Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

12 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] третьої особи товариства з обмеженою відповідальністю «Вежа» про визнання договору поруки припиненим. Позивач зазначав, що 03 квітня 2007 року ним було укладено з товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа» кредитний договір №11136499000, за яким останньому надано в кредит що дорівнює 193990 доларів США на строк до 03 квітня 2018 року під 13 % річних з обов'язком повернення його частинами помісячно згідно з погодженим сторонами графіком. В той же день з метою забезпечення виконання позичальником товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа» своїх зобов'язань за кредитним договором банком було укладено з ним договір іпотеки, а з відповідачем [PERSON] - договір поруки, за яким той зобов'язався відповідати перед банком за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа» всіх своїх зобов'язань за кредитним договором. Посилаючись на те, що позичальник товариство з обмеженою відповідальністю «Вежа» чергових платежів не вносить та ні він, ні поручитель [PERSON] його вимогу про дострокове повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів не виконали, позивач просив стягнути 68528 гривень 75 копійок заборгованість за кредитом з поручителя [PERSON] Представник позивача позов підтримав з підстав зазначених в ньому та заперечував проти зустрічного позову, про що подав письмові заперечення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні, оскільки порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимог до поручителя, що не було виконано позивачем. Зустрічний позов підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти. 03 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа» укладено кредитний договір №11136499000, за яким останньому надано кредит в розмірі 193990 доларів США на строк до 03 квітня 2018 року під 13 % річних з обов'язком поверненням його частинами помісячно згідно з погодженим сторонами графіком (а.с.7-17). В той же день 03 квітня 2007 року з метою забезпечення виконання позичальником товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа» своїх зобов'язань за кредитним договором банком було укладено з ним договір іпотеки, а з відповідачем [PERSON] - договір поруки, за яким той зобов'язався відповідати перед банком за виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Вежа» всіх своїх зобов'язань за кредитним договором (а.с.18-19). Станом на 28 липня 2015 року відповідач має заборгованість перед позивачем по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів, в розмірі 68528,75 доларів США, що за курсом НБУ станом на 28 липня 2015 року становить 1511900 гривень 33 копійки заборгованості по кредиту та процентам та 309 гривень 76 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості (а.с.20-35). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Визначення поняття зобовязання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобовязання це право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобовязання" (статті 530, 631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із частиною четвертою статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга стаття 251 та частина друга стаття 252 ЦК України). З пункту 6.1. договору поруки вбачається, що порука припиняється за цим договором з припиненням зобов'язання. Таким чином, у договорі поруки не встановлено строк її дії відповідно до статті 252 ЦК України, а тому в цьому разі підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб'єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків. У кредитному договорі строк виконання основного зобов'язання чітко визначений: строком повного погашення кредиту є 03 квітня 2018 року. Пред'явивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним кредитор відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України позивач змінив строк виконання основного зобов'язання й міг пред'явити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту. На підставі ч.2 ст.1054 та ч.2 ст.1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Окрім того судом встановлено, що з листопада 2014 року позичальник товариство з обмеженою відповідальністю «Вежа» припинило внесення чергових щомісячних платежів щодо повернення кредиту. У зв'язку з цим в серпні 2015 року банк пред'явив вимогу поручителю [PERSON] про дострокове повернення всієї суми позики, що залишилася, та сплати процентів. Таким чином, суд встановив, що договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов'язань боржника за кредитним договором, та що кредитор протягом шести місяців від дня порушення позичальником встановленого банком строку для дострокового повернення кредиту не пред'явив позову до поручителя ,суд приходить до висновку про те, що зобов'язання [PERSON] за договором поруки припинилися. Проаналізувавши перелічені норми закону, суд приходить до висновку, що первинний позов публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» не підлягає задоволення з підстави не предявлення вимог до поручителя кредитором протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання, що є підставою для задоволення зустрічного позову відповідача [PERSON].

Outcome: approved