Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

09 квітня 2015 року позивачка звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей, посилаючись на те, що 27 жовтня 2007 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, який зареєстровано виконкомом Безводнівської сільської ради Ямпільсбкого району Вінницької області. В період перебування в шлюбі у сторін народилося двоє спільних дітей, а саме: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 14 серпня 2012 року рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області шлюб між сторонами розірвано, а діти залишені проживати разом з матірю. Позивачка зазначає, що вона з відповідачем протягом певного часу продовжувала проживати спільно, однак останній згодом покинув її з дітьми та переїхав до своїх батьків у Вінницьку область. Незважаючи на обіцянки допомагати позивачці в утриманні дітей, [PERSON] ніякої участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає, жодної допомоги дітям не надає. [PERSON] у позові вказує, що відповідач на даний час ніде не працює, а тому просить суд стягнути з нього аліменти на утримання малолітніх дітей у розмірі 750 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивачка не зявилася, однак, забезпечила участь свого представника, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивачки, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення за наступних підстав. Як вбачається із матеріалів справи, в період із 27.10.2007 року по 14.08.2012 року [PERSON] та [PERSON] знаходилися в зареєстрованому шлюбі, що стверджується встановленими обставинами у рішенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.08.2012 р. по справі № 712/2636/12. Під час шлюбу у сторін народилося двоє спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Окрім того, після розірвання шлюбу у сторін народилися ще двоє спільних дітей близнята: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Факт народження чотирьох дітей стверджується відповідними свідоцтвами про народження, які наявні в матеріалах справи, а саме, свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-АМ №106803, виданого виконкомом Безводнівської сільської ради Ямпільсбкого району Вінницької області 23.04.2008 року; свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-ФМ №177267, виданого виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області 13.08.2010 року; свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-ФМ №263315, виданого виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області 31.07.2013 року; свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-ФМ №263314, виданого виконкомом Середнянської селищної ради Ужгородського району Закарпатської області 31.07.2013 року. У судовому засіданні становлено, що на даний час на утриманні позивачки знаходяться четверо малолітніх дітей, батьком яких являється [PERSON] Станом на сьогоднішній день позивачка ніде не працює, оскільки знаходиться у соціальній відпустці по догляду за дітьми, що стверджується довідкою ТОВ «Гроклін-Карпати» № 45 від 26.03.2015 р . Також встановлено, що відповідач участі у вихованні та матеріальному утриманні не приймає, протилежного відповідачем не доведено. На даний час батько дітей є безробітним та проживає у своїх батьків в селі Безводне Ямпільського району Вінницької області. Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року (редакція зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), ратифікованою Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року за № 789-XІІ), яка посилається на Декларацію прав дитини, прийняту Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року, дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Згідно зі статті 180 Сімейного Кодексу (далі СК) України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до статті 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. При цьому, згідно з частиною 1 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до частини першої статті 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. В разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Позивачка просить суд призначити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей у розмірі 750 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає такі вимоги обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач має нерегулярний дохід, тому наявні підстави для застосування ст. 184 СК України Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (частина перша статті 183 СК України). Якщо платник аліментів, відповідно до частин 1, 2 статті 184 СК України, має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Прожиткові мінімуми для piзних категорій населення на 2015 рік в Україні встановлюються Законом України «Пpo Державний бюджет на 2015 рік» за поданням Міністерства фінансів. Згідно з вказаним нормативно-правовим актом у 2015 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2015 року становить1 032 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2015 року - 1 286 гривень, з 1 грудня - 1 455 гривень. Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на її користь на утримання дітей 09 квітня 2015 року, що підтверджується штемпелем на зазначеній позовній заяві (а.с.1). Тому із зазначеного дня підлягають відрахуванню аліменти з відповідача на користь позивачки на утримання їх дітей. Відповідно до частини 3 статті 209 та частини 1 статті 218 ЦПК України 09 липня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 14 липня 2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved