Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

28.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 21.07.2018 року між ТОВ «Споживчий центр» та [PERSON] був укладений кредитний договір 21.07.2018-100004208, відповідно до п.1.1 Кредитного договору Кредитор зобов`язується надати кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування ним. Даний договір укладений на строк до одного місяця, кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника, внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на: … кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Відповідно до п. 1.4 договору Кредитор надає Позичальнику у розмірі 8 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 04.08.2018 року та платою за користування Кредитом у розмірі 2 240,00 грн.. 21.07.2018 року позивач видав відповідачу Кредит у розмірі 8 000,00 грн., що підтверджується видатковим касовим ордером, чим свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі виконав. 27.09.2018 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №27.09.2018-010000390 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. 26.10.2018 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №26.10.2018-010000623 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. 27.11.2018 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №27.11.2018-010000562 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. 27.12.2018 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №27.12.2018-010000115 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. 24.01.2019 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №24.01.2019-010000941 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. Позивачем та відповідачем строки повернення Кредиту не переносились. До теперішнього часу відповідач не сплатив позивачу заборгованість, яким порушив свої зобов`язання, встановлені договором. Також пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2% починаючи від 2% у перший день невиконання. Сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу становить 6553,60 грн. відповідно до розрахунку, однак позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 4 000,00 грн., що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. На підставі зазначеного просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 14240,00 грн. за кредитним договором №24.01.2019-010000941. В судове засідання представник позивача не з`явилася, подала клопотання про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач повторно не з`явився в судове засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. Відзив не подав. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін в порядку заочного розгляду справи на підставі зібраних у справі доказів, згідно п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 282 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобов`язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.2018 року між ТОВ "Споживчий центр" та [PERSON] укладено кредитний договір №21.07.2018-100004208, за умовами якого кредитодавець зобов`язався надати позичальнику кредит у розмірі та на умовах встановлених договором, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн., на 14 календарних днів з кінцевим терміном його повернення до 04.08.2018 року та платою за користування кредитом у розмірі 2240,00 грн.. Даний договір укладався на строк до одного місяця, кредит наданий на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника, внаслідок чого цей договір не є договором про споживчий кредит та на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування», так як відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 ЗУ Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на … кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. За приписами ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. ТОВ "Споживчий центр" належно виконало умови кредитного договору, надавши відповідачу кредитні кошти у сумі 8000,00 грн. Наведені обставини підтверджуються видатковим касовим ордером № 2245 від 21.07.2018 року. 27.09.2018 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №27.09.2018-010000390 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про пере кредитування/зарахування від 27.09.2018 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №27.09.2018-010000390 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором № 21.07.2018-100004208 від 21.07.2018 року. 26.10.2018 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №26.10.2018-010000623 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про пере кредитування/зарахування від 26.10.2018 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №26.10.2018-010000623 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 8000.00 грн. за кредитним договором №27.09.2018-010000390 від 27.09.2018 року. 27.11.2018 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №27.11.2018-010000562 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про пере кредитування/зарахування від 27.11.2018 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №27.11.2018-010000562 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №26.10.2018-010000623 від 26.10.2018 року. 27.12.2018 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №27.12.2018-010000115 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про пере кредитування/зарахування від 27.12.2018 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №27.12.2018-010000115 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №27.11.2018-010000562 від 27.11.2018 року. 24.01.2019 року Товариством та [PERSON] було укладено кредитний договір №24.01.2019-010000941 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про пере кредитування/зарахування від 24.01.2019 року та на підставі ст. 601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №24.01.2019-010000941 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 8000,00 грн. за кредитним договором №27.12.2018-010000115 від 27.12.2018 року. Статтею 530 ЦК України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з п. 1.4 Кредитного договору позичальник зобов`язався повернути кредит протягом 14 днів з дати надання кредиту. Згідно з п. 5.4. кредитного договору у випадку невиконання/неналежного виконання Позичальником грошових зобов`язань за Договором Кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2% починаючи від 2% у перший день невиконання. Сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу становить 6553, 60 грн. відповідно до розрахунку, однак позивач просить стягнути лише частину штрафу у розмірі 4 000,00 грн., що не є відмовою позивача від права на стягнення іншої частини штрафу у майбутньому. [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе за кредитним договором від 24.01.2019 року №24.01.2019-010000941 зобов`язання, своєчасно не повернув кредит, не сплатив обумовлену у договорі плату за користування кредитними коштами у зв`язку з чим виникла заборгованість в розмірі 14240, 00 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за користування кредитом. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якшо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. За положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, з огляду на викладене, судом встановлено, що відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору №24.01.2019-010000941 від 24.01.2019 року, який укладено між ним та ТОВ «Споживчий Центр», розмір утвореної ним заборгованості підтверджено документально, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved