Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

15 січня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» поштою звернулося до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що відповідно до договору від 07 травня 2010 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк», який в подальшому змінив назву на АТ КБ «ПриватБанк», кредит у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, та отримала у користування кредитну картку. В подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5100 грн. Відповідачка свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 23 листопада 2020 року у неї утворилася заборгованість у сумі 15711,42 грн. Посилаючись на викладені вище обставини, банк просить стягнути з відповідачки заборгованість не у повному обсязі, а у розмірі 14981,85 грн. Також просить стягнути сплачений ним судовий збір. Ухвалою від 29 січня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача Гребенюк О.С. у судове засідання не з`явився, одночасно з позовом надіслав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, причин неприбуття не повідомила, про день, час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином. Враховуючи, що належним чином сповіщена відповідачка у судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позов не подала, а також, що позивач проти заочного вирішення справи не заперечує, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частиною 1 статті 207 ЦК України передбачено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). У статті 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності з яким сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07 травня 2010 року [PERSON] звернулася до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", правонаступником якого є АТ КБ "ПРИВАТБАНК", із заявою про видачу кредиту (а. с. 21, 49, 50). Зі змісту вказаної вище заяви вбачається, що відповідачка погодилася та засвідчила своїм підписом, що дана заява разом з Умовами, Правилами надання банківських послуг та Тарифами, правилами використання, головними умовами обслуговування та кредитування, розміщені в рекламному буклеті, складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення і погодилася з його умовами, екземпляр договору про надання банківських послуг погодилася отримати шляхом самостійного роздрукування з офіційного сайту банку. Зобов`язалася виконувати вимоги Умов та Правил, а також регулярно самостійно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку (а. с. 23-46). Відповідно до витягу з Тарифів обслуговування кредитних карток для картки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (яка з 01 січня 2013 року переведена на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового період») базова % ставку в місяць становила - 3 % та для картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» базова % ставка становила - 2,5 %, пізніше встановлено базову % ставку в місяць: за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року, - 2,9 %, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року, - 3,6 %. Для картки «Універсальна Contrakt» (з 01 вересня 2014 року проводиться зміна тарифного плану на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold») - базова % ставка в місяць становила - 1,7%. Для картки «Універсальна Gold» базова % ставка в місяць становила - 2,5 %, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2013 року - 2,3 %, за тратами, здійсненими з 01 вересня 2014 року, - 2,7 %, за тратами, здійсненими з 01 квітня 2015 року, - 3,5 %. Для усіх видів карток встановлено однакову суму штрафу за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, а саме: 500 грн + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій (а. с. 22). Отже, судом встановлено, що між сторонами у справі був укладений кредитний договір приєднання, згідно з яким позичальник приймає і погоджується із запропонованими кредитором умовами без права вносити свої пропозиції щодо цих умов. З матеріалів справи вбачається, що на підставі вищевказаної анкети-заяви ПАТ КБ «ПриватБанк» відкрив відповідачці картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а саме: 5000 грн, який потім збільшив до 5100 грн (а. с. 20). Згідно з довідкою АТ КБ «ПриватБанк» відповідачка отримала кредитну картку (а. с. 19). Відповідачка користувалася кредитними коштами та частково погашала заборгованість за кредитним договором. Однак, внаслідок того, що щомісячні платежі за кредитним договором вносилися несвоєчасно та не в повному обсязі, станом на 23 листопада 2020 року у [PERSON] утворилася заборгованість у загальному розмірі 15711,42 грн, яка складається з наступного: 11147,59 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3834,26 грн - заборгованість за відсотками та 729,57 грн - заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит (а. с. 6-14). Отже, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт надання банком кредитних коштів відповідачці та порушення останньою зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 526, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У силу ст. ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У своїй позовній заяві банк зазначив, що заборгованість по кредиту становить 15711,42 грн, але він просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 14981,85 грн, в т.ч.: 11147,59 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 3834,26 грн - заборгованість за відсотками. З огляду на викладене та в межах заявлених позивачем позовних вимог суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у загальному розмірі 14981,85 грн. З огляду на положення ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід також стягнути 2102 грн. понесених і документально підтверджених судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved