Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина, мотивуючи позов тим, що з 29.09.2005 року перебувала в шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 06.12.2013 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітнього сина [PERSON] залишено на проживання з матірю. Відповідач практично не бере участі у вихованні сина, фінансово не допомагає в його утриманні, хоча перебуває у працездатному віці і може працювати. Відповідач нікому не сплачує аліментів, стягнення по виконавчих листах з нього не проводяться, інших неповнолітніх дітей немає. Хоча відповідач офіційно не працевлаштований, однак у 2014 році він придбав однокімнатну квартиру в м.Івано-Франківську. Син інтерисується різними гуртками, спортом, активно проводить свій час, що призводить до додаткових матеріальних витрат. А тому, просила суд стягувати з відповідача аліменти на утримання сина щомісячно в розмірі по 4 000 грн. до досягнення ним повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, попередньо подала до суду заяву, відповідно до якої просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з`явився, попередньо подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав частково в розмірі 1 000,00 грн.-1 300,00 грн. Розгляд справи просив проводити без його участі (а.с.18). Дослідивши матеріали справи, судом встановлено що спір між сторонами виник з приводу стягнення аліментів в користь того з батьків, з ким проживає дитина. Згідно копії свідоцтва про народження Серія [NUMBER] виданого 19.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, 07.04.2006 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] (а.с.4). Заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 06.12.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований відділом РАЦС Івано-Франківського міського управління юстиції 29.09.2005 року, актовий запис №1606 розірвано. Неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишено на проживання з відповідачем [PERSON] (а.с.3). Конституцією України визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, згідно з ч. 2 ст. 51 Основного Закону - батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до положень Конвеції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р. (ратифікована Україною 27 лютого 1991р.) дитина, враховуючи її фізичну й розумову незрілість, потребує спеціальної охорони та турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Відповідно до положень ч.8 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Положеннями ст. 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В силу дії ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням наведених положень, суд дійшов висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання сина слід визначити в твердій грошовій сумі, оскільки, про такий вид аліментів просить позивача, не заперечується відповідачем та в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач офіційно працевлаштований та має регулярний дохід. За правилами ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України враховує, що відповідачем не надано суду доказів про його матеріальне становище та стан здоров`я. Проте, він є працездатною особою і спроможний платити аліменти на утримання сина. Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет на 2019 рік у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років\~ становить: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Оскільки, двоє батьків зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, то визначений позивачкою розмір аліментів по 4 000,00 грн. щомісячно на утримання сина є завищеним, а тому суд вважає, що слід визначити розмір аліментів, який підлягає до стягнення з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] по 1 500,00 грн. щомісячно, що буде відповідати інтересам дитини та зможе забезпечити його належний фізичний та духовний розвиток, не порушуватиме прав відповідача та норм чинного законодавства. Відповідно до вимог ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача аліментів в користь позивачки на утримання сина [PERSON] , [INFO] щомісячно в розмірі по 1 500,00 гривень до досягнення ним повноліття, починаючи з 08.05.2019 року. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини\~вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. . А тому з відповідача слід стягнути в дохід держави 768,40 гривень судового збору. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів", ст.ст. 141, 247 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved