Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-03 00:00:00

20 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, мотивуючи вимоги тим, що з 2002 по 2006 роки вона з відповідачем по справі перебувала в цивільному шлюбі, від якого має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Останні три роки вона з відповідачем не спілкується, долею дитини він не цікавиться. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач має скрутне матеріальне становище, тому і звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. Рішенням Боровського районного суду Харківської області від 13.08.2008 року позов було задоволено та стягнуто з відповідача на утримання дитини аліменти в розмірі 250 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. На утримання дитини потрібні значні кошти, а саме: на харчування, одяг, на лікування, коли дитина хворіє, та взагалі для її розвитку. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, аліменти присуджені в частці не сплачує, не бере участі у додаткових витратах, викликаних частими хворобами дитини. В позовній заяві позивач просила змінити розмір аліментів та щомісячно стягувати аліменти з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час, дату і місце судового засідання був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи та надані докази в межах заявлених позовних вимог (ст.11 ЦПК України) установив наступне. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Батьком у свідоцтві про народження зазначений відповідач - [PERSON] (а.с.2). Як було встановлено в судовому засіданні, за рішенням Борівського районного суду Харківської області від 13.08.2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 250 грн. щомісячно і до повноліття дитини. Судове рішення набрало законної сили, на його виконання місцевим судом видано виконавчий лист (а.с.3). Як вбачається з довідки №153 від 04.03.2014р., виданої виконавчим комітетом Піско-Радьківської сільської ради, [PERSON] мешкає в [ADDRESS], та має склад сім'ї: син - [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.4). Вироком Слов'янського міськрайонного суду від 10.02.2011р. [PERSON] було визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.164 ч.2 КК України, за ухилення від сплати аліментів на утримання дітей. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплена в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. За правилами статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно до ч.1 ст. 182 Сімейного Кодексу України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень частини 1 статті 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд вважає, що аліменти у розмірі 250 грн., щомісячно не є належним утриманням батьком своєї дитини. Так, відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет на 2014 рік", мінімальний прожитковий мінімум на дитину від 6 до 18 років складає 1286 гривні, 30% від зазначеної суми становить 385,80 грн., що є значно вищим мінімумом, передбаченим законодавством України, ніж сума, що сплачує відповідач. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши надані сторонами у порядку статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі статтею 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved