Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

09.06.2016 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], 06.02.2016р.н., в розмірі 1000,00 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2015 року. Сімя розпалася, вони проживають окремо. Дочка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не бере участі у її вихованні. Угоди про добровільну сплату аліментів з ним не досягнуто. В судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Пояснила суду, що з відповідачем спільно не проживає, він поїхав на роботу за кордон, вона ж здійснює догляд за дитиною до досягнення нею 3-х років, тому заробити кошти на утримання дитини не має можливості. Їй самій стає важко утримувати дитину, оскільки на її утриманні, крім спільної з відповідачем, перебуває ще двох інших дітей. Держава затримує кошти на виплату соціальної допомоги на утримання дитини, як одинокій матері. Батько ще однієї дитини аліментів не сплачує, його місце перебування невідоме. Відповідач, в заяві поданій до суду, вимоги позивачки визнав частково. Вказав, що на його утриманні перебуває ще одна дитина від іншого шлюбу, аліменти на її утримання сплачуються в добровільному порядку. На даний час він не працевлаштований, тому аліменти, у заявленому розмірі, сплачувати не спроможний. Свідок [PERSON], суду пояснила, що відповідач є її син. Біля 10 тис. грн.. вона витратила, щоб виготовити сину візу за кордон. Думала, що можливо сину вдасться заробити кошти для сімї, оскільки в Україні роботи немає. Проте син не зміг влаштувати на роботу, яку було обіцяно і пішов працювати на будівництво. У нього хвора спина, тому на даний час він перебуває на лікуванні і немає коштів навіть на своє проживання. Вказала, що син погоджується на сплату аліментів в половинному від заявленого розміру. Заслухавши пояснення позивача, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Так, судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно довідки Гулівецької сільської ради Білогірського району Хмельницької області №367 від 01.06.2016 року дочка [PERSON], 2016р.н., знаходиться на утриманні позивачки. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У ч.2 ст.182 цього ж Кодексу вказано, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього кодексу, якою встановлено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" установлено, що у 2016 році прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років з 1 січня становить - 1167 гривень, з 1 травня - 1228 гривень, з 1 грудня - 1313 гривень, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2016 року - 1455 гривень, з 1 травня - 1531 гривня, з 1 грудня - 1637 гривень; Обєктивно оцінюючи докази по справі суд враховує, що позивачка просить стягнути аліменти на утримання дитини у більшому від половини розміру прожиткового мінімуму на дітину відповідного віку, визначеного державою, покладаючи на відповідача обовязки по утриманню дитини у більшому розмірі, ніж на себе. Суд також враховує, що позивач на даний працевлаштований без офіційного оформлення, тобто має нерегулярний, мінливий та неконтрольований дохід. На його утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу. При таких обставинах суд вважає за можливе стягнути аліменти в твердій грошовій сумі та покласти на батьків рівні обовязки по утриманню дитини. Передбачений ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України мінімальний відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відноситься лише до випадків стягнення аліментів у відсотках від заробітку (доходу), тому не може бути застосований до випадків стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. Законодавець захищає дитину від отримання аліментів у сумі, яка була б меншою від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку шляхом індексації аліментів, що передбачено ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України та можливістю отримання державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, передбаченої ч.3 цієї ж статті Кодексу. Таким чином вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку задоволенню не підлягають. На підставі наведеного,

Outcome: partial