Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання за ними права власності на житловий будинок № 10 по вул. Польовій в с. Колона Іваничівського району Волинської області в рівних долях, кожному по 1/2, мотивуючи його тим, що господарство їх чоловіка і батька - [PERSON] належало до суспільної групи колгоспний двір. Членами колгоспного двору були: [PERSON]. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] 08.10.2011 року помер чоловік і батько [PERSON] 17.04.2012 року померла дочка і сестра [PERSON] Після смерті кожного з них відкрилася спадщина на 1/4 частину нерухомого майна у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Польовій в с. Колона Іваничівського району Волинської області. Право власності спадкодавців на зазначене майно оформлене за їх життя не було. Позивачі вказують, що у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається, а лишається у власності двору. Таким чином вони, як члени колгоспного двору, в рівних долях успадкували частки померлих членів колгоспного двору, оскільки проживали і своєю працею підтримували дане господарство. Однак, приватний нотаріус відмовила їм у видачі Свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу. У звязку із обставинами, що склалися, позивачі змушені звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спадковий житловий будинок. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, з мотивів, наведених у позовній заяві. Позов просила задовольнити повністю. Представники позивача [PERSON] [PERSON] та [PERSON] позов підтримали повністю та просили його задовольнити. Представник відповідача - голова Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву про визнання позову у повному обсязі та відсутність заперечень проти його задоволення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - [PERSON] проти задоволення позову заперечив та пояснив, що він являвся чоловіком [PERSON] і після її смерті прийняв спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем за однією адресою в с. Колона по вул. Інтернаціональній (після перейменування Польова), буд. 10, подавши нотаріусу відповідну заяву, а тому має право на частину спадкового майна, яке складається в тому числі і зі спірного будинку. Представники третьої особи [PERSON] та [PERSON] підтримали позицію третьої особи та заперечили проти задоволення позову. Суд, заслухавши учасників процесу, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що житловий будинок № 10 по вул. Польовій (колишня Інтернаціональна) в с. Колона Іваничівського району Волинської області будувався [PERSON] у 1976 році, що також підтверджено Довідкою виконкому Жашковичівської сільської ради депутатів трудящих. В судовому засіданні встановлено, що вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами відносився за суспільною групою до категорії «колгоспний двір», так, як голова [PERSON] та його дружина [PERSON] працювали у господарстві колгоспу. З по господарської книги вбачається, що головою господарства був [PERSON], членами двору були: дружина [PERSON] та діти: [PERSON], [PERSON]Д.(а.с.7). До майна колгоспного двору застосовується діюче на той час законодавство і право власності на майно, яке належало колгоспному двору та збереглось після припинення його існування, мають члени колгоспного двору, які до 15.04.1991 року не втратили право на частку в цьому майні, відповідно до ст.ст. 112, 123, 126 ЦК УРСР в редакції 1963 року. Згідно довідки Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області № 133 від 03.05.2017 року в господарстві [PERSON] станом на 15.04.1991 року були зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являлись співвласниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами та кожному належала четверта його частина. 08.10.2011 року [PERSON] помер, про що Колонською сільською радою Іваничівського району в Книзі реєстрації смертей був зроблений актовий запис №08 від 10.10.2011 року та видане свідоцтво про смерть 1-ЕГ № 116011 (а.с.11). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Таким чином, з дня смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало спадкодавцю. Так, як спадщина [PERSON] відкрилася 08.10.2011 року, то до спірних цивільних правовідносин застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини - ЦК України 2003 року. Посилання позивачів на те, що спірне домогосподарство має статус колгоспного двору, і тому до спірних цивільних правовідносин необхідно застосовувати норми ЦК УРСР в ред. 1963 року є безпідставними так, як норми ЦК УРСР застосуванню підлягають у випадках, якщо спадщина відкрилася у період його чинності. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно довідки Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області № 134 від 03.05.2017 року спадкодавець проживав і був зареєстрований в [INFO] (а.с.9). Згідно заповіту, посвідченого секретарем Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області 25.03.2008 року, [PERSON] усе належне йому майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповів своїй дочці [PERSON] (а.с.31). З матеріалів спадкової справи № 11/2012 до майна померлого [PERSON] вбачається, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті батькав силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так, як на момент смерті спадкодавця вона проживала і була зареєстрована з ним за однією адресою та 16.03.2012 року подала приватному нотаріусу Іваничівського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини після смерті батька (а.с.25). Однак, під час огляду спадкової справи встановлено, що крім спадкоємиці за заповітом [PERSON], є також спадкоємці згідно ст. 1241 ЦК України, як непрацездатні особи: дружина спадкодавця [PERSON], яка являється пенсіонером за віком та син спадкодавця - [PERSON], який являється інвалідом 2-ї групи (а.с.10, 45) та які мають право на обов'язкову частку у спадщині. Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Отже, [PERSON] та [PERSON] прийняли спадщину в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України. Таким чином, після смерті [PERSON] спадкоємці успадкували: [PERSON] 1/24 частину господарства, [PERSON] 1/24 частину господарства, [PERSON] 4/24 частини господарства. Після смерті спадкодавця спадкоємцям стало належати: [PERSON] 7/24 частини господарства (1/4+1/24), [PERSON] 7/24 частини господарства (1/4+1/24), [PERSON] 5/12 частини господарства (1/4+4/24). 17.04.2012 року померла [PERSON], про що виконкомом Колонської сільської ради Іваничівського району в Книзі реєстрації смертей був зроблений актовий запис №7 від 18.04.2012 року та видане свідоцтво про смерть 1-ЕГ № 126243 (а.с.74). За життя [PERSON] не оформила своїх спадкових прав, і з приводу цього суд зазначає, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте, нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Таким чином, з дня смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало спадкодавцю. Спадщина [PERSON] відкрилася 17.04.2012 року, тому до спірних цивільних правовідносин застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини - ЦК України 2003 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно довідки Колонської сільської ради Іваничівського району Волинської області № 320 від 18.07.2016 року спадкодавець проживала і була зареєстрована в [INFO] (колишня Інтернаціональна) в с. Колона Іваничівського району Волинської області (а.с.76). Заповіт від імені [PERSON] не посвідчувався, тому згідно ст. 1217 ЦК України спадщина відкрилася за законом. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. З матеріалів спадкової справи № 15/2016 до майна померлої [PERSON] вбачається, що [PERSON], як чоловік спадкодавця та спадкоємець першої черги, прийняв спадщину після смерті дружини шляхом спільного проживання з нею за однією адресою та 22.07.2016 року подав приватному нотаріусу Іваничівського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини (а.с.71). [PERSON], як мати спадкодавця та спадкоємець першої черги, також прийняла спадщину після смерті дочки шляхом спільного проживання з нею за однією адресою та 27.07.2016 року подала приватному нотаріусу Іваничівського районного нотаріального округу заяву про прийняття спадщини (а.с.79). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦПК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, спадкоємці [PERSON] та [PERSON] успадкували після смерті [PERSON] по 5/24 частини господарства. Співвласникам житлового будинку № 10 по вул. Польовій (колишня Інтернаціональна) в с. Колона Іваничівського району Волинської області стало належати: [PERSON] 12/24 частини господарства (7/24+5/24), [PERSON] 7/24 частини господарства, [PERSON] 5/24 частини господарства. Однак, при оформленні спадщини, приватний нотаріус Іваничівського районного нотаріального округу відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину, через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с.6). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позивач [PERSON] набула право власності на 6/24 частини житлового будинку № 10 (десять) по вул. Польова в с. Колона Іваничівського району Волинської області фактично вступивши у володіння спадковим майном після смерті чоловіка [PERSON] та дочки [PERSON] [PERSON] набув право власності на 1/24 частини житлового будинку № 10 (десять) по вул. Польова в с. Колона Іваничівського району Волинської області фактично вступивши у володіння спадковим майном після смерті батька [PERSON] За таких обставин, [PERSON] стало належати 12/24 частки житлового будинку № 10 (десять) по вул. Польова в с. Колона Іваничівського району Волинської області, а [PERSON] - 7/24 частки житлового будинку № 10 (десять) по вул. Польова в с. Колона Іваничівського району Волинської області. Враховуючи вищенаведене, позов [PERSON] слід задовольнити повністю, позов [PERSON] слід задовольнити частково.

Outcome: partial