Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою судді від 10.03.2021 року справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Позивач [PERSON] , надав до суду письмову заяву від 23.04.2021 року, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Також просив зазначити, що з відповідачем [PERSON] шлюбні відносини фактично припинені в квітні 2016 року. Строк для примирення не потрібен (а.с.26). Відповідач [PERSON] надала до суду письмову заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення (а.с.25). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 24.01.1987 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Котелевського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис №3, (а.с.7). Відповідно до довідки виданої виконавчим комітетом Котелевської селищної ради від 24.02.2021 №767, сторони зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Сторони не проживають разом більше 5 років, як вбачається з письмової заяви позивача [PERSON] від 23.04.2021, що шлюбні відносини фактично припинені в квітні 2016 року, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. У відповідності до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач у позовній заяві вказує, що з відповідачем не проживає разом більше 5 років, в зв`язку з чим шлюбні відносини фактично припинено, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. За його глибоким переконанням, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, так як їхнє подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу, суперечить його інтересам, що має для нього істотне значення. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвища. Оскільки відповідачка не висловила свого бажання щодо зміни прізвище під час державної реєстрації розірвання шлюбу, тому суд вважає за необхідне залишити їй прізвище " [PERSON] ". Спору щодо поділу спільного сумісного майна подружжя сторони не мають. Позивач [PERSON] звільнений від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір". Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved