повному обсязі. Представник зацікавленої особи. а саме Приморської державної нотаріальної контори до суду не зявився, надіслав до суду заяву за якою просить розглянути справу без їх участі, задоволення заявлених вимог залишили на розгляд суду. Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності заявника, її представника, представника зацікавленої особи Приморської державної нотаріальної контори. Суд може розглянути справу в відсутності сторін, згідно ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В судовому засіданні 22.07.2015 року судом було допитано свідка [PERSON], яка підтвердила факт проживання однією родиною [PERSON] та [PERSON], пояснивши що вони приблизно десять років проживали однією сімєю, вели спільне господарство, свята святкували разом. Крім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення одного з свідків зазначених в заяві, а саме від [PERSON], яка зазначила, що заявницю [PERSON] знає приблизно протягом двадцяти років, так як мешкає в с.Партизани Приморського району Запорізької області. До березня поточного року разом з [PERSON] останніх десять років мешкав [PERSON] Вони разом вели спільне господарство, були звичайною родиною. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що 31.03.2015 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого виконкомом Партизанської сільської ради Приморського району Запорізької області від 01 квітня 2015 року. За життя спадкодавець [PERSON] заповіту не склав. Після його смерті відкрилась спадщина, яка має бути прийнята спадкоємцями. [PERSON] бажає прийняти спадщину після померлого [PERSON] як спадкоємець четвертої черги, інших спадкоємців після померлого не має. Заявниця [PERSON] та померлий 31.03.2015 року [PERSON] проживали разом однією сімєю з січня 2005 року, вели спільне господарство, набували майно, були повязані спільним побутом, піклувалися один про одного, проводили разом вільний від роботи час, відвідували родичів та знайомих. Факт проживання однією сімєю чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] без реєстрації шлюбу підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які надали належні пояснення, підтверджуючи обставини справи. Заявник [PERSON] не має можливості отримати спадщину як спадкоємець четвертої черги, так як не має змоги довести, що фактично проживала зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Суд, встановлюючи факт проживання однією сім'єю чоловіка [PERSON] та жінки [PERSON] не менш як пять років до часу відкриття спадщини, бере до уваги сукупність даних щодо вказаних осіб, які містяться у наданих до справи копіях документів: свідоцтві про смерть [PERSON], той факт, що свідоцтво про смерть [PERSON] було видане саме заявнику; також пояснення заявника та свідків по справі, які підтвердили факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] однією сімєю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Крім того, заінтересована особа у справі не заперечувала проти встановлення вищевказаного факту, погодившись із доводами, наведеними заявником у заяві, про що свідчить заява. За даними Приморської державної нотаріальної контори, згідно перевірки Алфавіту спадкових справ станом на 05.08.2015 року, з заявою про прийняття спадщини після померлого 31.03.2015 року [PERSON], до Приморської нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася. Вищевказані факти не можуть бути встановлені в іншому порядку, крім судового. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, встановлення факту проживання однією сімєю не менше як пять років до часу відкриття спадщини має для заявника юридичне значення, оскільки дасть змогу скористатися своїм правом на отримання спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved