Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

21 березня 2019 року до суду надійшла позовна заява акціонерного товариства «ДТЕК ЗАХІДЕНЕРГО» в особі: відокремленого підрозділу «ДОБРОТВІРСЬКА ТЕПЛОВА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ» до [PERSON] , [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідачів заборгованість з оплати житлово комунальних послуг в сумі 17 983,56 грн та судові витрати у справі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 01.01.2002 р. позивач здійснює обслуговування житлового фонду смт. Добротвір та надає комунальні послуги населенню. Відповідачі отримуючи дані послуги не виконують своїх зобов`язань щодо їх оплати в зв`язку з чим станом на 01.03.2019 виникла заборгованість, яка складає 17 983,56 грн. Ухвалою суду від 16.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження в справі та призначено судовий розгляд. У визначений судом строк відповідачі відзиву на позовну заяву не подали. Представник позивача Маєвська Т.В. в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечує щодо заочного розгляду справи, а тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутності на підставі ст.280 ЦПК України. Відповідачі повторно не з`явилися в судове засідання, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду. З огляду на зазначені обставини, суд проводить заочний розгляд даної цивільної справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Позивач Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Добротвірська теплова електрична станція" здійснює обслуговування житлового фонду смт. Добротвір та надає комунальні послуги населенню, зокрема, відповідачам у справі [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивачем на адресу відповідачів засобами поштового зв`язку було надіслано для підписання Договір №С 11/72 від 01.05.2014 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (а.с.7-12). У п. 46 Договору зазначено про наявну на час його підписання заборгованість в сумі 11 269,41 грн. 03.10.2016, згідно з заявою відповідача [PERSON] , між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір про реструктуризацію заборгованості за комунальні послуги з жовтня 2016 по вересень 2018 рік.(а.с.17,18). Судом встановлено, що відповідачами з часу укладення договору про реструктуризацію заборгованості за комунальні послуги, не було проведено жодного платежу. Згідно з актом ДТЕК Добротвірська ТЕС від 23.11.2018 [PERSON] за адресою [ADDRESS] не проживає. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступних норм та положень закону. Так, відповідно до положень ст. 156 ЖК України власник та члени його сім`ї зобов`язані сплачувати витрат по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території. Згідно ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до підпункту 2 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законодавством, тарифів щодо оплати побутових, комунальних, транспортних та інших послуг, які надаються підприємствами та організаціями комунальної власності відповідних територіальних громад; погодження в установленому порядку цих питань з підприємствами, установами та організаціями, які не належать до комунальної власності. Статтями 20 та 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг, відповідно до яких споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - є надання таких послуг вчасно та відповідної якості. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Частиною 2 ст. 32 вищевказаного Закону встановлено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Необхідність укладення договору про надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов`язок, а не право споживача таких послуг. Крім цього, відповідно до змісту зазначених положень Закону споживач може відмовитися від укладення договору на надання житлово-комунальних послуг лише в разі відмови від користування такими послугами, а не через непогодження сторонами умов такого договору. Пункт 5 частини 3 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує на обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки встановлені договором або законом. Відповідно до змісту ст. 627 ЦК України свобода договорів не є безмежною і у випадках, передбачених актами цивільного законодавства, особа зобов`язана укласти відповідний договір. Такий випадок, зокрема, передбачено пунктом 1 частини третьої ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відповідно до якого споживач, зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Як встановлено судом матеріалами цивільної справи відповідачі Договору з позивачем про надання житлово-комунальних послуг не підписували, однак, разом з цим у встановленому законом порядку і від користування послугами позивача не відмовилися, а фактично такими користувалися і користуються, а відтак відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для не сплати за фактично надані житлово-комунальні послуги. Відповідачі не виконують своїх зобов`язань в зв`язку з чим в них перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 01.03.2019 становить 17 983,56 грн., що стверджується розрахунком заборгованості по житлово-комунальних послугах по абоненту [PERSON] , адреса [ADDRESS] а.с . 6). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Враховуючи те, що судом встановлено невиконання відповідачами, як споживачами послуг, обов`язку щодо оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг, то суд дійшов до висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості. Одночасно,

Outcome: approved