Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

09.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила розірвати шлюб укладений між нею і відповідачем та визначити місце проживання неповнолітніх дітей разом із позивачем. Позовна заява мотивована тим, що 03 вересня 2004 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, про що зроблено відповідний актовий запис за №38. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, кожен з яких має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи між останніми постійно виникають суперечки, свідком яких нерідно являються діти, що впливає на їх психічний стан та кожного разу спричиняє душевні страждання і дітям, і позивачу. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у дітей та у позивача особисто, останній не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний час ведення між останніми спільного господарства та їх сумісне проживання припинено. В силу викладених обставин позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, а також залишити проживати неповнолітніх дітей разом із нею. При цьому, 23.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, у якій зазначила про те, що позовні вимоги викладені в позовній заяві щодо місця проживання дітей остання зазначила помилково, такі вимоги нею не заявлялися, при цьому вимогу про розірвання шлюбу остання підтримує в повному обсязі. (а.с. 21) Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, при реєстрації розірвання шлюбу остання виявила бажання надалі іменуватися прізвищем "Савіцька". Відповідач в судове засідання призначене на 23.11.2017р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням, яке повернулося на адресу суду та на якому містяться підпис останнього про вручення судової повістки. (а.с. 20) В судове засідання призначене на 12.12.2017 року відповідач не з'явився повторно, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений завчасно та належним чином. Конверт з повісткою про виклик в судове засідання повернувся на адресу суду з відміткою відділення поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 25-26) Відповідно до частини першої статті 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Разом з тим, відповідно до частини четвертої статті 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Таким чином, з урахуванням приписів статей 169, 224 ЦПК України суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і представник позивача не заперечував проти такого порядку розгляду справи. Згідно з частиною другою статті 197 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі. Заслухавши думку позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову виходячи\~з наступного. 03 вересня 2004 року [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - Іваненко) [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний\~актовий запис за №38 та підтверджується свідоцтвом про шлюб серії I-АМ №110315, яке видане 03 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області (а.с. 4) Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії I-АМ №008322 (а.с. 8) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-АМ №161257. (а.с. 9) Сімейне життя між сторонами не склалось, шлюб існує формально, а тому подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін. Згідно з частиною другою статті 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про\~розірвання шлюбу може предявити один із подружжя. Згідно зі статтею 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.\~ Відповідно до частини першої статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оскільки позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Савіцька», при реєстрації розірвання шлюбу прізвище позивача зазначити «Савіцька». З урахуванням вимог статті 88 ЦПК\~України, всі\~судові\~витрати понесені позивачем у справі, підлягають стягненню з відповідача\~на користь\~позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved