Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

09.06.2020 р [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з дня подання позову до суду - 09.06.2020 року і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 2500 грн та на користь держави - судовий збір і допустити негайне виконання рішення про стягнення з відповідача аліментів. В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що з 04 вересня 2011 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, має з ним неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває на її утриманні. Проте, спільне господарсвто вони не ведуть, з січня 2020 року шлюбні відносини припинили, хоча проживають в одній квартирі, не можуть дійти згоди щодо розміру щомісячних регулярних виплат на утримання дитини. Відповідач працює, щомісячно отримує заробітну плату, має можливість сплачувати аліменти. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про розгляд справи у спрощеному провадженні, не подав суду клопотання про розгляд справи за його участю, письмового відзиву на позовну заяву не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 04 вересня 2011 року (а.с.8), є батьками неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.9), який проживає з матір`ю і перебуває на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України як мати, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися обов`язку щодо утримання та виховання дитини до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України позивачка не надала доказів про стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших утриманців. У справі, що розглядається обставинами, які мають значення для справи і які є підставою позовних вимог, є те, що відповідач працює головним технологом Локомотивного депо станції "Шепетівка" та отримує заробітну плату орієнтовно в розмірі 15000 гривень на місяць. Проте, жодних доказів, на доведення цих обставин [PERSON] не надала. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Позивачкою надано довідку про те, що з 14 травня 2018 року по теперішній час вона працює фахівцем комерційного відділу у Товаристві з обмеженою відповідальністю "Суффле Агро Україна" (а.с.14) та за період з 01.05.2019 р по 30.04.2020 р їй нараховано дохід в розмірі 220 280 грн 00 коп (а.с.15). Також позивачкою доведено, що відповідач є батьком дитини, а отже відповідно до ст. 182 СК України зобов`язаний сплачувати аліменти на її утримання. Відповідач не спростував факт свого працевлаштування та отримання щомісячного доходу. Тому, оцінивши докази в їх сукупності, враховуючи, що сторони несуть однаковою мірою обов`язок по утриманню неповнолітньої дитини з метою забезпечення її гармонійного фізичного і духовного розвитку, суд знаходить, що позов слід задовольнити і стягнути з відповідача аліменти в користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо індексації аліментів, то відповідно до ст. 184 СК України індексації підлягають аліменти, стягнуті у твердій грошовій сумі, а не в частці від заробітку. Тому позовна вимога про індексацію аліментів є невмотивованою ізадоволенню не підлягає . Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача в користь позивачки витрат на правову допомогу суд виходить з наступного. Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 - ч. 4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. До позовної заяви позивачка додала Договір про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 29 травня 2020 року (а.с.16), акт виконаних робіт (наданих - отриманих послуг) до Договору про надання адвокатських послуг (правової допомоги) від 29 травня 2020 року (а.с.17) та квитанцію до прибуткового касового ордера від 29.05.2020 року про сплату 2500 гривень за надання послуг правничої допомоги (а.с.18). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідач не заявив клопотання про зменгшення розміру витрат на правничу допомогу, не довів неспівмірність витрат на правничу допомогу із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Тому підстав для зменшення розміру заявлених позивачкою витрат на правничу допомогу суд не вбачає.

Outcome: partial