Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

[PERSON] (далі заявник) звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1987 році та віднесений до 3-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так, з 12.01.1984 року по 21.07.2003 року [PERSON]Г працював водієм в Попільнянському АТП 11839 (яке перейменоване в ВАТ «Попільнянське АТП 11839» з 06.05.1997 року). Згідно наказу № 17 від 11.05.1987 року директора Попільнянського АТП 11839 [PERSON] було відряджено в ДСУ-39 м. Малин водієм автомобіля на будівництво автодороги Чорнобильська АЕС- м. Славутич строком на 30 календарних днів з 11.05.1987 року по 11.06.1987 року. З 11.05.1987 року по 11.06.1987 року заявник перебував безпосередньо у зоні відчуження по ліквідації аварії Чорнобильської АЕС. Коли [PERSON] звернувся до Андрушківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за призначення пенсії, то йому було відмовлено у призначенні пенсії, оскільки до заяви про призначення пенсії за віком необхідно надати посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та довідку ф. 122, яка видається на підставі первинних документів, які у [PERSON] відсутні та відсутні на ВАТ «Попільнянське АТП 11839», в звязку з їх знищенням внаслідок потрапляння вологи. [PERSON] має статус учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС і має право на пільги і компенсацію. Таким чином, навіть за відсутності спору щодо існування оригіналів первинних документів, що підтверджують перебування в зоні відчуження по ліквідації наслідків на ЧАЕС, відсутність оригіналів перешкоджає скористатися встановленою державою соціальною гарантією, яка передбачена Законом. В даному випадку, [PERSON] вважає, що єдиним способом захисту свого права буде визнання факту перебування його в зоні відчуження для ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у відповідний період. Заявник просить встановити факт перебування його в період з 11.05.1987 року по 11.06.1987 року в Чорнобильській зоні відчуження на будівництві автодороги Чорнобильська АЕС м. Славутич, щодо виконання обовязків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Представник заявника в судовому засіданні, заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі посилаючись на наведені обставини. Представник заінтересованої особи Андрушківського обєднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки особисто 05.01.2018 року. Їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті відповідно ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України. Свідок [PERSON] вказала, що вона працювала в Попільнянському АТП 11839 в 1986 році бухгалтером по заробітній платі, в цей період направляли водіїв в Чорнобильську зону. В травні 1987 року був наказ на відрядження [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в Чорнобильську зону для ремонту доріг. [PERSON] вказав, що він з 1978 року працював в Попільнянському АТП 11839 старшим механіком по ремонту. В травні 1987 року, згідно наказу, були відрядженні на місяць водії в Чорнобильську зону, в межах 30 км зони, для будівництва доріг, були шляхові листи, які підтверджували даний факт, 5 листів знайшли, решта не знайшлося. Відряджені були [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він з 1987 року по 1998 рік працював заступником директора Попільнянського АТП 11839, в той період направляли у відрядження в ДСУ-39 м. Малин працівників АТП разом з автомашинами возити щебінь для ремонту доріг. Згідно наказу від травня 1987 року про відрядження направлено було [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], Шимченка та [PERSON], строк відрядження вказаний був на місяць. [PERSON] в судовому засіданні дав покази про те, що він працював начальником пасажирських перевезень Попільнянського АТП 11839 і йому відомо, що в 1987 році в зону Чорнобильської АЕС направляли водіїв у відрядження на місяць для перевезення щебеню, їздили [PERSON], [PERSON] та інші працівники. Суд, вислухавши представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з повідомлення № 1469/02-2 від 17.10.2017 року Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області, [PERSON] відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», так як до заяви про призначення пенсії за віком з урахуванням положень ст. 55 вказаного Закону додаються, зокрема посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка ф. 122, яка видається на підставі первинних документів лише тими підприємствами, установами, організаціями, в складі яких працівник безпосередньо виконував роботи по ліквідації наслідків аварії. Відповідно до [PERSON] з протоколу № 6 засідання тимчасової комісії від 16.05.1997 року виданого тимчасовою комісією з перевірки правильності видачі посвідчень «Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» Житомирської обласної державної адміністрації, підтверджено статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3-ї категорії [PERSON]. Дана інформація підтверджується також Наказом № 17 від 11.05.1987 року Попільнянського АТП 11839, де вказано, що [PERSON] був відряджений в м. Малин на будівництво автодороги Чорнобильська АЕС м. Славутич терміном на 30 днів з 11.05.1987 року по 11.06.1987 року та Витягом № 12 від 13.03.2013 року з даного наказу, наданого ПАТ «Попільнянське автопідприємство 11839». Довідкою № 32 від 17.07.2017 року виданою ПАТ «Попільнянське автопідприємство 11839» передбачено, що за період роботи [PERSON] на перевезенні щебеню з карєру Бехи в Чорнобиль відповідно до наказу № 17 від 11.05.1987 року по місцю основної роботи йому додаткова заробітна плата в підвищеному розмірі відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10.06.1986 року № 207, виплачена не була. Як вбачається з посвідчення серії А № 028743, виданого 08.06.1993 року Житомирською обласною державною адміністрацією, [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році, 3 категорії. Згідно переліку осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в межах 30 км зони за період 1987-1988 роки по Попільнянському АТП 11839, [PERSON] числиться в даному переліку. Відповідно до Довідки № 36 від 03.09.2013 року та довідки № 31 від 13.07.2017 року виданих ПАТ «Попільнянське автопідприємство 11839», Попільнянському АТП 05032 був присвоєний новий індекс - 11839 згідно наказу № 71 від 13.06.1976 року, також було перейменовано на ВАТ «Попільнянське АТП-11839» - наказ № 122 від 06.05.1997 року, згідно наказу № 100 від 03.07.2012 року ВАТ «Попільнянське АТП-11839» перейменовано на ПрАТ «Попільнянське АТП-11839». Як вбачається з трудової книги серії БТ-І № 2508596 [PERSON] 12.01.1984 року був прийнятий на роботу в Попільнянське АТП 05032 на посаду водія ІІІ класу, де пропрацював до 21.07.2003 року. Інформація щодо того, що [PERSON] перевозив щебінь з карєру Бехи в Чорнобиль для будівництва автодороги Чорнобильська АЕС м. Славутич в період з 11.05.1987 року по 11.06.1987 року, підтверджується шляховими листами вантажного автомобіля серії 2-70-К № 057143 від 13.05.1987 року, № 057144 від 14.05.1987 року, № 057145 від 15.05.1987 року, № 057148 від 19.05.1987 року та № 057149 від 20.05.1987 року. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ ) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків. Згідно зі ст.10 Закону № 796-ХІІ учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Статтею 14 Закону № 796-ХІІ визначено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Згідно зі статтею 15 Закону № 796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами. Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями. В силу вимог ст. 65 Закону № 796-ХІІ учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України. Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" є документом, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом. Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України. Правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи врегульовано Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 (далі Порядок №51). Відповідно до п. 2 Порядку № 51 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визнано іншого порядку їх встановлення. Таким чином, вислухавши свідків, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення підлягає задоволенню.

Outcome: approved