Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до Інституту рису Національної академії аграрних наук України про зміну формулювання причини звільнення, стягнення виплат в зв`язку з виходом на пенсію, щорічної допомоги на оздоровлення, грошових премій за здобуття звання кандидат наук та за нагородження Почесною грамотою НААН, в обґрунтування якого зазначила, що вона працювала у Інституту рису Національної академії аграрних наук України з 1985 року по 2020 рік на посадах наукових співробітників. 22.04.2020 року вона звернулась до директора Інституту рису з заявою про звільнення з роботи у зв`язку з виходом на пенсію та про здійснення їй виплат, які передбачені законодавством і колективним договором. Наказом від 19.06.2020 року № 22-к її було звільнено з роботи за власним бажанням без виплат матеріальної допомоги на оздоровлення та грошової допомоги при виході на пенсію. Також вказала, що у 2009 році вона захистила дисертацію на здобуття наукового ступеня «Кандидат сільськогосподарських наук», а у 2018 році її було нагороджено Почесною грамотою Національної академії аграрних наук України, але їй не було виплачено відповідного матеріального заохочення. Просить визнати незаконним формулювання причин звільнення, зазначеного у наказі від 19.06.2020 року № 22-к та змінити формулювання причин звільнення з «за власним бажанням» на «у зв`язку з виходом на пенсію». Стягнути з відповідача грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат в зв`язку з виходом на пенсію. Стягнути з відповідача грошову премію за захист дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук в розмірі 10 тисяч гривень. Стягнути з відповідача грошову премію при нагородженні Почесною грамотою НААН у розмірі однієї мінімальної зарплати на час прийняття рішення про нагороду. Стягнути з відповідача матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі трьох посадових окладів за період з травня 2018 року по травень 2020 року. Ухвалою Скадовського районного суду Херсонської області від 24.07.2020 року відкрито провадження у справі та розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представником відповідача до суду було надано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначив, що [PERSON] вийшла на пенсію 15 травня 2018 року та, на час оформлення пенсії діяв Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» № 848-VІІІ від 26.11.2015 року, статтею 37 якого (із змінами, внесеними згідно із Законом № 1774-VIII від 06.12.2016 року, в редакції Закону України № 2148-VIIІ від 03.10.2017 року), встановлено, що пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Таким чином, на час оформлення [PERSON] пенсії в законодавстві України таке поняття як наукова пенсія було відсутнє, а існуючі раніше пільги для наукових працівників - скасовані. При цьому вона посилається на Колективний договір, укладений між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису Національної академії аграрних наук України на 2014 рік, зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації 05 вересня 2014 року, реєстровий номер 33, на якому є напис, що зміст колективного договору не суперечить чинному законодавству. Оскільки Інститут рису є науковою установою державної форми власності, який фінансується з державного бюджету, то у адміністрації Інституту через відсутність такого фінансування немає можливості виплатити [PERSON] заявлені нею кошти. Щодо стягнення грошової премії за захист дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук в розмірі 10 тисяч гривень то, оскільки науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук було присуджено [PERSON] рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 28 квітня 2009 року, протокол № 64-09/1, а рішення щодо проведення таких виплат вперше було передбачено Колективним договором на 2014 рік, тобто через 5 років, а тому така виплата і не здійснювалась. Щодо стягнення грошової премії при нагородженні Почесною грамотою НААН у розмірі однієї мінімальної заробітної плати на час прийняття рішення про нагородження, то\~ така виплата не здійснювалась через відсутність відповідного фінансування. Щодо стягнення матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох посадових окладів за період з травня 2018 року по травень 2020 року то така допомога не здійснювалась через відсутність фінансування. До того ж, пунктом 5.1.15 Колективного договору на 2014 рік було передбачено: «При наявності і в межах фінансування надавати штатним працівникам один раз нарік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу». Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] з 19.04.1985 року по 19.06.2020 року працювала в УкрНІС Риса, який 14.04.1992 року реорганізовано у Дослідну станцію рису УААН та 15.12.2003 року перетворено у Інститут рису Української академії аграрних наук України, на посадах молодшого наукового співробітника, спеціаліста 1 категорії, молодшого наукового співробітника, наукового співробітника, старшого наукового співробітника, провідного наукового співробітника (а.с.6-7). Наказом від 19.06.2020 року № 22-к [PERSON] , звільнено з посади провідного наукового співробітника відділу селекції: сектор мобілізації та збереження рослинних ресурсів за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України (а.с.7, 15). З 15.05.2018 року [PERSON] оформила пенсію за віком та продовжувала працювати (а.с.8). Рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 28 квітня 2009 року, протокол № 64-09/1, [PERSON] присуджено науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук (а.с.16). Рішенням президії НААН від 21 вересня 2018 року, протокол № 14, [PERSON] нагороджена Почесною грамотою НААН (а.с.19). 20.01.2020 року [PERSON] подала заяву про надання щорічної відпустки з 10.02.2020 р. Наказом №13-в від 27.01.2020 року їй надано відпустку тривалістю 42 календарних дня без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.9, 10). 10.03.2020 року [PERSON] подала заяву про надання щорічної відпустки з 24.03.2020 р. з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення. Наказом №37-в від 18.03.2020 року їй надано відпустку тривалістю 39 календарних дня без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с.11, 12). 22.04.2020 року [PERSON] подала заяву про надання щорічної відпустки з 07.05.2020 р. з виплатою матеріальної допомоги на оздоровлення та наступним звільненням\~ у зв`язку з виходом на пенсію та виплати грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі 6 місячних окладів передбачених Колективним договором (а.с.13). Наказом №47-в від 04.05.2020 року [PERSON] надано відпустку тривалістю 42 календарних дня без виплати матеріальної допомоги на оздоровлення (а.с. 14). Наказом №22-к від 19.06.2020 року [PERSON] звільнено з посади провідного наукового співробітника відділу селекції: сектор мобілізації та збереження рослинних ресурсів за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, на підставі її заяви від 22.04.2020 року. Виплачено компенсацію за невикористану відпустку 4 календарних дні, без виплати вихідної допомоги (а.с. 15). Відповідно до повідомлень Інституту рису НААН України, протягом 2018-2020 років відповідно до кошторисів видатки на матеріальну допомогу на оздоровлення не передбачались у зв`язку з економією бюджетних коштів\~ та скороченням фінансування. Матеріальна допомога на оздоровлення працівникам не виплачувалась (а.с.35, 82). Відповідно до Колективного договору, укладеного між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису Національної академії аграрних наук України на 2014 рік, зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації 05 вересня 2014 року, реєстровий номер 33: - п. 5.1.15. При наявності і в межах фінансування надавати штатним працівникам один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу (а.с.41). - п. 7.1.1. При виході на пенсію з посади наукового працівника згідно з Переліком посад, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (Додаток №3) видавати науковому працівнику грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу наукової роботи не менше: для чоловіків - 12,5 років, для жінок - 10 років (а.с.42 на звороті). - п. 7.1.14. З метою заохочення підвищення кваліфікації та загально професійного рівня виплачувати науковим співробітникам Інституту рису грошову премію за рахунок спецфонду у разі захисту дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук - 10 тисяч гривень, доктора наук - 20 тисяч гривень (а.с.43). Відповідно до змін до Колективного договору, укладеного між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису Національної академії аграрних наук України на 2014 рік, зареєстрований Управлінням праці та соціального захисту населення Скадовської районної державної адміністрації 24 грудня 2015 року, реєстровий номер 43, колективний договір доповнено п. 5.1.19. - після вручення Почесної відзнаки НААН або Почесної грамоти НААН нагородженим особам виплачується премія в розмірі: при нагородженні Почесною відзнакою НААН - двох мінімальних зарплат на час прийняття на час прийняття рішення про нагороду, а при нагородженні Почесною грамотою НААН - однієї мінімальної зарплати (Постанова Президії НААН, протокол №7 від 30.06.2015 р.) при наявності коштів в установі (а.с.48). За змістом статті 38 КЗпП України працівник має право з власної ініціативи в будь-який час розірвати укладений з ним на невизначений строк трудовий договір. При цьому строк розірвання трудового договору і його правові підстави залежать від причин, які спонукають працівника до його розірвання і які працівник визначає самостійно. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (т тому числі вихід на пенсію), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. За встановленими судом обставинами справи підтверджено, що [PERSON] оформила пенсію за віком та звільнялась саме у зв`язку з виходом на пенсію, що стало підставою подачі нею 22.04.2020 року заяви про розірвання трудового договору за ініціативою працівника в зв`язку з виходом на пенсію, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для звільнення позивача за ч.1 ст. 38 КЗпП України з формулюванням «в зв`язку з виходом на пенсію». Згідно зі ч.1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З огляду на викладене, наведені вище норми матеріального права суд вважає, що відповідач не вправі був змінювати формулювання розірвання трудового договору на «за власним бажанням» за відсутності на те волевиявлення позивача, а тому наказ директора Інституту рису НААН України від 19.06.2020 року № 22-к в частині звільнення [PERSON] з роботи з формулюванням «за власним бажанням» не відповідає чинному законодавству України. Відповідно до ч. 3 ст.235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов`язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Оскільки, позивач не бажає продовжувати трудові відносини з відповідачем, суд вважає вимоги позивача, щодо зміни формулювання підстав звільнення та внесення відповідного запису до трудової книжки такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до редакції Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» з 16.01.2016 року, пенсійне забезпечення наукових (науково-педагогічних) працівників здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Таким чином на час виходу [PERSON] на пенсію, а саме 15.05.2018 року умови виходу на пенсію регулювались Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та не містили норми щодо виплати грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат. Таким чином Державою не передбачені вказані гарантії для наукових працівників. Дійсно, п. 7.1.1. Колективного договору, укладеного між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису Національної академії аграрних наук України на 2014 рік, передбачено, що при виході на пенсію з посади наукового працівника згідно з Переліком посад, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (Додаток №3) видавати науковому працівнику грошову допомогу у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу наукової роботи не менше: для чоловіків - 12,5 років, для жінок - 10 років. Однак дана норма Колективного договору є відсилочною та встановлює таку виплату науковим працівникам згідно посад з переліку встановленого ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» (Додаток №3). На час виходу на пенсію [PERSON] . Закон України «Про наукову і науково-технічну діяльність» викладений в новій редакції та в ньому відсутній Додаток №3 з переліком посад перебування на яких дає право на виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію. Таким чином дана норма Колективного договору не може бути застосована після викладення Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в новій редакції з 16.01.2016 року. Таким чином вимога позивача про стягнення з Інституту рису Національної академії аграрних наук України на її користь грошової допомоги у розмірі шести місячних посадових ставок (окладів) з урахуванням надбавок і доплат не ґрунтується на Законі та задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 36 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Умови оплати праці працівників державних наукових установ, що фінансуються з державного бюджету, визначаються Кабінетом Міністрів України, а комунальних наукових установ, що фінансуються з місцевого бюджету, встановлюються засновником відповідно до законодавства України» також «Тривалість щорічної відпустки наукового працівника залежить від посади, наукового ступеня та місця роботи і затверджується Кабінетом Міністрів України». Згідно зі ч. 10 ст.10 Закону України «Про відпустки» та ч.4 ст. 79 КЗпП України черговість надання відпусток визначається графіками, які затверджуються власником за погодження з виборним органом первинної профспілкової організації і доводиться до відома всіх працівників. Під час складання графіків ураховуються потреби виробництва, особисті інтереси працівників і можливості для їх відпочинку. Частиною 11 ст.10 Закону України «Про відпустки» передбачено, що конкретний період надання щорічних відпусток у межах, установлений графіком узгоджується між працівником і власником, який зобов`язаний письмово повідомити працівника про дату початку відпустки не пізніше як за два тижні до встановленого графіком терміну. Частиною 2 ст.23 Закону України «Про відпустки» передбачено, що в установах та організаціях, що утримуються за рахунок бюджетних коштів, оплата відпусток проводиться із бюджетних асигнувань на їх утримання. Пунктом 5.1.15. Колективного договору, укладеного між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису Національної академії аграрних наук України на 2014 рік, встановлено, що при наявності і в межах фінансування надавати штатним працівникам один раз на рік матеріальну допомогу на оздоровлення в розмірі посадового окладу. За повідомленням відповідача, протягом 2018-2020 років відповідно до кошторисів видатки на матеріальну допомогу на оздоровлення не передбачались у зв`язку з економією бюджетних коштів та скороченням фінансування. Матеріальна допомога на оздоровлення працівникам не виплачувалась. Таким чином оскільки виплата матеріальної допомоги на оздоровлення не врегульована Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність», а Колективним договором вказано, що дана допомога виплачується лише при наявності і в межах фінансування, то оскільки зазначене фінансування відсутнє, тому відповідач діяв в межах своїх повноважень, а таким чином вимога про стягнення з відповідача матеріальної допомоги на оздоровлення в розмірі трьох посадових окладів за період з травня 2018 року по травень 2020 року є безпідставною та задоволенню не підлягає. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача грошової премію за захист дисертації на здобуття наукового ступеню кандидата наук в розмірі 10 тисяч гривень, то науковий ступінь кандидата сільськогосподарських наук було присуджено [PERSON] рішенням президії Вищої атестаційної комісії України від 28 квітня 2009 року, та на той час такої виплати Колективним договором не було передбачено, у зв`язку з чим вказана вимога задоволенню не підлягає. Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача грошової премії при нагородженні Почесною грамотою НААН у розмірі однієї мінімальної заробітної плати на час прийняття рішення про нагородження, слід зазначити, що дана виплата регулюється пунктом 5.1.19. Колективного договору, укладеного між адміністрацією і трудовим колективом Інституту рису Національної академії аграрних наук України на 2014 рік (зі змінами), та мається умова виплати при наявності коштів в установі. Оскільки фінансування вказаної виплати у 2018 2020 роках не було передбачено, то такі виплати установою не здійснювались, а тому вказана вимога задоволенню не підлягає. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст. 141 ЦПК України). З урахуванням викладеного, а також того, що судом задоволено одну з п`яти заявлених позовних вимог, що складає 20 % від заявлених позивачем вимог, у відповідності до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, суд дійшов переконання, що з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 гривень, що відповідає 20% від належної до сплати суми судового збору під час звернення до суду 4204,00 гривень. Також з відповідача на користь позивача підлягає сплаті 20% документально підтверджених витрат на правову допомогу (а.с. 21) що складає 800,00 грн. (4000,00*20%=800,00).

Outcome: partial