overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~\~\~ 22.11.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 27.05.2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ "Приватбанк" з метою отримання банківських послуг, у зв'язку із чим підписав Заяву №б/н від 27.05.2011 року, згідно якої отримав кредит в сумі 1700.00 грн.\~ у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Станом на 10.10.2018 рік [PERSON] має заборгованість за кредитним договором в сумі 21437 грн. 33 коп.. Просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в сумі 21437 грн. 33 коп. та сплачені судові витрати. \~ \~ \~ \~Представник позивача надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе справу розглянути у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~27.05.2011 року між АТ КБ "Приватбанк" та [PERSON] було укладено кредитний договір, шляхом підписання Заяви №б/н від 27.05.2011 року, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 1700 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з поверненням кредиту, оплати винагороди банку. При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову. \~ \~ \~ \~Відповідно до п. 1.1.7.11 умов і правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. \~ \~ \~ \~Внаслідок порушення відповідачем строків сплати боргу та відсотків за користування даним кредитом у нього виникла заборгованість, яка станом на 10.10.2018 року становить 21437 грн. 33 коп, з яких 1759 грн. 56 коп. - основний борг, 839 грн. 71 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 17341 грн. 04 коп - заборгованість за пенею, а також штрафи (фіксована частина) - 500 грн., штраф (процентна ставка) - 997 грн. 02 коп. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. ст. 11, 509, 526, 527, 530, 625, 1050, 1054 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином та в строк відповідно до умов договору. \~ \~ \~ \~Суд погоджується з розрахунками позивача, відповідач не виконав умови кредитного договору, позивач має право вимагати погашення заборгованості за кредитним договором. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

22.12.2014 року ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11406 грн. 37 коп., посилаючись на невиконання відповідачем умов кредитного договору, а також судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] був укладений кредитний договір № 008-24517-200911 у відповідності до якого позивач відкрив [PERSON] картковий рахунок та встановив ліміт Кредитної лінії у розмірі 10000 грн. 00 коп., зі сплатою процентів за користування кредитом, виходячи зі ставки 48,00 % річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, та встановивши ліміт Кредитної лінії у розмірі 10000 грн. 00 коп.. З матеріалів справи слідує, що відповідачка [PERSON] умов договору належним чином не виконувала, внаслідок чого станом на 09.10.2014 року утворилась заборгованість по кредиту в розмірі 11406 грн. 37 коп., в тому числі: заборгованість по тілу кредиту - 11406 грн. 37 коп.. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору. Таким чином, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

22.12.2014 року ПАТ "Миколаївобленерго" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди, посилаючись на те, що відповідач за місцем свого проживання в [ADDRESS] з порушенням схеми обліку здійснив самовільне підключення електропроводки до електромережі енергопостачальника і, використовуючи без обліку та оплати електроенергію заподіяв позивачу майнову шкоду, розмір якої станом на 04.11.2014 року становить 12019 грн. 53 коп. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в тому числі в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв'язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторонами 16.11.2009 року укладено договір про користування електроенергією. (а.с. 12, 13) 04.11.2014 року представниками позивача в займаному відповідачем жилому приміщенні розташованому за адресою: [ADDRESS] виявлене самовільне підключення електроустановок, струмоприймачів, електропроводки відповідача до електромережі, що не є власністю енергопостачальника схованою електропроводкою поза приладом обліку з порушенням схеми обліку, що не можливо виявити при контрольному огляді приладу огляду. Таким чином, в порушення вимог ст. 26 Закону України "Про електроенергетику" та п.п. 42, 48, 53 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357 в період з 04.11.2011 р. по 04.11.2014 р. відповідачем здійснювалось споживання електроенергії без обліку. (а.с. 5-11) Виходячи з розрахунку здійсненого на підставі Методики обчислення розміру відшкодування збитків завданих електропостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електроенергією для населення, затвердженої Постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р., завдана позивачу майнова шкода на день розгляду справи складає - 12019,53 грн. (а.с. 9) Згідно ст.ст. 22, 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними діями юридичній особі відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути розмір майнової шкоди в повному обсязі, а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

22.12.2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме будинком, що знаходиться по [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власником будинку [ADDRESS]. В будинку зареєстрована відповідач по справі, яка понад 7 років не проживає у будинку, не сплачує за комунальні платежі, особистих речей в будинку немає і не приймає участі в утриманні будинку. В зв'язку з тим, що вона несе додаткові витрати по оплаті житла, тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю, давши пояснення такі ж, як викладені в поданому до суду позові. Просили позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується долученим до матеріалів справи оголошенням в газеті «Львівська пошта» від 7 березня 2015 року №25-26 (1636-1637) про виклик відповідача в судове засідання. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Представник Шевченківського РВ ГУ ДМСУ у Львівській області в судове засідання не з'явився та не направив на адресу суду заперечень на позов, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Представник ЛКП "Балатон-409" в судове засідання не з'явився та не направив на адресу суду заперечень на позов, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником будинку [ADDRESS]. Згідно довідки № 2310 виданої ЛКП "Балатон-409" від 15.12.2014 року в будинку [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] - відповідач по справі. /а.с. 9/ Згідно долучених до матеріалів справи копій актів ЛКП «Балатон-409» від 03.01.2014р. /а.с. 11/, акту від 05.05.2014р. /а.с. 12/, акту від 03.06.2014р. /а.с. 13/, акту від 13.08.2014р. /а.с. 14/, акту від 15.12.2014р. /а.с. 15/ відповідач [PERSON] в квартирі зареєстрована, але не проживає. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою статті 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

22.12.2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі 16,5% з усіх видів доходу на утримання сина [PERSON], [INFO] народження, з тих підстав, що відповідач не допомагає добровільно. Шлюб був укладений 27 серпня 2008року. У судовому засіданні позивач підтримала свій позов і просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 16,5% з всіх видів доходів на утримання сина. Відповідач позов визнав і не заперечує платити аліменти на утримання сина в розмірі 16,5% з всіх видів доходів і зазначив, що він також платить аліменти на утримання дитини від першого шлюбу в розмірі 25%. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обгрунтованим та підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Шлюб між сторонами укладений 27 серпня 2008року, , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу. У шлюбі сторони мають сина [PERSON], [INFO] народження , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Дитина мешкає з позивачем, що підтверджується довідкою ОСББ «ДИМРУД» № 43 від 13.12.2014р. Згідно ст.180 СК України " батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття". Враховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти у розмірі 16,5% з усіх видів доходу на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Позивач звернулася до суду з заявою про стягнення аліментів 22.12.2014р., тому суд вважає можливим стягнути аліменти з 22.12.2014р.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

22.12.2015 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності йому [PERSON] трудової книжки колгоспника УКР №0115345, заповненої російською мовою на імя «Присяжнюка Василия Ивановича», що не дає йому можливості оформити документи на отримання пенсії. В судовому засіданні заявник підтримав свої вимоги в повному обсязі пояснивши, що на даний час він оформлює документи для отримання пенсії за віком і під час подачі відповідних документів до управління Пенсійного фонду м. Южноукраїнська Миколаївської області, в трудовій книжці, яка була видана 25.02.1984 року "Осинівською сільською радою Ширяївського району Одеської області", на першій сторінці було допущено помилку - в його прізвищі імї та по-батькові вказано російською мовою - «Присяжнюк Василий Иванович», замість - «Пристяжнюк Василь Іванович», як є в дійсності. Тому управлінням Пенсійного фонду м. Южноукраїнська йому було відмовлено в прийнятті документів. В зв'язку з чим, він змушений звернутися до суду та просить суд заяву задовольнити, встановивши факт належності йому вказаної трудової книжки. В судове засідання представник заінтересованої особі Управління Пенсійного фонду України в м. Южноукраїнську Миколаївської області, не зявилася, направивши до суду письмову заяву про розгляд даної справи в її відсутність, заперечень по заяві [PERSON] не має. Вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що трудова книжка колгоспника УКР №0115345, заповнена російською мовою на імя «Присяжнюка Василия Ивановича», перший запис про місце роботи "колгосп імені Мічуріна Ширяївського району Одеської області", дійсно належить [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ № 1258825 від 20.11.1970 року, копією свідоцтва про укладення шлюбу І-ЖД №378647 від 17.09.1977 року, копією військового квитка НО № 3008190, копією паспорту серія ЕО № 878608, виданого 22.12.2000 року Арбузинським РВ УМВС України в Миколаївській області та копією трудової книжки БТ-1 №1042027, згідно яких прізвище імя та по-батькові заявника [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

22.12.2015 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 02.11.1979 року у Львівському палаці урочистих подій, оскільки вони не проживають більше восьми років, відповідач створив іншу сім"ю. Також у позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача 487 гривень 20 копійок судового збору.Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище [PERSON].. У судовому засіданні позивач [PERSON] повністю підтримала позов з вищезазначених підстав. Просить винести рішення про розірвання шлюбу та стягнути з відповідача 487 гривень 20 копійок судового збору. Належно повідомлений відповідач [PERSON] у судове засідання не з"явився, не повідомив суд про причини неявки, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши пояснення позивача [PERSON], вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. Шлюб між сторонами необхідно розірвати зі слідуючих підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб ( а.с.4) сторони зареєстрували шлюб 02.11.1979 року у Львівському палаці урочистих подій . Актовий запис № 4110. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з позовної заяви та з пояснень позивача у суді збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам обох з них. Їхня сім"я фактично розпалась. Сторони багато років не підтримують сімейні стосунки і не бажають миритися. У відповідача є інша сім"я. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Як вбачається з квитанції ( а.с.1), і це ніким не оспорюється, позивачка заплатила 487 гривень 20 копійок судового збору .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

22.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову позивачка [PERSON] посилається на те, що з відповідачем [PERSON] мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її (позивачки) повному утриманні, а відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд, стягнути з [PERSON], [INFO], на її користь аліменти на утримання їхньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.12.2015 року до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] на судове засідання не з'явилася, до канцелярії суду надала письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, позов підтримала повністю. Відповідач [PERSON] на судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності, позов визнав та не заперечував проти винесення рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України, - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], відповідач [PERSON] записаний його батьком (а.с.7). Отже, позов підлягає повному задоволенню в розмірі 1/4 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір стягнення аліментів суд визначає виходячи з вимог ст.ст. 182-183 Сімейного кодексу України, а також з того, що у відповідності зі ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" забороняється утримання з зарплати і доходів громадян при стягненні аліментів більш 50%. При визначенні розміру аліментів суд також враховує, що у відповідності зі ст. 51 Конституції України кожний з подружжя має рівні права й обов'язки, а також батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття. Ст. 180 Сімейного кодексу України передбачає, що батьки обоє зобов'язані утримувати дитину до повноліття. Оскільки аліменти стягуються на одну дитину, то розмір аліментів не може перевищувати більш 25%. Суд у відповідності зі ст. 88 ЦПК України стягує з відповідача судові витрати в доход держави. Відповідач не додав суду відомостей і доказів, котрі дають право суду звільнити його від сплати судового збору. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню на підставі п.1 ст.367 ЦПК України, ст.191 СК України. На підставі ст.ст. 180, 182-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.70 Закону України "Про виконавче провадження",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

22.12.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. 00 коп., починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття повноліття. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач у добровільному порядку відмовляється утримувати доньку. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягає. Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно телефонограми просив розглядати справу за його відсутності, позов визнав повністю. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог враховуючи таке. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції Сумської області від 10.09.2001 року /а.с. 5/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Абзац другий частини другої статті 182 СК України визначає, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Законом України "Пpo Державний бюджeт на 2019 рік" передбачено, що прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років станом на день розгляду справи становить 2027 грн. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплатити на користь держави судовий збір. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод, чи інтересів інших осіб.

Outcome: approved