Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-15 00:00:00

[PERSON] 04.06.2018 року звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, вказавши, що із відповідачем по справі [PERSON] вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 11.10.2012 року виконкомом Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області, актовий запис №05. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Близько одного місяця вона спільно із відповідачем не проживають та не підтримують сімейних стосунків, так як відповідач забрав свої речі та переїхав проживати до своєї матері в с.Жуківці Жмеринського району Вінницької області. Пояснила, що відповідач [PERSON] їздить на заробітки за межі України, а саме до Польщі та Чехії, де працює офіційно на будівництві, але вона не може надати докази щодо місця роботи останнього та його заробітку, так як не має точного місця роботи. Зазначила, що за час спільного проживання відповідач, працюючи за кордоном, отримував близько 20000 грн. на місяць. Проте між нею та відповідачем не досягнуто згоди щодо стягнення аліментів на її утримання в позасудовому порядку. Зазначила, що її з 16.12.2015 року прийнято на посаду завідуючої Ярошинським сільським клубом Жмеринського району Вінницької області, однак з 05.12.2017 року вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тобто до [INFO] та знаходиться на обліку в УПСЗН Жмеринської РДА та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні однієї дитини, яка з грудня 2017 року по травень 2018 року становила 5160 грн., якої не вистачає для нормального проживання та харчування її та двох дітей, оплати за комунальні послуги, інших доходів у неї немає, вона повинна купувати для себе та дітей продукти харчування, засоби гігієни та одяг, а також інші необхідні речі, на даний час вона знаходиться у скрутному матеріальному становищі. У відповідача інших утриманців немає, стягнень по виконавчим документам не проводиться. Враховуючи викладене, просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісяця, до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трирічного віку, а саме до [INFO] (а.с.1). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 19.06.2018 року відкрито провадження у цій справі із призначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (а.с.22). 03.07.2018 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON], оскільки він не має постійної роботи, а його тимчасові заробітки становлять близько 3000-4000 гривень на місяць, яких навіть йому не вистачає на проживання, крім того, наразі судом розглядається позовна заява [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій вона просить стягувати з нього на утримання двох дітей 3600 гривень щомісячно, та твердження позивача відносно того, що він наразі працює офіційно за кордоном та отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 20000 грн. є надуманими, взагалі необґрунтовані та не підтвердженні жодними доказами. Зазначив, що дня нього не зрозуміле значення приєднаних до позову копій документів на іноземній мові, на які у його змісті відсутні будь-які посилання. З огляду на це, у нього відсутня можливість надавати утримання дружині (а.с.26). 10.07.2018 року до суду від позивача [PERSON] надійшло пояснення на відзив, в якому просила задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, обгрунтовуючи це тим, що відповідач дійсно їздить на заробітки за межі України, а саме в Польщу та Чехію, де працює офіційно на будівництві та на меблевій фабриці, та заробляє там близько 20000 грн. на місяць, однак не може надати закордонний паспорт відповідача [PERSON], в якому проштамповано перетин кордонів з України в Чехію, Польщу та навпаки, оскільки останній його забрав, письмово підтвердити теперішнє місце роботи відповідача не має можливості, так як він працює на меблевій фабриці в іншій державі, а саме в Польщі. Також повідомила, що вона в телефонному режимі зверталась до роботодавця [PERSON], який є власником компанії "Тием" в м.Оброники, Республіки Польщі та до посольства Республіки Польщі щодо надання їй інформації в письмовому вигляді щодо місця роботи та розміру доходів відповідача, але на даний час відповіді у неї ще немає. З огляду на вказане суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши доводи позивача, викладені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Так, з копій свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4) та свідоцтв про народження серії [NUMBER] (а.с.5), серії [NUMBER] (а.с.6), вбачається, що сторони у справі з 11.10.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі та являються батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконкому Жуковецької сільської ради Жмеринського району вінницької області від 31.05.2018 року №494 (а.с.7) позивач [PERSON], [INFO], проживає за адресою: [ADDRESS]; до складу її сім'ї входить син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], які проживають з матір'ю та знаходяться на її утриманні. Згідно копії Розпорядження Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 15.12.2015 року за №15 (а.с.8) [PERSON] з 16.12.2015 року прийнята на посаду завідуючої Ярошенським сільським клубом на 0,5 посадового окладу. Згідно копії Розпорядження Жуковецької сільської ради Жмеринського району Вінницької області від 05.12.2017 року за №11 (а.с.9) завідуючій сільським клубом с.Ярошенка [PERSON] з 05.12.2017 року по 13.10.2010 року надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідно до копії довідки Жмеринського РУСЗН від 31.05.2018 року №1421 (а.с.10) [PERSON] знаходиться на обліку УПСЗН Жмеринської РДА та отримує одноразову допому при народження 1-єї дитини, яка з грудня 2017 року по травень 2018 року становила по 860 грн. щомісячно. Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони представлені із дотриманням вимог закону, ніким не оскаржуються та не суперечать один одному. Відповідно до вимог ч.1,2 ст. 80, ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; аліменти одному з подружжя присуджуються, зокрема, у частці від заробітку другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі; розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. З огляду на дослідженні в судовому засіданні докази в суду немає сумнівів щодо справжності обставин, викладених у заяві позивачем, які свідчать про те, що відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо надання їй утримання до досягнення їх молодшою дитиною трирічного віку, надто з огляду на невизнання данго позову за змітом поданого ним відзиву. Разом з тим, суд визнає недоведеним позивачем всупереч власного обов'язку обгрунтованості заявленого розміру оспорюваних аліментів, оскільки нею не доведено відповідними доказами наявність у відповідача будь-якого власного доходу чи особистого рухомого або нерухомого майна. Так, суд не приймає до уваги додані до позову копії документів на іноземній мові (а.с.11-14), які не мають перекладу у встановленому порядку, що визначає недопустимість таких доказів, а також копії страхових договорів від 23.05.2016 року та від 03.01.2017 року (а.с.15), які не містять ніяких відомостей щодо спірних правовідносин, у тому числі за обмеженням їх періоду дії вочевидь до пред'явлення цього позову, отже є неналежними доказами. Також суд частково враховує заперечення відповідача у відзиві на позов стосовно наявності на його утриманні двох малолітніх дітей, яким він зобов'язаний надавати утримання, що суттєво обмежує можливість надання ним утримання дружині, якого потребує остання, здіснюючи догляд за дитиною до досягнення нею трирічного віку, але на думку суду не виключає повністю таку можливість з урахуванням того, що відповідач є працездатною особою, відтак не обмежений у здатності мати додатковий дохід, з огляду на відсутність заперечень цих обставин у відзиві на позов, у зв'язку з чим суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із визначенням розміру оспорюваних аліментів 400 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дочкою [PERSON] трирічного віку. Відповідно до положень ст.430 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми аліментів за один місяць. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України при задоволенні позову з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. щодо вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на час пред'явлення позову.

Outcome: approved