Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

12 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити юридичний факт визнання батьківства [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м.Олевськ, Житомирської області стосовно [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Олевський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни до актового запису, а саме: до свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] , де в графі батько зазначити [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 1992 року по 1995 рік мати заявника [PERSON] та батько [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від цих стосунків народився заявник - [PERSON] , [INFO] . Так як батьки заявника в той час не перебували в зареєстрованому шлюбі, то в свідоцтві про народження в графі «Батько» не було зазначено даних про батька заявника, тобто він був зареєстрований в органах РАЦС на підставі ч.1 ст.135 СК України. Батько заявника постійно проживав з заявником та його матір`ю, утримував сім`ю, спілкувався з заявником, проводив з ним час, приймав участь у його вихованні та навчанні, забезпечував харчуванням та одягом, виконував свої батьківські обов`язки. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для успадкування майна після смерті батька. Заявниця в підготовче судове засідання надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити на стадії підготовчого судового засідання. Від заінтересованої особи - Олевського районного відділу державної РАЦС Головного ТУЮ у Житомирській області надійшла заява, в якій просять розглядати справу без участі представника. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , згідно його свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданим 22.07.1994 року Олевським райвідділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області, в графі «батько» вказаний « [PERSON] », в графі «мати» - « [PERSON] ». (а.с.8) Дані про батька [PERSON] , внесені у відповідності до вимог ст. 135 СК України, зі слів матері, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. З матеріалів справи також вбачається, що з 1992 року по 1995 рік мати заявника [PERSON] та батько [PERSON] проживали разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу, від цих стосунків народився [PERSON] , [INFO] . Батько заявника постійно проживав з заявником та його матір`ю, утримував сім`ю, спілкувався з заявником, проводив з ним час, приймав участь у його вихованні та навчанні, забезпечував харчуванням та одягом, виконував свої батьківські обов`язки. Згідно свідоцтва про смерть батько заявника [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.9) Відповідно до ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 2 ст. 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 130 СК України, заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині 3 ст. 128 цього Кодексу. Пленум Верховного Суду України в постанові №5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р ., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства, спільне виховання або утримання ними дитини. Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч.2 ст.128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з отриманням норм цивільного процесуального законодавства. Згідно із ч. 2 та ч. 3ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Крім того, гідно п.п. 20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства, зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. На підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник в обґрунтування своїх вимог, були підтверджені у судовому засіданні наданими ним доказами.

Outcome: approved