overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

10.02.2015 року, а уточнивши вимоги 20.05.2015 року, [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просить: -«Ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] 39 873 (тридцять дев»ять тисяч вісімсот сімдесят три) грн.01 коп матеріальний збиток, 700 (сімсот) грн.00 коп. вартість проведення оцінки матеріального збитку пошкодженого автомобіля та 3 000 ( три тисячі) грн.00 коп. витрат на правову допомогу.» (а.с.а.с.1-6,105-110) Свої вимоги мотивує тим, що 11.01.2015 року, приблизно о 12-00 год., за адресою: м.Київ, вул.М.Гречка, буд.№6-А в м.Києві, де розташований дошкільний навчальний заклад компенсуючого типу (санаторного) №188 Подільського району м.Києва, двірником якого є відповідачка та під час не виконання нею своїх службових обов»язків, вона, намаючись поправити паркан, не втримала його, який впав на проїжджаючись автомобіль «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER], який належить йому на праві власності та під його керуванням, чим заподіяно матеріальну шкоду в сумі 35 873,01 грн.. В судовому засіданні позивач та його представник - [PERSON] позов підтримали, просять його задовольнити. Представник третьої особи - [PERSON] вважає позов не обґрунтованим, мотивуючи недоведеністю вини з боку відповідачки. Відповідачка та її представник - [PERSON] в судове засідання не з»явилися, причин неявки не повідомили, хоча про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.(а.с.162) Заслухавши думку учасників судового ззасідання, які не заперечують про розгляд справи без участі відповідачки та її представника та з урахуванням заявленого позивачем та його представником клопотання про постановлення по справі заочного рішення, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

10.02.2015 року, а уточнивши вимогу 15.04.2015 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності на кв.[ADDRESS], шляхом визнання його таким, що втратив право користування квартирою.(а.с.а.с.2-3,35-36) Свою вимогу мотивує тим, що вона є власником вищевказаної квартири, після смерті [INFO], [PERSON], з яким 02.10.2003 року, вона укладала договір його довічного утримання. Реєстрація відповідача у квартирі, позбавляє її можливості розпоряджатися належним їй майном на власний розсуд. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечують, а судові витрати просить покласти на неї.(а.с.51) Відповідач також не з»явився в судові засідання, призначені на 10.04.2015 року, на 08.05.2015 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

10.02.2015 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернувся [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3). Свій позов позивач аргументує тим, що він знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 04.07.1992 року. В шлюбі дітей не маємо. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дітей. На теперішній час шлюб має лише формальний характер. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 04 липня 1992 року під актовим записом №242 між ним та відповідачкою розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи була сповіщений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с.11). Відповідач в судове засідання не з'явився про слухання справи сповіщений належним чином, про причини неявки не сповістив (а.с.9,10). Так як відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи та від нього не надійшло заперечень проти позову, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області від 04 липня 1992 року під актовим записом №242 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

10.02.2015 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 10.01.2007 року Черченською сільською радою Камінь-Каширського району Волинської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають донюку [PERSON]. В судове засідання позивачка не з'явилась, просила провести розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Відповідач в судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. За таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

10.02.2015 року до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти проживатимуть з позивачкою, майнового спору між ними немає. Після закінчення строку наданого сторонам для примирення позивачка наполягала на розірванні шлюбу, пояснила, що позивач не змінив свого відношення до неї, дітей вважала, що примирення не може бути досягнуте. Відповідач заперечував вимоги про розірвання шлюбу, проте визнавав, що протягом наданого строку для примирення будь-яких дій направлених на збереження сім`ї не вчиняв. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, позивачка миритися не бажає, а відповідач не вживає заходів направлених на досягнення примирення, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, протягом останнього часу сторони не підтримують шлюбних стосунків, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-03 00:00:00

10.02.2015 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою, заінтересована особа: [PERSON], про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що шлюб був зареєстрований між ними 27.11.2006 року, від даного шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей, які проживають разом із нею. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони з чоловіком виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з вересня 2013 року припинили шлюбні відносини, [PERSON] на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі, а саме відбуває покарання у Снігурівській ВК, тому просила розірвати між ними шлюб. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала, посилаючись на викладені в ній обставини справи просила суд її задовольнити. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.11.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу, виданим Бузькою сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, актовий запис № 06 ( а.с.3 ). Від даного шлюбу вони мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження ( а.с. 4, 5, 6, 7). Згідно вироку Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.07.2013 року [PERSON] засуджений до двох років 1-го місяця позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України (а.с.9-10). У відповідності до ч.3 ст.234 ЦПК Українисправи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, розглядаються у порядку окремого провадження. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ч. 3 ст. 234 ЦПК України, ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб між заявником та заінтересованою особою існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

10.02.2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1967 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 09.02.2015р. о 11 год. 46 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви, заінтересована особа проти заяви не заперечувала, зазначила, що їй треба пройти курс лікування. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 09.02.2015р. о 11 год. 46 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Кудренко Л.К. лікарні КП «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, тривожна, до чогось прислуховується, перебуває в світ своїх переживань. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психічний розлад Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

10.02.2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1980р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 09.02.2015р. о 18 год. 21 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви, заінтересована особа проти заяви не заперечувала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 09.02.2015р. о 18 год. 21 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Нікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора бродила по вулицям, чіплялась до громадян, вела себе неадекватно. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, галюцінаторно-маячний синдром Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-11 00:00:00

10.02.2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], 1987 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 09.02.2015р. о 19 год. 51 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор та адвокат не заперечували проти задоволення заяви, заінтересована особа проти заяви не заперечувала. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 09.02.2015р. о 19 год. 51 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Нікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, афективно заряджена в адресу, висловлює ідеї побутових відносин в адресу родичів [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизоафективний розлад, змішаний тип. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

10.02.2015 року заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - свідоцтва про власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] видане 02.07.1993 року Фондом комунального майна Первомайського міськвиконкому Миколаївської області. Заявлені вимоги мотивовані тим, що у вказаному свідоцтві її прізвище зазначено з помилкою «[PERSON]», тоді як згідно паспорту виданого їй 23.11.1995 року правильно її прізвище пишеться «[PERSON]». Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення права власності. Заявниця в судове засідання не з'явилась, а надала заяву в якій підтримала заяву про встановлення факту та просила її задовольнити, а справу розглядати в її відсутність. Представник Первомайської міської ради Миколаївській області надав заяву по розгляд справи в його відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Із копії паспорта заявниці видно що вірно її прізвище [PERSON], [INFO] та зареєстрована вона в квартирі [ADDRESS] з 02.07.1987 року, тоді як з копії свідоцтва про право власності на житло виданого 02.07.1993 року Фондом комунального майна Первомайського міськвиконкому Миколаївської області видно, що квартира за вказаною адресою належить на праві приватної власності [PERSON]. На підставі викладеного та враховуючи відсутність заперечень проти заявлених вимог, суд знаходить що в силу ст. 60 ч.1 ЦПК України заява доведена і підлягає задоволенню відповідно до ст.ст. 256 ч.1п.6 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

10.02.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON], укладений 09 серпня 2002 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова(актовий запис № 557). В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що з відповідачем склалися непримиримі, протилежні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дітей, що привело до відчуження з відповідачем. Вважаючи подальше спільне з відповідачем життя неможливим, позивач просить суд задовольнити позов. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності, про що подав відповідну заяву до суду. Виходячи з наведеного, та з того, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Матеріалами справи встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 09 серпня 2002 року, [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] у Відділі реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова, актовий запис № 557, (а.с. 4). Від шлюбу подружжя має двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). На підставі ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони по справі припинили шлюбні відносини з березня2014 року. Спільне життя в подружжя не склалося, в зв'язку з чим між сторонами склались протилежні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, виховання дітей. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам, та інтересам їх дітей, шлюб повинен бути розірваний, а позов задоволений. На підставі викладеного,

Outcome: approved