Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

[PERSON] звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про стягнення суми пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя. Свої вимоги обґрунтувала тим, що її мати [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої увійшла сума пенсії, що була нарахована Слов`янським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за життя і до дня смерті зберігається у Слов`янському ОПФУ. Нарахована сума пенсії [PERSON] з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2019 року становить 50113,52 грн., та на вказану суму пенсії приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О. видано свідоцтво про право на спадщину за законом. 30 жовтня 2019 року позивачу видано разове доручення № 914290834623/152 на суму 48993,53 грн. для отримання недоотриманої пенсії, що відрізняється від розміру пенсії зазначеного у свідоцтві про право на спадщину за законом. У зв`язку з викладеним 30 жовтня 2019 року на адресу відповідача здійснено адвокатський запит з запитанням загальної суми заборгованості по пенсії [PERSON] , яка становила за життя на момент смерті - 23.04.2019 року. У відповідь на наведений запит відповідач повідомив, що загальна сума недоотриманої пенсії [PERSON] за період з 01 січня 2016 по 30 квітня 2019 року становить 61907,85 грн., виплачена сума дорівнює 48993,53 грн., не врахована частина недоотриманої пенсії за життя за терміном позовної давності становить 12914,32 грн. Слов`янське ОУПФУ своє відповіддю на запит приватного нотаріуса Орлової Л.О. повідомило, що невиплачена пенсія за життя за період з 01 січня 2016 року по 26 жовтня 2016 року становить 12914,32 грн. Згідно ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилась недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті і включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті. Виплату недоотриманої пенсії можливо провести заявнику після спливу 6 місяців від дня смерті пенсіонера за умови подання заявником свідоцтва про право на спадщину. Нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтво про право на спадщину. У зв`язку з чим, недоотримана пенсія на теперішній час по пенсійній справі [PERSON] відсутня. Таким чином, позивачу фактично виплачені грошові кошти у розмірі 48993,853 грн., різниця суми недоотриманої пенсії, яка повинна бути виплачена відповідачем складає 12914,32 грн. Тому, просить суд визнати за нею право власності на недоотриману пенсію, яка не була одержана за життя її матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] за період з 01 січня 2016 року по 26 жовтня 2016 року в розмірі 12914,32 грн., а також стягнути з відповідача на її користь зазначену суму недоотриманої пенсії. Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій просила задовольнити позов у повному обсязі. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій заявлені у позові вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій заперечила проти заявлених позивачем позовних вимог, просила відмовити у їх задоволенні, посилаючись на доводи викладені у відзиві на позовну заяву. Представником відповідача, 13.12.2019 року направлено на адресу суду відзив на позовну заяву, та зазначено, що Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України не погоджується з позовними вимогами [PERSON] з наступних підстав. Пунктом 2.26 «Порядку подання та оформлення документі для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 встановлено, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю члені сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерті, свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншими ушкодженнями здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. З тексту позовної заяви вбачається, що позивач зверталась до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті [PERSON] . На запит представника позивача Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надало відповідь з повідомленням про суму недоотриманої пенсії померлої [PERSON] та з приписом, що згідно частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV нараховані суми, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини. Виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину. 28 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на суму 50113,52 грн. 28 жовтня 2019 року до управління надійшла заява позивача за довіреністю щодо виплати недоотриманої пенсії померлої [PERSON] . На підставі викладеного позивачу нарахована та виплачена сума недоотриманої пенсії за період з 27 жовтня 2016 року по 30 квітня 2019 року включно в розмірі 48993,53 грн., тобто на підставі ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та відповідно до листів-роз`яснень Пенсійного фонду України від 02.12.2008 року № 21254/02-40 та від 31.05.2010 року № 9314/02-40 щодо виплати недоотриманої пенсії померлого пенсіонера, розмір недоотриманої пенсії зменшено в залежності від дати звернення до управління Пенсійного фонду. Таким чином, Управлінням жодним чином не порушено право позивача на отримання недоотриманої суми пенсії після смерті [PERSON] . Тому, просить суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області відмовити в повному обсязі. Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року витребувано від приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області копію спадкової справи, що відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та, крім того, зобов`язано повідомити суду: чи відкривалась спадкова справа після смерті [PERSON] ; чи звертався хто-небудь із заявою про прийняття спадщини (відмову від прийняття спадщини), якщо зверталися - надати відомості; чи залишила заповіт померла. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, про стягнення суми пенсії, яка належала спадкодавцеві, але не була ним одержана за життя, підлягають задоволенню з наступних підстав. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Руїз Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994, заява № 18390/91 вказав, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися у світлі обставин кожної справи. Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав є визнання права. Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 26 червня 2019 року Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у м. Горлівка Донецької області. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 28 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Орловою Л.О., спадщина на яку видане це свідоцтво складається з суми не отриманої у розмірі 50113,52 грн., яка належала спадкодавцю [PERSON] на підставі повідомлення № 27001/04 від 24.10.2019 року, виданого Слов`янським об`єднаним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. З метою отримання наведеної суми недоотриманої пенсії позивач звернулась до відповідача, та їй було видано разове доручення № 914290834623/152 від 29 жовтня 2019 року на виплату призначеної пенсії за віком за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2019 року в розмірі 48993,53 грн. Сума недоотриманої пенсії у зазначеному вище розмірі виплачена [PERSON] , що підтверджується копією квитанції від 30 жовтня 2019 року. Своєю відповіддю за вих. № 27969/02 від 08 листопада 2019 року на адвокатський запит, Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило представнику позивача, що пенсійна справа [PERSON] перебуває на обліку в територіальному управлінні з грудня 2014 року, розмір пенсії станом на квітень 2019 року становив 1952,52 грн., сума невиплаченої пенсії за період з 01 січня 2016 року по 30 квітня 2019 року складає 61907,85 грн., виплачено недоотриманої пенсії на суму 48993,53 грн., за терміном позовної давності не враховано до виплати - 12914,32 грн. Крім того, відповідно до листа Слов`янського ОУПФУ Донецької області, по пенсійній справі [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та була зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: [ADDRESS] , є недоотримана пенсія у розмірі 50113,52 грн. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частин першої та третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Відповідно до ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Під час визначення обсягу спадщини необхідно виходити з того, що права та обов`язки, суб`єктом яких був спадкодавець на час відкриття спадщини, переходять до його спадкоємців. Спростування цієї презумпції можливе лише у випадках, коли права та обов`язки є нерозривно пов`язаними з особою спадкодавця. Отже, закон вказує, що до складу спадщини не включаються особисті немайнові права. Безпосередньою ознакою немайнових прав є невіддільність останніх від особи їхнього носія. Пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом. Таким чином, право на аліменти, пенсії та інші соціальні виплати, як на періодичні платежі, не входить до складу спадщини, оскільки мають на меті матеріальне забезпечення конкретної особи, а передумовою виникнення зазначених прав у спадкодавця була його участь у сімейних, соціальних та трудових відносинах. Однак наведене правило не застосовується до випадків, коли зазначені суми були нараховані, але не одержані спадкодавцем і за умови відсутності членів його сім`ї, бажаючих їх отримати. В такому належить застосовувати ст. 1227 ЦК України. Згідно зі ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Аналізуючи, наведені правові норми вбачається, що до складу спадщини входить сума пенсії, яка була нарахована, але не отримана спадкодавцем за життя з незалежних від нього причин. Зміст ч. З ст. 52 Закону України № 1058-ІУ також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Представник відповідача на підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог [PERSON] посилається на положення ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». У відповідності до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Проте, представником позивача жодним чином не доведено наявність вини в діях або бездіяльності спадкодавця [PERSON] та спадкоємця [PERSON] з несвоєчасного отримання останніми сум нарахованої але отриманої пенсії. Натомість, у судовому засіданні встановлено, що позивач, як і спадкодавець [PERSON] були зареєстровані в м. Горлівка Донецької області, яке на теперішній час є тимчасово непідконтрольною Україні території. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями. Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України. Відповідно до Указу Президента України «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях» № 32/2019 від 07 лютого 2019 року, м. Горлівка (у тому числі селище міського типу Гольмівський, селище міського типу Пантелеймонівка, село Рясне, селище Озерянівка, село Михайлівка, селище Ставки, селище Широка Балка, селище П`ятихатки, селище Федорівка) є тимчасово окупованим населеним пунктом Донецької області. Абзацем третім статті 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» закріплено, що діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи. Згідно зі ст. 6 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», Основними напрямами захисту прав і свобод цивільного населення на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях є: 1) захист основоположних політичних і громадянських прав і свобод людини; 2) вжиття заходів для звільнення Російською Федерацією, окупаційною адміністрацією Російської Федерації всіх незаконно затриманих, утримуваних громадян України; 3) сприяння забезпеченню відновлення порушених матеріальних прав; 4) сприяння забезпеченню соціально-економічних, екологічних та культурних потреб, зокрема шляхом реалізації заходів, визначених центральним органом виконавчої влади України, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованих територій, на виконання відповідних рішень Кабінету Міністрів України; 5) надання правової та гуманітарної допомоги, у тому числі із залученням міжнародної допомоги, зокрема надання медичних та соціальних послуг на контрольованих Україною територіях; 6) сприяння підтриманню культурних зв`язків; 7) забезпечення доступу до навчальних закладів та засобів масової інформації України. Порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території в Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій встановлюється відповідно до цього Закону. Відповідно до п. 6 «Порядку в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів з таких територій», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 815 від 17 липня 2019 року: в`їзд на тимчасово окуповані території України здійснюється через контрольні пункти в`їзду/виїзду громадянами України - за умови пред`явлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, тимчасового посвідчення громадянина України на підставі дозволу фізичній особі; виїзд з тимчасово окупованих територій України здійснюється через контрольні пункти громадянами України - за умови пред`явлення будь-якого документа, визначеного статтею 5 Закону України "Про громадянство України" або статтею 2 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", на підставі дозволу фізичній особі. Згідно з п. 16 наведеного Порядку, для отримання дозволу фізичній особі на в`їзд на тимчасово окуповані території або виїзд з таких територій особа подає заяву в електронній формі на офіційному веб-сайті СБУ (urp.ssu.gov.ua) або в письмовій формі координаційному центру або координаційній групі, а також копію документа, що посвідчує особу. Як зазначено вище, спадкодавець [PERSON] померла [INFO] у м. Горлівка Донецької області, яке на теперішній час є тимчасово непідконтрольною територією, а отже позивачу з метою оформлення своїх спадкових необхідно було здійснити низку процедур, таких як: встановлення у судовому порядку факту смерті спадкодавця [PERSON] на тимчасово непідконтрольній території; звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану за вчинення актового запису про смерть [PERSON] та видачу відповідно свідоцтва про смерть; звернення до нотаріальної контори за оформленням спадкових прав,з видачею свідоцтва про право на спадщину за законом або за заповітом. Окрім цього, позивач [PERSON] та спадкодавець [PERSON] (до смерті) була зареєстровані та постійно мешкали в м. Горлівка Донецької області, яке є тимчасово непідконтрольною Україні територією, а отже зазначені особи об`єктивно були позбавленні можливості вільно та безперешкодно переміщатись з наведеного населеного пункту на підконтрольну Україні територію, як за отриманням пенсії самим пенсіонером, так і за оформленням спадкових прав та отриманням недоодержаної за життя пенсії спадкоємцем померлого пенсіонера. Зважаючи на викладені обставини, суд не вбачає винних дій з боку спадкодавця [PERSON] та її спадкоємиці [PERSON] зі своєчасного не одержання пенсії, нарахованої [PERSON] за життя, та не приймає до уваги посилання представника відповідача положення ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно пп. 2.26 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України, для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, діючим законодавством, в залежності від моменту звернення, визначено два шляхи для отримання недоодержаної пенсії померлого пенсіонера, а саме: в межах шестимісячного строку з моменту смерті пенсіонера, у разі звернення членів сім`ї та зі спливом зазначеного строку спадкоємцями померлого пенсіонера. Як зазначалось вище при оформленні прав на недоотриману пенсію після померлого пенсіонера, спадкоємцям з-поміж інших документів необхідно подати до органу, що призначає пенсію, свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину за законом є правовстановлюючим документом та з його отриманням позивач набула всіх прав і обов`язків спадкоємця, а отже право власності якого вона набула є правом спадкоємця на успадковане майно, й має відмінний за характером від процедури отримання членами сім`ї померлого пенсіонера сум недоодержаної пенсії. Крім того, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 28 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу на даний час є дійсним та жодним чином не оскаржене, не скасоване та не піддано сумніву. З огляду на наявність дійсного документу, що посвідчує право позивача на суму недоотриманої пенсії, суд вважає, що виплаті підлягає сума недоотриманої пенсії померлої пенсіонерки [PERSON] , розмір якої за період з 01 січня 2016 по 26 жовтня 2016 року становить 12914,32 грн. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частиною першою ст. 16 Цивільного Кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності надувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, суд прийшов до переконання, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у виплаті успадкованої нею суми пенсії після смерті матері. Відповідно до пп. 1 пункту 1 частини 2 ст. 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» з позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір в розмірі 1% відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи на 01 січня 2019 року складає 1921,00 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. 00 коп. Суд прийшов до висновку про необхідність задоволення вимог позивача та стягнення з відповідача суму недоотриманої за життя [PERSON] пенсії у розмірі 12914,32 грн. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому, за рахунок бюджетних асигнувань, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved