Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

09.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано 03 серпня 2000 року. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з позивачкою. З 1 вересня 2015 року син, [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення в навчально-науковому інституті історії, політології та права Миколаївського національного університету ім.. [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина позивачці не надає, хоча має можливість та згідно законодавства зобовязаний це робити. Зазначені обставини і стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Позивач до судового засідання не зявилася, суду надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до судового засідання не зявився, хоча про час і місце засідання був повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Рідне Прибужжя» редакції № 44 від 29 жовтня 2015 року, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 11 жовтня 1996 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у Заводському відділі реєстрації актів громадянського стану м. Миколаєва. 03 серпня 2000 року шлюб було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ФП № 058620 від 03.08.2000 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського району м. Миколаєва, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено запис № 439. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають повнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матірю. На момент подання даного позову, син [PERSON] навчається на першому курсі денного відділення в навчально-науковому інституті історії, політології та права Миколаївського національного університету ім.. [PERSON], що підтверджується довідкою № 02015 від 03.09.2015 року, виданою керівником навчально-наукового інституту історії, політології та права Миколаївського національного університету ім. В.О.Сухомлинського. У звязку з цим він потребує матеріальної допомоги. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, не зважаючи на те, що згідно законодавства зобовязаний це робити, а також має таку можливість. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. У відповідності до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки на утримання сина [PERSON] 13.04.1997р.н., підлягають стягненню аліменти в розмірі ? частини (25%) усіх видів його заробітку щомісячно, до досягнення ним 23-х років за умови, що син буде продовжувати навчання. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved