Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача про стягнення пені, 3 % річних, інфляційних витрат за прострочення виплати страхового відшкодування. Свій позов мотивує тим, що 12.09.2007 р. близько 9 год. [PERSON] , який застрахував свою цивільно-правову відповідальність у відповідача, керуючи належним йому автомобілем марки ВАЗ-21150, н.з. [NUMBER], рухаючись по а/д Броди-Тернопіль неподалік смт.Підкамінь Бродівського району Львівської області порушуючи правила дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху де здійснив зіткнення з автомобілем марки Опель-Кадет з н.з. [NUMBER], під його керуванням. Внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження та в період з 14.09.2007 р. по 17.10.2007 р. знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Червоноградської ЦМЛ. Постановою судового засідання Бродівського районного суду Львівської області від 22.07.2008 р. кримінальна справа відносно [PERSON] закрита по нереабілітуючих обставинах із звільненням його від кримінальної відповідальності, проте, останній визнав свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.1 ст. 286 КК України. Рішенням Червоноградського міського суду від 22.10.2010 р., яке набрало законної сили 14.06.2011 р. з ВАТ НАСК «Оранта» в його користь стягнуто 8274,10 грн. відшкодування витрат на лікування внаслідок вищевказаної ДТП. Однак, відповідачем тривалий час, не виконується рішення суду та не виплачуються присуджені кошти. Відтак вважає, що ВАТ НАСК «Оранта» повинне сплати пеню в розмірі 1257,88 грн. за період з 26.12.2011 р. по 26.12.2012 р., інфляційні витрати в сумі 4581,11 грн., а також 3% річних в розмірі 1288,71 грн. за період з 20.10.2007 р. по 26.12.2012 р. З огляду на наведене просить позов задовольнити. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зіслався на обставини аналогічні викладеним в позові, просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, подав письмові заперечення згідно яких, вказав, що 12.09.2007 р. позивач як потерпілий згідно вищезазначеної ДТП звернувся до страхової компанії НАСК «Оранта» із заявою про виплату страхового відшкодування. Проте, у виплаті такого йому було відмовлено, оскільки, страхувальник здійснив взаєморозрахунки з потерпілим, відшкодувавши заподіяну йому шкоду, без попереднього погодження зі страховою компанією. 26.12.2012 р. НАСК «Оранта» на виконання постанови державного виконавця ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження, перераховано кошти у розмірі 8277,60 грн. на рахунок ВДВС, а відтак повністю виконано рішення Червоноградського міського суду від 22.10.2010 р. про відшкодування витрат на лікування. Крім того, додав, що позивач звернувся до НАСК «Оранта» із заявою про страхове відшкодування 12.09.2007 р., відтак виплата повинна була бути здійснена в термін до 12.10.2007 р. Таким чином, перебіг позовної давності розпочався з 13.10.2007 р. та закінчився 12.10.2010 р., для нарахування пені строк закінчився 12.10.2008 р. Враховуючи наведене, вважає, що страховою компанією виконано рішення суду та позивачем пропущено строк позовної давності. З огляду на зазначені обставини просить відмовити в задоволенні позову. Заслухавши пояснення, оцінивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до пункту першого статті 22 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Судом встановлено, що рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 22.10.2010 р., стягнуто з ВАТ НАСК "ОРАНТА" на користь позивача 8274,10 грн. відшкодування витрат на лікування. Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 14.06.2011 р., рішення Червоноградського міського суду від 22.10.2010 р., залишено без змін. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 7.09.2012 р. серії ВП № 34123188 вбачається, що старшим державним виконавцем ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-121/10 виданого 22.10.2010 р. Червоноградським міським судом про стягнення з ВАТ НАСК «Оранта» боргу в розмірі 8277,6 грн. на користь [PERSON] На підставі повідомлення державної казначейської служби від 8.11.2013 р. № 14-01/872-27858 встановлено, що 20.09.2013 р. органом Казначейства забезпечено перерахування коштів в загальній сумі 8274,10 грн. на користь [PERSON] відповідно до платіжного доручення наданого ВДВС Голосіївського РУЮ у м. Києві. Ч. 5 ст. 11 ЦК, в якій йдеться про те, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень ст. 625 ЦК у разі наявності між сторонами деліктних, а не договірних зобов'язань. З рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в ст. 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить у них ясність та визначеність. Згідно даних правовідносин позивач не є страхувальником ВАТ НАСК "ОРАНТА", а є потерпілою особою, з ним він не перебуває в жодних договірних відносинах. Слід також зазначити, що відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Таким чином, дія ч. 2 ст. 625 ЦК на яку посилається позивач не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Формами неустойки є штраф і пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК). Як вбачається з п. 36.5. ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. В силу ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). На думку суду однорічний строк позовної давності про стягнення пені у даній справі розпочався з набранням судовим рішенням законної сили про стягнення на користь позивача страхового відшкодування (14.06.2011 р.), однак [PERSON] цим правом не скористався, звернувся до суду із позовом 15.08.2013 р. Отже, з врахуванням часу звернення позивача до суду в зазначених вимогах слід відмовити на підставі ч.4 ст.267 ЦК України за спливом строку позовної давності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, позивачем не представлено, а судом не здобуто жодних переконливих доказів у їх підтвердження, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог.

Outcome: dismissed