Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ПрАТ "Зернопродукт МХП" про визнання договору оренди землі серія та номер 1536/а від 19.08.2013 року укладеного [PERSON] та ПрАТ «Зернопродукт МХП», номер запису про інше речове право 5475479 від 24.04.2014 року - недійсним та скасування його державної реєстрації та стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. Позов мотивовано тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2216 га, кадастровий номер 0520480400:01:001:0303, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Номер запису про право власності 2111221 від 23.07.2013 року. До набуття права власності у порядку спадкування за законом, вказану земельну ділянку обробляло ПрАТ «Зернопродукт МХП». Будь-якої домовленості з ПрАТ «Зернопродукт МХП» позивач не укладала. Весною 2019 року позивач звернулась до відповідача з клопотанням про повернення земельної ділянки так мала бажання належним чином оформити договір оренди землі. Тоді її було відмовлено та надано примірник договору оренди землі від 19.08.2013 року. Отримавши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] дізналася, що існує договір оренди землі серія та номер:1536/а від 19.08.2013 року, нібито укладений між нею та ПрАТ «Зернопродукт МХП», номер запису про інше речове право 5475479 від 24.04.2014 року. До відповідача з пропозицією припинити дію вище вказаного договору шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін [PERSON] особисто не зверталась, так як відповідач добровільно нікому не повернув землю. Позивач зазначає, що не підписувала договору оренди, отже було відсутнє волевиявлення учасника правочину, що є підставою для визнання правочину недійсним. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 19.08.2013 року між [PERSON] та ПрАТ «Зернопродукт МХП» укладено договір оренди землі №1536/а. За договором в оренду передана земельна ділянка загальною площею 2,2216 га, яка розташована на території Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. На момент укладення договорів сторони мали необхідний об`єм цивільної дієздатності. Їх волевиявлення було вільним. За весь період спірних договорів сторони належним чином виконували свої обов`язки, зокрема, ПрАТ «Зернопродукт МХП» як орендар по договорах, використовував земельні ділянки згідно цільового призначення, не погіршував їх стан та своєчасно і в повному обсязі виплачував орендну плату. Жодного разу орендодавець не зверталася до орендаря із заявами про неналежне виконання умов договорів чи про відсутність істотних умов, які б порушували її права як орендодавця. Таким чином, спірний договір є дійсним, а доводи позивача недоведеними та такими що не підлягають задоволенню. Представник позивача надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в частині скасування державної реєстрації договору оренди землі №1536/а від 19 серпня 2013 року укладеного між [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , (місце реєстрації та проживання: [ADDRESS] ) та ПрАТ «Зернопродукт МХП» (юридична адреса:08800, Київська область с. Миронівка, вул.Елеваторна, 1, поштова адреса:24320, Вінницька область Тростянецький район, м.Ладижин, вул.Слобода буд.141), кадастровий номер земельної ділянки 0520480400:01:001:0303, зареєстрований державним реєстратором реєстраційної служби Бершадського РУЮ Вінницької області Андрейцевою Людмилою Романівною, номер запису про інше речове право 5475479 24.04.2014 року. Від решти позовних вимог відмовився та просив стягнути з відповідача понесені судові витрати. Представники відповідача будучи повідомленим про дату та час судового засідання у визначеному законом порядку, повторно до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд вважає, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,2216 га, кадастровий номер 0520480400:01:001:0303, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баланівської сільської ради Бершадського району Вінницької області. До набуття права власності у порядку спадкування за законом, вказану земельну ділянку обробляло ПрАТ «Зернопродукт МХП». Вказані обставини встановлено судом та вони не заперечується сторонами. Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 21.08.2019 року № 178232103 зареєстровано договір оренди землі серія та номер:1536/а від 19.08.2013 року, нібито укладений між нею та ПрАТ «Зернопродукт МХП», номер запису про інше речове право 5475479 від 24.04.2014 року. Відповідно до висновку експерта від 12.08.2020 року № 4887/4888/20-21 підпис у графі "орендодавець" договору оренди землі на земельну ділянку кадастровий номер якої 0520480400:01:001:0303, у примірнику витребуваному у відповідача, - виконаний не самою [PERSON] , а іншою особою. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). У статті 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Згідно із частиною другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається в письмовій формі. Встановивши, що [PERSON] договір оренди не підписувала, відповідно, істотні умови цього договору не погоджувала, у позивача було відсутнє волевиявлення на укладення спірної угоди. Разом з цим, у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц (провадження № 14-499цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що «якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення. Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи наведене, спірний договір оренди земельної ділянки є неукладеним, тому позовні вимоги про скасування державної реєстрації договору оренди землі серія та номер 1536/а від 19.08.2013 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Витрати, понесені позивачем на оплату за проведення експертизи в сумі 4903,20 грн., та сплату судового збору в сумі 768,40 грн., які документально підтверджені, відповідно до вимог ст. 141ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved