Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

27.04.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа: орган опіки та піклування Краматорської міської ради, про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.09.2007 року був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] [INFO]. 29.08.2011 року між позивачем та відповідачем був розірваний шлюб. Про що свідчить рішення суду від 29.08.2011 року про розірвання шлюбу №2-3236/2011. Відповідач по справі не бере участі у вихованні дитини, не провідує доньку, не цікавиться здоров'ям дитини, успіхами у навчанні, морально та матеріально не підтримує дитину. З моменту розлучення і по цей час відповідач бачився з дитиною два - три рази. В 2010 році дитина пішла в дитячий садок № 53, після чого, в 2014 році, вступила на навчання до школи №25. Всі витрати по утриманню та навчанню дитини лежать на позивачеві. Жодної матеріальної допомоги а також батькової любові малолітня дитина не відчуває від відповідача. Позивач постійно піклується, утримує, навчає малолітню дитину без допомоги відповідача. Задля духовного та культурного розвитку позивач влаштувала доньку до ДКіТ «НКМЗ» до шоу-балету для навчання у танцювальному ансамблі. Відповідно до рішення Краматорського міського суду від 09.08.2011 року №2- 3237/2011 року на відповідача покладено обов'язок сплати аліментів на утримання доньки. Але, відповідач навіть не цікавиться за які кошти виховується малолітня дитина. Тому, позивачем було подано заяву на примусове виконання рішення суду по сплаті аліментів до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції, та було відкрито виконавче провадження. Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості по аліментах № б/н, сума заборгованості станом на 31.01.2015 року складає: 48422,86 грн. Відповідач є злісним неплатником. По даний час відповідач не бере участі ні в вихованні дитини, ні в фінансовій допомозі для виховання дитини, не з'являється до органів влади, коли існує необхідність на користь дитини вирішувати питання. Відповідач просто ігнорує життя своєї доньки та тільки шкодить її нормальному розвитку. Починаючи з 2011 року відповідач проживає окремо та жодного з покладених законом на батьків обов'язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Відповідач не спілкується з малолітньою дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей. Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, новий рік та інші свята. Всі питання щодо виховання малолітньої дитини вирішуються позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходиться на повному утриманні матері, відвідує гуртки, тренувально-оздоровчі секції. Ці заняття потрібні малолітній дитині, які вона відвідує з задоволенням. Для розвитку дитини мати прикладає всі свої зусилля та можливості. Спосіб життя відповідача є антисоціальним, він зловживає спиртними напоями, схильний до агресії, погрожує позивачці та дитині фізичною розправою. Крім того, у період проведення антитерористичної операції у місті та в цілях забезпечення безпеки дитини Відповідач категорично заперечував проти виїзду дитини до родичів за кордон. Також продовжує шантажувати позивачку ненаданням згоди проти виїзду, як до родичів в Російську Федерацію, так і на працевлаштування закордон, чим порушує права та свободи вільного волевиявлення та пересування. Робота за кордоном за контрактом забезпечила б матеріальну базу для всебічного розвитку дитини. Позивачка у судовому засіданні на позовних вимогах наполягала та просила суд позбавити відповідача батьківських прав. Відповідач у судовому засіданні проти позбавлення його батьківських прав заперечував та пояснив, що має бажання спілкуватися з дитиною та виконувати свої батьківські обов'язки, проте такої змоги не має через неприязні стосунки з позивачкою, яка чинить йому в цьому перешкоди, не дає згоди на його спілкування з дитиною. Також забороняє спілкуватися з дитиною його батькам. У нього дійсно мається заборгованість по аліментним платежам, яку він пов'язує з тяжким матеріальним становищем. Протягом 4 років він не мав постійного місця роботи, а також 3 роки тому хворів на тяжку форму туберкульозу, перебував на стаціонарному лікуванні протягом 10 місяців, в зв'язку з чим отримує пенсію по інвалідності. Батьки відповідача протягом останніх чотирьох років щомісячно переводили позивачці 1000 грн. на утримання доньки [PERSON]. Знаючи про важке матеріальне положення відповідача, його батьки надавали будь-яку посильну матеріальну допомогу, не проводячи платежі через банк, оскільки сподівалися на порядність позивачки. На даний час він перебуває у цивільному шлюбі з іншою жінкою, виховує названу дочку. Він дійсно має намір спілкуватись з донькою, проте не може реалізувати своє бажання у зв'язку з виникненням конфлікту між ним та позивачкою, бажає у подальшому звернутись до суду з питанням про визначення часу для спілкування з дитиною. Представник органу опіки та піклування у судовому засідання проти задоволення позовних вимог не заперечувала. У судовому засіданні прокурор вважав, що відповідач не в повній мірі виконує свої батьківські обов'язки стосовно неповнолітньої дочки, проте враховуючи конкретні обставини даної справи, підстави для задоволення позову про позбавлення відповідача батьківських прав відсутні, однак відповідача слід попередити про необхідність змінити ставлення до виховання дитини, роз'яснивши йому, що у разі продовження ухиляння від виконання батьківського обов'язку щодо виховання дитини він може бути позбавлений батьківських прав. Допитана у якості свідка [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що її сестра [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу донька мешкає з позивачкою, повністю на її утриманні. Батько дитини з не займається вихованням та утриманням доньки, не цікавиться її життям, здоров'ям, розвитком, не спілкується з нею. [PERSON] агресивний, зловживає алкогольними напоями та наркотичними засобами. Суд, вислухавши пояснення позивачки, відповідача, третьої особи, прокурора, повно та всебічно з'ясував обставини справи, допитавши свідка, безпосередньо дослідивши наявні у справі письмові докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України передбачені всі підстави позбавлення батьківських прав, а саме мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Згідно з приписами пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Хронічний алкоголізм батьків і захворювання їх на наркоманію мають бути підтверджені відповідними медичними висновками. Звертаючись до суду з позовом позивачка просила позбавити батьківських прав відповідача, обґрунтовуючи вимоги тим, що він зловживає алкогольними напоями та ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], шлюб між якими було розірвано заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 29.08.2011 року. (а.с.5-6)Дитина мешкає разом з позивачкою, що не оспорюється сторонами. Відповідно до рішення Краматорського міського суду від 09.08.2011 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь позивачки для утримання доньки [PERSON] у розмірі ? частки заробітку щомісяця. (а.с7-8) Згідно довідки ВДВС Краматорського МУЮ станом на 31.01.2015 року заборгованість з аліментів у [PERSON] складає 48422,86грн.(а.с.9) Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконкому Краматорської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 22.07.2015 року, [PERSON] самоусунувся від виховання та утримання малолітньої доньки та, враховуючи інтереси малолітньої [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO]. Згідно з частиною шостою ст. 19 СК України, суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Проте із наданого суду висновку не вбачається, на підставі яких відомостей орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], відповідні документи не долучені до висновку та матеріалів справи. Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. Будь-яких відомостей про те, що відповідач є хронічними алкоголіком або наркоманом позивачкою суду не надано. Вимоги позивачки ґрунтуються лише на фактах окремого проживання батька та дитини, наявності у нього заборгованості зі сплати аліментів. Згідно з пояснень відповідача, він не надає матеріальну допомогу, тому що має скрутне фінансове становище, спілкуватися з дитиною йому забороняє позивачка. Вказана поведінка відповідача не може в повній мірі відповідати інтересам дитини, разом з тим не може бути й підставою позбавлення його батьківських прав, що є крайнім заходом впливу, оскільки відсутня його винна поведінка та свідоме ухилення чи нехтування батьківськими обов'язками. Через що суд вважає, що [PERSON] слід попередити про необхідність зміни свого ставлення до виховання та утримання доньки [PERSON], [INFO]. Ненадання відповідачем в теперішній час матеріальної допомоги доньці не може бути підставою для позбавлення його батьківських прав. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки не була встановлена винна поведінка відповідача та свідоме нехтування ним батьківськими обов'язками, а позбавлення його батьківських прав не сприятиме інтересам дитини.

Outcome: dismissed