Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

22.10.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог позивачка вказує, що вона разом з відповідачем перебувала у шлюбі, від якого мають повнолітнього сина - [PERSON] [INFO], який на даний час навчається у Вознесенській районній вечірній школі с. Трикрати Вознесенського району Миколаївської області. Позивачка зазначила, що відповідач є працездатною особою, має змогу та зобов'язаний утримувати сина, який продовжує навчання, тому просила стягнути з [PERSON] кошти (аліменти) на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно і до досягнення ним 23-х років. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просила суд позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що позивачка має довести потребу у матеріальній допомозі саме на навчання, пояснив, що він є інвалідом ІІІ групи по зору, перебуває на обліку з приводу гіпертонічної хвороби ІІ ступеню, остеохондрозу та утримує неповнолітню дитину, дитину дружини, тому сплачувати аліменти невзмозі, просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог, просив суд позов задовольнити. Третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що позов не підлягає задоволенню, оскільки відповідач має маленьку пенсію, хворіє, сплачує аліменти на другу дитину, взагалі аперебуває у скрутному становищі, тому просила суд в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Судом вставлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі до 28.12.2001 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 08.04.2014 року ( а.с. 4 ). Згідно свідоцтва про народження, виданого 03.01.1997 року, виданого Трикратівською сільською радою Вознесенського району Миколаївської області, відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.5). Повнолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою Трикратівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб № 1423 від 20.10.2014 року ( а.с. 6 ). Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] навчається у 11 класі Вознесенської районної вечірньої школи ІІ-ІІІ ступенів, строк закінчення навчання - 01.06.2016 року (а.с.51). З відповідача [PERSON] за рішенням Вознесенського районного суду на користь [PERSON] стягувались аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини від всіх його доходів до його повноліття, тобто до 01.10.2014 року ( а.с.41-44). [PERSON] вже є повнолітнім, тому стягнення аліментів припинено. На даний час відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1/6 частини від всіх його доходів до його повноліття, тобто до [INFO] року на користь третьої особи - [PERSON]. з якими проживає однією сім»єю, що підтверджується довідкою квартального комітета( а.с.55). Згідно з вимогами ст. ст. 198, 199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані надавати утримання своїм повнолітнім дочці чи сину, які продовжують навчання і потребують в зв'язку з цим матеріальної допомоги, до досягнення ними 23-річного віку. Зазначений обов'язок, згідно з засадами ч.6 ст.7 СК України, в рівній мірі стосується обох батьків та покладається на них за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 182 СК мають враховуватися стан здоров'я дитини та платника аліментів, їх матеріальне становище, наявність у платника аліментів інших дітей та (або непрацездатних осіб), яких він має утримувати. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Обов'язок доказування цих фактів, згідно з положеннями ст. 60 ЦПК покладається на позивача, а щодо спростування факту наявності матеріальних можливостей щодо надання допомоги на навчання покладається відповідно на відповідача. З доказів наданих відповідачем вбачається, що він є інвалідом третьої групи, отримує пенсію станом на листопад 2014 року в розмірі 864. 42 грн. з вирахуванням аліментів на одну дитину ( а.с. 34 ). Відповідач проживає разом зі своєю дружиною [PERSON], її повнолітнім сином [PERSON] та їх спільною донькою [PERSON], [INFO] ( а.с. 55 ). Співмешканка відповідача - [PERSON] працює у Вознесенському геріатричному пансіонаті, що підтверджується довідкою про доходи від 04.12.2014 року, на утриманні відповідача не перебуває ( а.с. 22 ). Доводи відповідача, що він не може сплачувати кошти на утримання сина за станом здоров'я і тому, що має інших утриманців, суд сприймає критично, оскільки починаючи з 2001 року по 2014 рік сплачував 1/6 частину свого доходу на утримання сина [PERSON], і не ставив питання про зменшення розміру утримання, хоча і на той час був інвалідом ІІІ групи, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] від 09.11.2001 року( а.с. 26). Щодо утримання сина своєї дружини, то [PERSON], [INFO], є повнолітнім, продовжує навчання до червня 2016 року в Миколаївському національному аграрному університеті, але питання щодо стягнення аліментів на своє утримання а ні ним, а ні третьою особою [PERSON] не ставиться ( а.с.32). Суд враховує ту обставину, що позивач, на утриманні якої на даний час знаходиться [PERSON], перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Вознесенської райдержадміністрації, як одержувач державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім'ям з 01.11.2014 року по 30.04.2015 року у розмірі 759,19 грн.( а.с. 38). Крім того, позивач є опікуном і законним представником неповнолітньої [PERSON] та отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання у розмірі 949 грн. ( а.с. 36 ) та соціальну допомогу на одну дитину, яка перебуває під опікою чи піклуванням 1623 грн.( а.с. 40 ). Суд також враховує, що прожитковий мінімум для працездатних відповідно до Закону України «Про державний бюджет» від 16.01.2014 року становить 1218 грн. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком повнолітнього сина має можливість і зобов'язаний утримувати його з урахуванням його матеріального стану із розміром аліментів - 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до закінчення навчання. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Враховуючи положення ст. 88 ЦПК України ст.ст. 1-4, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" з відповідача також підлягають стягненню на користь бюджету судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial