Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на частину житлового будинку. Свій позов мотивувала тим, що 25.12.1998 року вона одружилася з [PERSON] До їхнього одруження, 11.08.1997 року, [PERSON] отримав у подарунок 7/25 частин житлового будинку [ADDRESS]. За час спільного проживання подружжя вклало значні кошти в капітальний ремонт вказаного майна, що істотно збільшило його вартість, відтак, відповідно до ч.1 ст. 62 СК України є підстави для визнання цього майна їх спільною сумісною власністю. З 28.04.2013 року відповідач перешкоджає позивачці в проживанні в цьому приміщенні, що спонукало її до звернення до суду з цим позовом. Позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 119-120), прохає визнати 7/25 частин житлового будинку [ADDRESS] спільною сумісної власністю її і [PERSON]; визнати за нею право власності на 7/50 частину житлового будинку [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач та її представник - адвокат [PERSON] позов підтримали, прохали його задовольнити. Представник відповідача в особі адвоката [PERSON] позов не визнав. Третя особа [PERSON] при вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник третьої особи КП"Лубенське МБТІ" в судове засідання не з"явився, надіслав суду заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі. Треті особи : Реєстраційна служба Лубенського МУЮ, [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з"явились без поважних причин, про час, місце розгляду справи були повідомлені завчасно, належним чином, про що в матеріалах справи маються відповідні поштові повідомлення. Дослідивши матеріали, докази справи, заслухавши учасників процесу, свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 11.08.1997 року за договором дарування [PERSON] набув право власності на 7/25 частин житлового будинку [ADDRESS], що знаходиться на земельній ділянці держфонду пл. 1670 м2 та складається з: жилого будинку літ. А-1, житловою площею 70,2 м2, сараю «Б», погребу «В», сараю «Г», вбиральні «Е», гаражу «Ж», погребу під гаражем, огорожі № 1-3, 5, водопроводу № 4 та проводу № 6 (а.с. 10). 25.12.1998 року між [PERSON] та [PERSON] (позивачкою) зареєстровано шлюб (а.с. 9). Під час спільного проживання подружжя зробило капітальний ремонт спірного приміщення, що, на думку позивача, є підставою для визнання цього майна їх спільною сумісною власністю. Вирішуючи поставлене питання, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 62 СК України якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Аналогічна норма містилася в ст. 25 Кодексу про шлюб та сім'ю України, за якою якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя. Вказана норма статті визначає такі підстави поширення на особисте майно режиму спільної сумісної власності: наявність спільних трудових чи грошових затрат або затрат лише другого з подружжя, який не є власником даного майна. Під трудовими затратами слід розуміти особисту або спільну трудову діяльність подружжя, спрямовану на ремонт майна, здійснення його добудови, переробки тощо, що призвело до істотного збільшення вартості майна. Грошові затрати передбачають внесення особистих та (або) спільних коштів, що спрямоване на поліпшення майна. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 28.04.2004 року № 107 (а.с.20) [PERSON] дозволено прибудувати до належної частини будинку котельню розм. 1,56х3,0 м, збільшити площу житлової кімнати 2-4 за рахунок існуючої кухні 2-3, з подальшим переобладнанням її в житлову кімнату, збільшити площу кладови «ІУ» за рахунок сіней «ІІ» з подальшим переобладнанням їх в ванну кімнату, в сінях «ІІ» обладнати кухню та коридор. Рішенням виконавчого комітету Лубенської міської ради від 25.04.2007 року № 112 (а.с.21) [PERSON] дозволено прибудувати до існуючого гаражу «Ж» гараж для причіпу та сарай для зберігання інвентарю загальним розміром 6,2х4,0 м, збільшити площу існуючого гаражу «Ж» за рахунок добудови (загальна площа якого становитиме 6,2х3,35 м), провести надбудову другого поверху на проектуємою будівлею та існуючим гаражем «Ж» літню кухню, розмір якої становитиме 6,2х7,35 м, побудувати сарай для утримання птиці розміром 1,5х2,0 м, сарай «Г» розібрати. Відповідно до інформаційної довідки КП «Лубенське МБТІ» від 29.05.2013 року № 1200 (а.с.11), власниками будинку [ADDRESS] є [PERSON] - 7/25, [PERSON] - 21/100, [PERSON] - ?, [PERSON] - 26/100. Технічна характеристика: житловий будинок «А-1» житловою площею 158,1 м2, погріб «В», погріб «Ж», сарай «Б», убиральня «Д», сарай «Е», гараж «Ж», літ. Душ «З», прибудова «б-1», прибудова «б-2», навіс «е», огорожа №1-8, вигр. Яма № 9. Таким чином, в порівняні з датою отримання [PERSON] спірного майна - 11.08.1997 року, на час складання довідки БТІ його геометричні розміри значно збільшилися. Судом досліджено акти обстеження житлово-побутових умов, складені вуличним комітетом (а.с. 17-19), в яких підтверджено, що станом на 1998 рік житлове приміщення [PERSON] було у занедбаному стані без комунальних зручностей. За період спільного проживання [PERSON] та позивачки в квартирі зроблено капітальний ремонт: поміняно 3 вікна металопластикові, троє міжкімнатних дверей, встановлено двоє вхідних дверей, зроблено гіпсокартонні стелі, замінена підлога, та обкладено кафелевою плиткою ванну та кухню, пічне опалення перероблено на камін, зроблено парове опалення, прибудовано котельню, встановлено котел, зроблено ванну кімнату, проведено воду, зроблено вигрібну яму, побудовано два гаражі, добудовано на гаражах другий поверх, проведено світло в гараж та погріб, змінено забор, встановлено металеві грати., проведено телефон. Ухвалою Лубенського міськрайонного суду від 03.12.2013 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої, зокрема, поставлені такі питання: 1) яка дійсна вартість на даний час частини житлового будинку [ADDRESS], а саме: 7/25 частин, які належать [PERSON]?; 3) яка поелементна вартість фактично виконаних робіт з будівництва та реконструкції?; 4) яка дійсна вартість частини житлового будинку і надвірних будівель станом на 11.08.1997 року; 6) за рахунок чого відбулась зміна вартості частки, яка належить [PERSON] (з 11.08.1997 року)? Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 1273/1274 від 14.03.2014 року, складеного Полтавським відділенням Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса: дійсна вартість частини житлового будинку [ADDRESS], а саме: 7/25 частин, які належать [PERSON], складає 206 610 грн 00 коп.; загальна вартість фактично виконаних будівельних робіт з реконструкції квартири № 2 без врахування фізичного зносу 151 153 грн 00 коп.; збільшення вартості частки [PERSON] виникло за рахунок влаштованої до квартири № 2 прибудови, проведення в ній ремонту з обладнанням санітарно-технічними комунікаціями та пристроями, влаштування прибудови до гаража літ «Ж» і зведення над ним надбудови, влаштування вимощення і зведення огорож. Також в висновку зазначено, що встановити вартість частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями станом на 11.08.1997 року не є можливим через відсутність відомостей про вид опорядження приміщень квартири № 2 та їх технічний стан на момент укладання договору дарування. Відтак, експерт встановив ринкову вартість частини житлового будинку з відповідними надвірними будівлями станом на 04.10.1994 року, дату складання технічного паспорту, в цінах на дату складання висновку, яка становить 98 050 грн 00 коп. Таким чином, вказаний висновок експерта дає підстави для порівняння ціни на частину житлового будинку [PERSON] станом 11.08.1997 року, яка складає 98 050 грн 00 коп., та станом на час складання висновку, яка складає 206 610 грн 00 коп. Слід зазначити, що ціни в обох випадках застосовані станом на час складання висновку, а різницею є стан житлового приміщення з надвірними спорудами, який змінився за вказаний період. Такі дані дають підстави для висновку, що в зв'язку з проведенням капітального ремонту приміщень їх вартість збільшилася більше, ніж у 2 рази, що є істотним. Крім того, з досліджених матеріалів справи вбачається, що збільшення вартості майна відбулося внаслідок спільних трудових та грошових затрат, що також підтверджується показами свідків [PERSON], третіх осіб [PERSON], [PERSON] Відтак, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для визнання спірного майна спільною сумісною власністю. Частина 2 статті 370 ЦК України встановлює, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до правової позиції, висловленої Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в рішенні від 03.07.2013 року, якщо суд визнає роздільне майно дружини або чоловіка спільним майном подружжя, він не визначає часток кожного з подружжя у праві на це майно, у тому числі з врахуванням вартості первинного майна. Майно вважається спільним без визначення часток. Такі частки можуть визначатися лише у разі поділу майна подружжя. При цьому застосовуються правила ст. 70 СК України. Вказана норма не передбачає можливості збільшення частки одного з подружжя у майні на тій підставі, що у спільне майно ввійшло первісне майно, яке істотно поліпшилось за час шлюбу. Тобто розподіл спільного майна подружжя повинен здійснюватися за загальними правилами, тобто порівну (або в нерівних частках, якщо для цього існують передбачені ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК України підстави). Обставини, встановлені ч. ч. 2, 3 ст. 70 СК України судом не встановлено, а тому частки позивача та відповідача в 7/25 частин житлового будинку [ADDRESS] є рівними: 7/50 на 7/50. Позивачем під час розгляду позову в суді були понесені наступні судові витрати : судовий збір (а.с.1, 106, 118) в розмірі 1033 гривні, оплата за проведення будівельно-технічної експертизи в розмірі 2142 гривні (а.с.136), оплата за виготовлення технічного паспорта в МБТІ, необхідного для проведення судової експертизи в розмірі 1168 грн. 61 коп., витрати на правову допомогу, згідно розрахунку наданим позивачем (а.с.133, 137), з яким суд погоджується, в розмірі 2079 грн., а всього позивачем понесено судових витрат на загальну суму - 6422 грн. 61 коп., які, відповідно до ст.88 ЦПК України, повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved