Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заявлені вимоги заявниця обгрунтовує тим, що [INFO] року помер її батько [PERSON], і після його смерті відкрилась спадщина до складу якої входить квартира. Заявник вказує, що з метою оформлення спадщини вона звернулась до Ковельської державної нотаріальної контори де було відкрито спадкову справу, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] нотаріусом їй було відмовлено по причині розбіжності щодо написання по батькові її батька, а саме в свідоцтві про право власності на житло неправильно вказано по батькові, замість "[PERSON]", як зазначено було у паспорті, записано "[PERSON]". Просить встановити факт, що має юридичне значення про те, що свідоцтво №610 про право власності на житло, а саме на квартиру [ADDRESS] видане 28.12.1993 року Ковельською дистанцією цивільних споруд Рівненського відділку Львівської залізниці на ім»я [PERSON] дійсно було видане [PERSON], який помер [INFO] року. Ухвалою судді від 12 листопада 2018 року було прийнято заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження і відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 12.12.2018 року. Заявник [PERSON] у судове засідання не з»явилась вказавши у заяві про розгляд справи у її відсутності. Представник заявника [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності та у відсутності заявника, заявлені вимоги підтримує повністю. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до висновку, що заява підставна та підлягає задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови ПВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутись в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилась до 01 січня 2004 року. Наведені заявником [PERSON] обставини підтверджені наступними доказами у справі. У свідоцтві про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2012 року, виданого відділом ДРАЦСу по м.Ковелю РС Ковельського МРУЮ, дані про батька заявниці, відповідно до паспорту громадянина України, зазначено як «[PERSON]». Окрім цього, заповіт на ім»я [PERSON] та [PERSON] був складний 16.02.2004 року саме [PERSON], [INFO] р.н, який проживав в [ADDRESS]. У витязі про реєстрацію у спадковому реєстрі №33905154 від 29.04.2013 року батько заявниці також зазначений як [PERSON]. Разом із тим, у свідоцтві про право власності на житло від 28.12.1993 року по батькові батьказаявника вказано як «[PERSON]», - тобто допущено помилку. Таким чином, судом установлено, що у всіх вище перелічених документах існує розбіжність у написанні по батькові батька заявника, а саме: «[PERSON]» і «[PERSON]», при цьому інформація щодо інших даних батька, зокрема, рік народження, адреса, тощо у вищеперелічених документах, які мають логічний зв'язок, тотожна, а тому виключає будь-який сумнів щодо їх приналежності. Доказів на спростування наведених вище та встановлених в ході судового розгляду справи обставин суду не надано. Задоволення поданої заяви має для [PERSON] юридичне значення та буде відповідати її інтересам, оскільки без встановлення даного факту, вона буде позбавлена можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини після смерті батька. Також судом установлено, що в інший спосіб, а ніж у судовому порядку шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, виправити допущену помилку заявник позбавлена можливості. Отже, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, що передбачено ч.2 ст.315 ЦПК України.

Outcome: approved