Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

09.09.2019 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) про збільшення розміру його аліментних зобов`язань на утримання дочок [PERSON] та [PERSON] , визначених рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2016 зі змінами згідно рішення Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2017, з 1500 грн. до 3000 грн. на кожну дитину, починаючи з 09.09.2019, до досягнення дітьми повноліття. Позов обґрунтований тим, що визначений судом розмір аліментів не є достатнім для забезпечення повноцінного навчання, освіти та розвитку дітей. Позивач вказує, що на час постановлення судового рішення про стягнення аліментів вона працювала, але на даний час перебуває у декретній відпустці у зв`язку з народженням третьої дитини. Також за три роки змінилися ціни на продукти харчування, проїзд, одяг і інші витрати. Відповідно до даних Держкомстату індекс інфляції з червня 2016 р. по серпень 2019 р. становить 133,2%. Старша дочка [PERSON] з 01.09.2019 навчається у Міжнародному коледжі Святого Луки, вартість навчання за рік складає 18000 грн., інша дочка [PERSON] потребує додаткових занять з англійської мови та ін. Отже встановлені рішенням суду аліменти на старшу дочку достатні лише для оплати навчання, а на молодшу дочку коштів вистачає лише для харчування. Ухвалою від 30.09.2019 суд відкрив провадження у справі та призначив справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У строк, встановлений ухвалою судді про відкриття провадження у справі, відповідачем не подано заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та письмового відзиву на позов. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 18.07.2016, зміненим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2017, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 10.06.2016, до досягнення дітьми повноліття. За результатами розгляду скарги відповідача суд апеляційної інстанції визнав обґрунтованою вимогу позивача про стягнення аліментів в розмірі 1500 грн. на кожну дитину пославшись на те, що відповідач є суб`єктом підприємницької діяльності, і ним не надано доказів неспроможності сплачувати аліменти у заявленому розмірі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 цього Кодексу розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже за змістом цієї правової норми умовою зменшення або збільшення розміру аліментів є зміна обставин, які враховувалися судом при визначенні розміру аліментів. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що визначений судом розмір аліментів на сьогоднішній день є недостатнім для забезпечення потреб дітей. Ці доводи позивача суд визнає слушними, оскільки на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів старшій дочці сторін [PERSON] було 12 років, а молодшій [PERSON] - 5, а зараз діти мають повних 16 і 8 років, відповідно, а відтак є очевидним, що забезпечення їх фізичного існування і гармонійного розвитку потребує більше коштів, ніж три з половиною роки назад. До того ж того внаслідок інфляційних процесів за останні три з половиною роки вартість життя в Україні значно зросла, а у вересні 2019 р. старша дочка сторін [PERSON] вступила до Міжнародного коледжу Святого Луки, вартість року навчання у якому складає 18000 грн., що є ще одним аргументом, який свідчить на користь доводів позивача про недостатність коштів, які сплачуються відповідачем, для утримання дітей. Як на ще одну підставу своїх вимог позивач посилається на те, що на даний час вона перебуває у відпустці по догляду за третьою дитиною, проте ці доводи суд відхиляє, оскільки з огляду на принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей вказана обставина не є тією обставиною, з якою закон пов`язує можливість збільшення розміру аліментів. Відповідно до положень ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правовим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959. Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом… . Найкраще забезпечення інтересів дітей має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть їх батьки. Отже на підставі оцінки наведених у позовній заяві аргументів і наданих позивачем доказів суд вважає обґрунтованою вимогу про збільшення розміру аліментних зобов`язань відповідача до 2 500 грн. на кожну дитину. Такий розмір аліментів наближений до встановленого з 01.01.2020 розміру прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років (2 218 грн.) і в сумі на двох дітей становить приблизно третю частину статистично визначеної середньої заробітної плати працівника у м. Києві (за листопада 2019 р. -15 974 грн.), що є, на думку суду, цілком розумним і справедливим. Положення ст. 191 СК України щодо часу присудження аліментів на дані правовідносини не поширюються, а тому відповідач повинен сплачувати збільшений розмір аліментів від дня набрання рішенням законної сили. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про збільшення розміру аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial