Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

23 червня 2020 року позивач кредитна спілка "Захист" звернулися до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Просить суд винести рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь Кредитної Спілки «Захист» заборгованість за Кредитним договором за період з 11.05.2018 року по 23.06.2020 року в розмірі 34 765 грн. 75 коп. та судовий збір в розмірі 2 102 грн. 00 коп. В позові посилається на те, що 11.05.2018 року між Кредитною спілкою «Захист» (Позивач) та [PERSON] (Відповідач) було укладено Кредитний договір № 185, відповідно до якого Позивач надав Відповідачеві грошові кошти в сумі - 30 000 грн. 00 коп., зі сплатою 48 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, до 20.11.2020 року на умовах, передбачених у Кредитному договору. Згідно п.п. 3.5, 3.7 Кредитного договору Боржник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом в касу кредитної спілки або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця згідно графіка розрахунків , що додається і є невід`ємною частиною Кредитного договору. Відповідач платежі в повному обсязі не здійснює і взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за Кредитним договором у встановлені строки не виконує, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 23.06.2020 року складає 34 765 грн. 75 коп. Згідно з ухвалою Центрально - Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2020 року позовна заява кредитної спілки "Захист" прийнята до розгляду та відкрито в справі спрощене позовне провадження без виклику сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] , яка належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, про що свідчить повідомлення суду за вих. №11832 від 16.07.2020 року, але відповідно до ч. 4 ст. 277 ЦПК України, в установлений судом строк не подала суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, також не подала до суду відзиву на позовну заяву. У зв`язку з чим, на підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Цивільного кодексу України, в частині, що стосуються питання виконання зобов`язань за кредитним договором. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 11.05.2018 року між Кредитною спілкою «Захист» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 185, відповідно до якого Позивач надав Відповідачеві грошові кошти в сумі - 30 000 грн. 00 коп., зі сплатою 48 % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, до 20.11.2020 року на умовах, передбачених у Кредитному договору. Згідно п.п. 3.5, 3.7 Кредитного договору Боржник зобов`язався здійснювати погашення кредиту та сплату процентів за користування кредитом в касу кредитної спілки або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Кредитодавця згідно графіка розрахунків (Додаток № 1 до Кредитного договору), що додається і є невід`ємною частиною Кредитного договору. Відповідач платежі в повному обсязі не здійснює і взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за Кредитним договором у встановлені строки не виконує, що призвело до виникнення заборгованості за кредитом, яка станом на 23.06.2020 року складає 34 765 грн. 75 коп. Відповідно до п. 2.4. Кредитного договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку цього договору. Згідно п. 5.4.3. Кредитного договору Кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати Позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць. Таким чином, неналежне виконання Відповідачем взятих на себе зобов`язань за Кредитним договором, а саме непогашення кредиту, несплата процентів за користування кредитними коштами призвело до виникнення заборгованості, яка за період з 11.05.2018 року по 23.06.2020 року становить 34 765 грн. 75 коп., в тому числі: основна сума (тіло кредиту) - 25 479,00 грн., проценти - 9 286,75 грн. Позивач неодноразово звертався до Відповідача шляхом телефонних переговорів та особистих зустрічей представників Позивача з Відповідачем з вимогою виконати умови Кредитного Договору № 185 від 11.05.2018року, але боржник всіляко ухиляється від виконання своїх зобов`язань та не виплачує борг. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, за якими одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом; зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів може встановлюватися договором. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням - ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 625 ЦК України, за змістом якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором чи законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за якою за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Одночасно, за приписами статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. При цьому, за ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України). Судом встановлено, що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг у випадку несвоєчасного погашення заборгованості по кредиту позичальник зобов`язаний сплатити на користь банку пеню. Згідно ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, судовий збір в розмірі 2102 гривень слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що оскільки відповідачем неналежно виконуються умови договору, то позов є обґрунтованим та його необхідно задовольнити. На підставі наведеного та

Outcome: approved