Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, управління Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області та [PERSON], про визнання незаконним рішення органу місцевого самоврядування в частині затвердження технічної документації та передачі у власність земельної ділянки, визнання недійсним державного акта про право власності на земельну ділянку, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла мати позивачки - [PERSON] і відповідно до ст. 1261 ЦК України спадкоємцями її майна є [PERSON] та [PERSON], які являються її дочками. Після смерті [PERSON], сторони прийняли в установленому законом порядку, спадщину в рівних частках. 28 листопада 2012 року державним нотаріусом Вінницької районної нотаріальної контори Вінницької області, Рибаченко Г.Д , було видано позивачу Свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за № 3-1145, на 1/2 частку цілого житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS] загальною площею 44,2 кв.м., житловою площею 29,6 кв. м. Відповідно до технічного паспорту на садибний житловий будинок [ADDRESS], виготовленого станом на 02.10. 2012 року, (інвентаризаційна справа № 1037, реєстровий № 82), - співласником 1/2 ідеальної частки будинку є [PERSON] Площа земельної ділянки по фактичному користуванню 3821 кв. м.. Рішенням 9 сесії 22 скликання від 04.12.1996 року Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області вирішено задовільнити заяву жительки с. Зарванці [PERSON] і передати їй земельну ділянку в кількості 0,31 га, у зв'язку з переоформленням житлового будинку в [ADDRESS] після смерті батька [PERSON]. За рішенням 10 сесії 5 скликання від 11.12.2006 року Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, розглянувши заяву [PERSON] про передачу у приватну власність земельної ділянки, згідно ст. 12 п. б. ст. 118 п. б, ст. 121 та перехідних положень розділу X, ЗК України, сільська рада вирішила: передати безкоштовно [PERSON] у приватну власність земельну ділянку в межах с. Зарванці площею 0,31 га., в тому числі: - для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд площею 0,25 га.; - для ведення особистого селянського господарства 0,06 га. Землевпоряднику сільської ради внести відповідні зміни в земельно-кадастрову книгу. Відповідно до витягу з земельно-кадастрової книги на приватні земельні ділянки в с. Зарванці Вінницького району Вінницької області, під № 422 значиться запис про те, що за [PERSON] рахується земельна ділянка загальною площею 0,25 га. Згідно до акту від 24 січня 2005 року Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області, комісією у складі голови виконкому Якушинецької сільської ради Катілова В.Й., секретаря Костюк К.М., землевпорядника Присяжнюка В.Ф., складено акт про те, що ними проведено відведення земельної ділянки гр. [PERSON] площею 0,3821 га, розмір сторін : зліва - 100,5 м., справа - 103,05 м. Земельна ділянка межує : зліва - [PERSON], з права - [PERSON]. Відповідно до статті 126 Земельного кодексу України (у редакції до 01 січня 2013 року) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Фактично земельна ділянка [PERSON] надана для приватизації, визначені межі земельної ділянки в натурі на місцевості, проте свідоцтво на право власності вона не отримала та воно не зареєстровано в державному реєстрі прав власності, а отже права власності на земельну ділянку вона не набула. Оскільки позивач прийняла спадщину, у складі якої було нерухоме майно, у вигляді 1/2 частки житлового будинку, оформила право на спадщину, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, а також зареєструвала право власності в органах державної реєстрації прав, право власності позивача на частку житлового будинку та земельної ділянки виникло з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до ст. 120 діючого ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Таким чином, житловий будинок з надвірними господарськими спорудами за [ADDRESS], належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної власності з визначення часток жодного із співвласника, яка складає 1/2 частину цього майна. До позивача та відповідача перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розміщений будинок, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача, - спадкодавця [PERSON] Відповідно до приписів земельного законодавства України позивач має право на користування 1/2 ідеальною частиною земельної ділянки та її безоплатну приватизацію. Рішенням 27 сесії 6 скликання від 18.06.2013 року Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області [PERSON] та гр. [PERSON] надано дозвіл виготовлення проекту землеустрою щодо відведення у спільну сумісну власність земельної ділянки загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд та 0,06 га для садівництва і огородництва, за рахунок земель, що перебувають у їх користуванні, які розташовані в [ADDRESS]. На початку квітня 2014 року [PERSON] звернулась до землевпорядної організації з заявою про виготовлення технічної документації на земельні ділянки. При підготовці технічної документації було виявлено, що частина земельної ділянки площею 0Д200 га, яка підлягає приватизації, і щодо якої надано дозвіл Якушинецькою сільською радою на виготовлення технічної документації, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії АК № 040664 від 19 червня 2012 року, виданого на підставі рішення Якушинецької сільської ради 39 сесії 5 скликання від 30.09.2009 року, належить [PERSON]. Кадастровий номер земельної ділянки 0520688900:04:007:0550. Відповідно до схематичного плану земельної ділянки з експлуатації угідь, виготовленим головним спеціалістом управління Держкомзему у Вінницькій області Будковською Т.В., земельна ділянка площею 0,12 га, розташована в межах земельної ділянки, що належить [PERSON] та яка в неї не вилучалась, як свідчать вищеописані рішення сесій Якушинецької сільської ради, а тому і надати її у власність [PERSON] сільська рада не мала правових підстав. Документів, що свідчили б про відмову [PERSON] від земельної ділянки площею 0,12 га на користь своєї дочки [PERSON], - теж немає. Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України, - земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Внаслідок видачі державного акта ЯК № 040664 про право власності на земельну ділянку площею 0,12 га на ім'я [PERSON], порушуються законні права та інтереси позивача, вона позбавляється можливості реалізувати своє право на приватизацію земельної ділянки для обслуговування будинку та належних до нього господарських будівель. Згідно аб. 2 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року N 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", виходячи з положень статей 8,124 Конституції, статей 26, 30, 87 - 90, 97, 100, 102, 118, 123, 128, 143 - 146, 149, 151, 153 - 158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 ЦК України, статті 15 ЦПК України, статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками. Отже, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов'язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку. В зв'язку з наведеним у позивача виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом про визнання незаконним та скасувати рішення Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області 39 сесії 5 скликання від 30.09.2009 року в частині затвердження технічної документації та передачі у власність земельної ділянки розміром 0,1200 гектарів для ведення особистого сільського господарства, розміщеної в [ADDRESS], визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯК № 040664 виданий 19 червня 2012 на ім'я [PERSON] про право власності на земельну ділянку площею 0,1200 гектарів, розташовану в [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність та просить збільшити позовні вимоги, тобто визнати недійсним та скасувати державний акт серії ЯК № 040664 виданий 19 червня 2012 на ім'я [PERSON] про право власності на земельну ділянку площею 0,1200 гектарів, розташовану в [ADDRESS] та скасувати державну реєстрацію зазначеної земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Представник відповідача Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник відповідача управління Держкомзему у Вінницькому районі Вінницької області в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позов визнає повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, оцінивши матеріали страви та дослідивши представлені докази, вважає за можливе справу розглянути за відсутності належним чином повідомлених відповідачів, а позовні вимоги задоволити, оскільки вони крім вимог позивача, які ніким не спростовані, підтверджуються письмовими доказами, а саме: копією державного акту на право власності на земельну ділянку від 19 червня 2012 року серії ЯК № 040664 на ім'я [PERSON] (а.с. 7); копією рішення Якушинецької сільської ради від 30.09.2009 року 39 сесії 5 скликання, про затвердження технічної документації та видачу [PERSON] акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1200 гектарів (а.с. 8); копією витягу з ЄДР права власності на ? будинку [PERSON] (а.с. 9); копією технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] (а.с. 10) та копією рішенням Якушинецької сільської ради Вінницького району Вінницької області від 11.12.2006 року про передачу у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,31 гектарів по [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до ст. 15 ЦПК України передбачено, що у порядку цивільного судочинства розглядаються справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Крім того, у відповідності до вимог ст.79 ЗК України-формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння її кадастрового номера. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до вимог ст.16 Закону України „Про Державний земельний кадастр", кадастровий номер скасовується у випадку скасування реєстрації земельної ділянки. Таким чином, сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі з присвоєнням їм кадастрового номера, а оскільки в заяві про уточнення позовних вимог позивач сформував вимогу про скасування державної реєстрації земельної ділянки, тому суд приходить до висновку, що додатково ставити питання про касування кадастрового номера зазначеної ділянки являється недоречним, оскільки відповідно до вимог ст.16 Закону України „Про Державний земельний кадастр" в якій чітко зазначено, що кадастровий номер скасовується у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Оцінивши в сукупності представлені докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та доведеними повністю, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі в підтриманих позивачем межах. На підставі наведеного,

Outcome: approved