Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

21 травня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.10.2006 помер його батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входять: земельна ділянка площею 2,7878 га, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,1469 га, яка розташована на території Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт посвідчений 10.02.1995 секретарем виконавчого комітету Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яким все своє майно заповів позивачу та [PERSON], яка від належної частки спадщини за заповітом відмовилась. Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, оскільки був зареєстрований та проживав на момент смерті разом зі спадкодавцем, але не може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державні акти на право власності на земельні ділянки втрачені. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. Відповідачі в судове засідання не зявилися, направивши до суду заяви про розгляд справи без участі представників. Позов визнають. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 18.10.2006 помер [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входять: земельна ділянка площею 2,7878 га, яка розташована на території Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельна ділянка площею 0,1469 га, яка розташована на території Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Відповідно до дубліката заповіту складеного в с. Лемеші Козелецького району Чернігівської області 10.02.1995 [PERSON] все майно, котре на день смерті виявиться його належним, в чому б воно не заключалось, і де б воно не знаходилось, в тому числі житловий будинок з усіма господарськими і побутовими приміщеннями заповів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини, що підтверджується її заявою (а.с. 8). Відповідно до довідки виданої виконкомом Лемешівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 54 від 07.05.2015 [PERSON] на день смерті 18.10.2006 був зареєстрований постійно та проживав за адресою: [INFO] та мав склад сімї: [PERSON], [INFO] син, зареєстрований постійно (а.с. 10), тому в силу вимог ст. 1268 ЦК України, спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування розяснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 04 липня 2006 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02.06.2005, № 162 було виготовлено та видано державний акт серії ЯА № 757637 на право власності на земельну ділянку площею 2,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 11). 04 липня 2006 року на імя [PERSON] на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 02.06.2005, № 162 було виготовлено та видано державний акт серії ЯА № 757682 на право власності на земельну ділянку площею 0,15 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 13). Позивач просить визнати за ним право власності на земельні ділянки, оскільки державні акти було втрачено, про що в пресі розміщено оголошення (а.с. 20). Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. У відповідності до\~ ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України\~ -"захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". При розробленні технічної документації щодо встановлення меж земельної ділянки та внесенні до автоматизованої системи відомостей про земельні ділянки, належні [PERSON] на підставі Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЯА № 757637 від 04.07.2006 та серії ЯА № 757682 від 04.07.2015, було встановлено, що фактична площа земельних ділянок становить 2,7878 га (в склад якої входять: рілля 1,7933 га, кадастровий номер 7422085000:10:001:0575, сіножать 0,5790 га, кадастровий номер 7422085000:10:002:0575, пасовище 0,4155 га, кадастровий номер 7422085000:10:003:0575); 0,1469 га, кадастровий номер 7422086800:10:001:0575 (а.с. 15, 16, 17, 18). Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об'єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витязі з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площу земельної ділянки. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані земельні ділянки.

Outcome: approved