Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Полонського районного суду від 08 вересня 2010 року у цивільній справі № 2-976/2010. В обґрунтування заяви зазначав, що вказаним рішенням суду зобов'язано управління Пенсійного фонду України у Полонському району (далі УПФ) здійснити нарахування та виплату для нього підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно та за 2010 рік з урахуванням проведених виплат. УПФ 01 лютого 2013 року здійснило нарахування недовиплаченого підвищення до пенсії в сумі 4133 грн. 30 коп., однак не виплачує ці кошти. Оскільки рішення суду має зобов'язальний характер, що на думку заявника унеможливлює його виконання без зміни способу, тому необхідно зазначити, що присуджені йому кошти слід стягнути з відповідача. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав. Представник УПФ заперечив заяву стягувача. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заява задоволенню не підлягає. Встановлено, що у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Хмельницькій області (далі відділ ПВР) перебував на виконанні виконавчий лист № 2-976/2010 виданий 20.06.2011 року Полонським районними судом про зобов'язання УПФ здійснити нарахування та виплату [PERSON] підвищення до пенсії як дитині війни в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком за період з 09 липня 2007 року по 31 грудня 2007 року, та з 22 травня 2008 року по 31 грудня 2009 року включно та за 2010 рік з урахуванням проведених виплат. 28.03.2014 року старшим виконавцем названого відділу ПВР Ніколовим А.В. винесено постанову про закінчення цього виконавчого провадження, та копію постанови направлено також для стягувача. Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Згідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення. Правила цієї статті кореспондуються із положеннями статті 36 Закону України "Про виконавче провадження", де зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання (ч. 1 вказаної статті). Отже, підставою для застосування положень ст.373 ЦПК України є обставини, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі, ускладнюють або роблять неможливим його виконання. Відтак, зміною способу та порядку виконання судового рішення є прийняття судом нових заходів з метою реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Суд може змінити порядок і спосіб виконання судового рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Як вбачається із заяви [PERSON], в ній не зазначено, та заявником не додано жодних доказів щодо наявності обставин які ускладнюють виконання рішення суду, так як і доказів того, що в разі зміни способу виконання, рішення буде виконане. На думку суду, викладені автором заяви вимоги стосуються в цілому вчинення відповідних дій, які у випадку їх задоволення, можуть істотно змінити зміст резолютивної частини судового рішення, що у відповідності з діючим законодавством є недопустимим. Також суд зазначає, що 28.03.2014 року виконавче провадження закінчено, про що державним виконавцем винесено відповідну постанову, яка на даний час є чинною, стягувачем не оскаржена. Разом з тим, за змістом ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження» зміна способу, порядку виконання судового рішення не може бути здійснена після закінчення виконавчого провадження, що має місце в даному випадку. Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви про встановлення способу та порядку виконання рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 08.09.2010 року.

Outcome: dismissed