Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

09 лютого 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстровано 02 липня 1997 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського району міста Миколаєва, актовий запис № 410. В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що з [PERSON] знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 02 липня 1997 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Згідно з вироком Балтського районного суду Одеської області від 06 грудня 2011 року [PERSON] визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, йому призначено покарання у вигляді семи років позбавлення волі. На даний момент, [PERSON] відбуває покарання в Софіївській виправній колонії управління Державної пенітенційної служби України в Дніпропетровській області № 45. Примирення та збереження сімї неможливе. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище, яке було присвоєне при державній реєстрації шлюбу «Чорна». Звернулась до Жовтневого районного суду Миколаївської області із заявою про розірвання шлюбу, оскільки є інвалідом І групи та потребує сторонньої допомоги, а тому позбавлена можливості звернутися до суду за місцем відбування відповідачем покарання. Заявник [PERSON] в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про дат та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно та належним чином, клопотала розглядати справу за її відсутності. [PERSON] про дату та час розгляду справи судом повідомлений своєчасно та належним чином, будь-яких письмових заперечень щодо задоволення заяви до суду не направив. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 11 липня 1997 року між заявником та [PERSON] був укладений шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадського стану Ленінського району міста Миколаєва, актовий запис № 410 (а.с. 5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Вироком Балтського районного суду Одеської області від 06.12.2011 року [PERSON] був визнаний винний у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, засуджений до семи років позбавлення волі (а.с. 6-7). Відповідно до довідки № 45\\5-42 від 05.01.2016 року [PERSON] відбуває покарання у Софіївській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області (№ 45) з 15.04.2014 року (а.с. 8). Як вбачається зі змісту довідки Ліснічевської сільської ради Балтського району Одеської області № 236/02-20 від 02.12.2015 р. [PERSON] проживав в с. Ліснічівка з кінця 2010 року по серпень 2011 року без реєстрації та спів мешкав з громадянкою [PERSON], яка померла в серпні 2011 року в результаті заподіяння їй тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] (а.с. 5). Позивач є інвалідом І групи, відповідно до довідки МСЕК (а.с. 9). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, заявник просить розірвати шлюб, [PERSON] будь-яких письмових заперечень щодо розірвання шлюбу з відповідачем не направив до суду, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з заявником. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим заяву [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved