Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

[PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із уточненим позовом. В обґрунтування уточненого позову вказують, що вони є спадкоємцями за законом після смерті [PERSON], який помер 16.10.2015 року. Факт родинних відносин підтверджується копією свідоцтва про народження. [PERSON] змінила прізвище на «Савелкіна», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, а саме: житловий будинок, що розташований на земельній ділянці, площею 450 кв.м. за адресою: м. Камянське (Дніпродзержинськ), вул. Ярославська, 42, який він придбав 15.06.1964 року, згідно договору надання у користування земельної ділянки для будівництва на праві приватної власності, але не оформив своїх речових прав на вказану будівлю. До моменту смерті, [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав за вищезазначеною адресою. За життя [PERSON] заповіт не склав, не розподілив частини будинку с поміж спадкоємців. Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], донька [PERSON], та син [PERSON]. У встановлений законом строк вони звернулись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак їм було відмовлено в звязку з тим, що не були надані правовстановлюючі документи на житловий будинок. Тому позивачі змушені звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх майнових прав та інтересів. Просять позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявились. Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі. Просять позов задовольнити. Представник відповідача Кам'янської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Першої Кам'янської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, копію спадкової справи № 255/2016 яка заведена після смерті [PERSON], померлого 16 жовтня 2015 року, перевіривши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Батьком є [PERSON]. 11 січня 1986 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис № 12. [PERSON] є дружиною [PERSON], а [PERSON] є його сином. 16 жовтня 2015 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 16.10.2015 року Баглійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 991. Відповідно до довідки про склад сімї № 1422, за адресою: вул. Ярославська, 42, проживають: [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулись до Першої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори за видачею свідоцтв про право на спадщину за законом на житловий будинок № 42 по вул. Ярославській, після смерті батька та чоловіка [PERSON], однак постановою від 31.08.2016 року у видачі свідоцтв їм було відмовлено в звязку з нездійсненою державною реєстрацією права власності на нерухоме майно. Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись особа за захистом свого невизнаного, оспорюваного або порушеного права. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу. Відповідно до\~ст.1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.3\~ст. 1268 ЦК України). Як встановлено у судовому засіданні позивачі не відмовлялися від прийняття спадщини. Преамбулою\~Закону України від 11 грудня 2003 року N 1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні"\~встановлено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених\~Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно\~ст. 67 Закону України від 02.09.1993 № 3425-XII "Про нотаріат", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо. Видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, строком не обмежена. Відповідно до п.4.11. Глави 10 Розділу ІІ Порядку\~вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Мінюсту від 22.02.2012 № 296/5\~для спадкоємця, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, заява про видачу свідоцтва про право на спадщину є первинним документом, на підставі якого заводиться спадкова справа. При цьому нотаріус має виконати всі дії, які передбачені цим Порядком. Нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Таким чином, якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а територіальною громадою (як органу до якого переходить відумерле майно) відмовлено у визнанні права позивача на спадкове майно, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні у порядку\~ст.392 ЦК України. Крім того, відповідно до ч.2\~ст.256 Цивільного процесуального кодексу України\~у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. Відповідно до п.23\~постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~- якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. В судовому засіданні встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] дійсно постійно проживали з [PERSON] однією сім'єю в будинку № 42 по вулиці Ярославській в м. Кам'янське (Дніпродзержинську) до часу відкриття спадщини 16 жовтня 2015 року, тобто не менше п'яти років, а тому позовні вимоги в цій частинні підлягають задоволенню. При цьому, судом не встановлено інших спадкоємців, крім позивачів, які б мали намір прийняти спадщину або які мають право на отримання спадщини після смерті [PERSON], померлого 16.10.2015 року. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне також задовольнити позовні вимоги в частинні визнання за ними права власності на будинок № 42 по вул. Ярославській в м. Кам'янське (Дніпродзержинську) Дніпропетровської області, який знаходиться на земельній ділянці площею 450 кв.м. в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], померлого 16.10.2015 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved