Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

[PERSON], діючи як представник за дорученням в інтересах [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових коштів на період навчання дитини. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] позивачка [PERSON] проживала спільно до вересня місяця 2016 року. Від спільного проживання у них народився син, [PERSON], [INFO], який є повнолітнім, проживає з матір'ю та перебуває на її повному утриманні. У вересні місяці 2016 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано, що стверджується рішенням Рахівського районного суду від 19.09.2016. Рішенням Рахівського районного суду від 11.11.2016 відповідача [PERSON] було зобов'язано сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. Аліменти на утримання сина, [PERSON] отримувала до досягнення сином повноліття. Заборгованості по сплаті аліментів немає. З 01 жовтня 2017 року [PERSON] навчається у Вищій Школі Бізнесу Домброва-Гурнича Польської Республіки з денною, платною формою навчання на факультеті Управління. Термін закінчення навчання 30.03.2019. Оплата за перший рік навчання була сплачена матір'ю студента, позивачкою у справі [PERSON]. Крім навчання, позивачка сплачує проживання у гуртожитку її сина, студента [PERSON] за місцем навчання у Вищій Школі Бізнесу власними коштами. За навчання та проживання за 2017-2018 навчальний рік, позивачкою сплачено кошти у сумі 20000 гривень, що підтверджується чеками "ПриватБанку". Крім навчання у Вищій Школі Бізнесу Домброва-Гурнича Польської Республіки, студент [PERSON] отримує освітні послуги (консeльтації) у Мукачівському кооперативному торговельно-економічному коледжі Закарпатської області на платній основі, за що ним сплачено 6000 гривень. На даний час, сім'я позивачки знахдиться у важких матеріально-побутових умовах. Весь тягар по сплаті вартості навчання, вартості підручників, проїзду до навчального закладу, лежить на позивачці, яка працює виховатилем у ДНЗС присілка Ріка, села Верхнє Водяне, її заробітна плата є невиликою. У зв'язку з наведеним, позивачка позичає кошти на оплату за навчання на утримання сина студента. Відповідач [PERSON], добровільно надавати кошти на навчання свого сина відмовляється. Останній являється особою працездатного віку, працює по контракту за кордоном, має стабільні заробітки та матеріальну можливість сплачувати половину вартості навчання свого сина [PERSON]. На підставі викладеного, просив винести рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], аліменти на утримання повнолітньої дитини - сина, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 1500 гривень, щомісячно до закінчення навчання. Стягувати з відповідача [PERSON] на користь [PERSON], додаткові витрати на період навчання дитини, [PERSON], [INFO] в розмірі 9000 гривень, як половину вартості за період навчання дитини-студента [PERSON], до закінчення навчання. Стягнути з відповідача виплати, пов'язані з наданням платної юридичної допомоги. Позивач, [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, що стверджується особистою розпискою [PERSON] Відповідач, [PERSON], у судове засідання не з'явився. Був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 1999 року, який між ними було розірвано Рахівським районним судом Закарпатської області, про що ухвалено рішення від 19 березня 2012 року (справа №305/1352/16-ц). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю мамою, позивачкою по справі - [PERSON] та батьком, відповідачем по справі [PERSON], що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 14.03.2018. На підставі рішення Рахівського району Закарпатської області від 11 листопада 2016 року по справі №305/1363/16-ц, з [PERSON] стягувалися, щомісячно, на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі по 1500 (одній тисячі п'ятсот) гривень, починаючи з 22 серпня 2016 року, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, за загальним правилом, батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, тобто, до 18 років. Судом встановлено, що на час подання позовної заяви, син сторін, [PERSON], [INFO], досяг повноліття та навчається, згідно довідки Університету в Домброві Гурнічій від 15.09.2017 на факультеті Управління, денної, платної форми навчання у Вищій Школі Бізнесу Домброва-Гурнича Польської Республіки. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, передбачений главою 16 Сімейного кодексу України. Так, згідно зі статтею 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Підставою виникнення обов'язку батьків щодо утримання повнолітніх дітей в даному випадку є такий склад юридичних фактів: походження дітей, продовження повнолітніми дітьми навчання, потреба повнолітніх дітей у зв'язку з продовженням навчання в матеріальній допомозі, здатність батьків таку допомогу надавати. Сукупність цих фактів утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання. У разі відсутності хоча б одного з наведених вище фактів аліментне зобов'язання, пов'язане з утриманням батьками своїх повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не виникає. Аналогічне роз'яснюється п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15.05.2006 року, згідно якої обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів, як досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба, у зв'язку з цим, у матеріальній допомозі, наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Позивачка надала суду докази того, що її повнолітній син, [PERSON], [INFO], сплатив за 2017-2018 роки за навчання у Вищій Школі Бізнесу Домброва-Гурнича Польської Республіки та проживання у гуртожитку 20000 гривень, що стверджується чеками ПАТ КБ "ПриватБанк". Крім того, довідкою №7 виданою Мукачівським кооперативним торговельно-економічним коледжем 15 січня 2018 року, стверджується той факт, що [PERSON] дійсно сплатив за надання освітньої послуги за 2017-2018 навчальний рік 6000 гривень. При розгляді цивільної справи суд керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: dismissed