Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-14 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 34,09 в умовних кадастрових гектарах на території Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 19.03.1999 р. [PERSON], яка померла [INFO] року. Позовні вимоги мотивовані тим, що мати позивача - [PERSON] на підставі рішення Торговицької сільської ради № 13 від 26.12.1997 р. отримала земельну ділянку розміром 34,09 в умовних кадастрових гектарах на території Торговицької сільської ради. 19.03.1999 р. Торговицькою сільською радою їй видано сертифікат на право приватної власності на землю обласного зразка серії [NUMBER]. Сертифікат зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої частки за № 375. Сертифікат підлягав заміні на державний акт, що посвідчує право власності на землю при виділенні меж ділянки на місцевості у встановленому законом порядку. Згідно Довідки Торговицької сільської ради № 1395 від 12.11.2018р., [PERSON] включена в розрахунок середньої земельної частки на роздержавлення і приватизацію землі на 34,09 в умовних кадастрових гектарах або на 0,73 га. Книга сертифікатів по сільській раді в 2003 році вилучена Службою Безпеки України і не повернена по даний час. Державний акт на право колективної власності на землю серії [NUMBER] з доданим до нього списком громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства стверджує, що в списку під номером 577 значиться [PERSON]. Остання померла [INFO] р., не залишивши заповіту. За життя [PERSON] не встигла отримати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку. Нотаріусом Городенківської державної нотаріальної контори 02.05.2005 р. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за законом на належний спадкодавцю майновий пай в СВК «Торговицький», а у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку постановою нотаріуса позивачу відмовлено з посиланням на те, що документом, який підтверджує право власності на земельну ділянку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай) державного зразка, що видавався районною державною адміністрацією та підлягав реєстрації у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) встановленого зразка, затвердженого п.5 Указу Президента України від 08.08.1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», а не обласного зразка. Після смерті [PERSON] позивач користується земельною ділянкою, право на яку мала спадкодавець. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали з наведених в ньому підстав, просять задовольнити. Торговицька сільська рада подала до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнає. Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Суд, вислухавши позивача та його представника, дослідивши письмові докази, дійшов наступного. Із копії Сертифіката на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії [NUMBER], виданого 19.03.1999 р. Торговицькою сільською Радою народних депутатів слідує, що [PERSON], мешканка с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, на підставі рішення Торговицької сільської Ради народних депутатів від 26.12.1997 р. № 13 отримала в приватну власність земельну ділянку в розмірі 34,09 умовних кадастрових гектарів на території Торговицької сільської Ради в межах середньої земельної частки без визначення на місцевості; сертифікат зареєстрований у книзі реєстрації Сертифікатів на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки за № 375. [PERSON] померла [INFO] року у віці 76 років в с. Торговиця, актовий запис № 10 від 06.03.2002 р., що доводиться копією повторного Свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 06.12.2017 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом тощо. Оскільки [PERSON] померла до 01.01.2004 р., застосовується Цивільний кодекс УРСР 1963 р., згідно з ст. 525 якого часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст.524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Ст. 548 ЦК УРСР визначено, що для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Відповідно до ст. 549 цього кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 23.02.2005 р. державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, [PERSON] після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO] р., успадкував право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат). Рішенням Городенківського районного суду від 07.09.2018р. в справі № 342/729/18 (провадження № 2-о/342/57/2018) встановлено факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], яка померла [INFO] року, як сином та мамою, оскільки в копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06.12.2017 р., мама позивача записана як [PERSON]. Наведене свідчить, що позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняв спадщину після смерті матері. Рішенням Торговицької сільської ради від 26.12.1997 р. затверджений список громадян с. Торговиця (пенсіонерів СС Мартовича) Городенківського району, які включені в розрахунок середньої земельної частки на роздержавлення та приватизацію земель; [PERSON] включена в цей список під номером 96. 19.03.1999 р. [PERSON] отримала Сертифікат серії ІФ-04 № 29-03-75 на земельну частку в розмірі 34,09 умовних кадастрових гектари. Довідкою № 1395, виданою 12.11.2018 року виконавчим комітетом Торговицької сільської ради доводиться, що мати [PERSON] - [PERSON] згідно технічної документації по виготовленню державного акту на право колективної власності на землю спілки селян Леся Мартовича с. Торговиця включена в розрахунок середньої земельної частки на роздержавлення та приватизацію земель; Книга реєстрації сертифікатів по Торговицькій сільській раді, в якій зареєстрований сертифікат на ім'я [PERSON] в 2003р. вилучена Службою Безпеки України і до цього часу не повернута. Державний акт на право колективної власності на землю спілці селян Леся Мартовича Городенківського району Івано-Франківської області серії [NUMBER] був виданий 07.02.2000 р. Під час розпаювання землі, яка перебувала у колективній власності спілці селян Леся Мартовича, [PERSON] включена в список громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства (порядковий № 577), що стверджено додатком 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серії [NUMBER], виданого 07.02.2000 р., що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського товариства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пункт 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року визначає, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 24 Постанови Пленум Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Отже, до складу спадщини [PERSON] входить право на земельну частку (пай) розміром 34,09 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Торговицької сільської Ради Городенківського району Івано-Франківської області відповідно до Сертифікату на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії [NUMBER], виданого 19.03.1999 р. Згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Постановою в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК № 1810/02-31 від 12.06.2018 р. [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті померлої [INFO] р. матері [PERSON], на земельну ділянку площею 34,09 в умовних кадастрових гектарах, що знаходиться на території Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу встановленого зразка. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до повідомлення відділу у Городенківському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області № 03-14/0138 від 8.11.2018 р., нормативна грошова оцінка земельної ділянки, яка розташована в с. Торговиця, сертифікат на право приватної власності на землю в межах середньої земельної частки серії [NUMBER], розміром 34,09 умовних кадастрових гектарів станом на 07.11.2018 р. становить 24490,06 грн. Довідка Торговицької сільської ради № 1434 від 20.11.2018 р. свідчить, що [PERSON] користується земельною ділянкою померлої [PERSON] Враховуючи наведене, приймаючи до уваги те, що відповідач позов визнає, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст.ст. 524, 529, 548,549 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 1296 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved