Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення грошових коштів у сумі 6 400 гривень. В обґрунтування позову покликається на те, що вона з 17.03.2007 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] та виховує двох малолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. 03.09.2014 р. її чоловік, [PERSON], та відповідач уклали письмовий договір про купівлю-продаж квартири [ADDRESS]. Зазначений договір не було посвідчено нотаріусом. Згідно з п.п. 10 та 11 договору - [PERSON] передав [PERSON] готівкою 6 400 гривень. Згідно з нормою ст. 657 ЦК - договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.Відповідно до ст. 220 ЦК - у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою, що передбачено ч. 5 ст. 216 ЦК. Представник позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору позов підтримав з мотивів, викладених у фабулі позову. Крім того, додатково пояснив, що [PERSON] 03.09.2014 р., укладаючи нікчемний правочин про купівлю квартири, сплатив на користь [PERSON] кошти у сумі 6 400 гривень, що було еквівалентно 500 доларів США. Вказана обставина підтверджена письмово договором купівлі-продажу квартири та визнається відповідачем і третьою особою. Зазначені кошти були особистою приватною власністю [PERSON], як власні збереження до укладення шлюбу, що підтверджується письмовою заявою [PERSON]. Окрім того, останній не отримав нотаріальної письмової згоди дружини на укладення договору купівлі-продажу квартири. Зазначена обставина також стверджується третьою особою та не спростовується іншими доказами. Просив позов задоволити. Відповідач та представник відповідача позов не визнали з мотивів, викладених у письмових запереченнях (а.с.17). Просили у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задоволити з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.09.2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали письмовий договір про купівлю-продаж квартири [ADDRESS] Зазначений договір не було посвідчено нотаріально, що підтверджується вказаним договором (а.с. 6) та визнається сторонами. Згідно з приписом ст. 657 Цивільного кодексу (форма окремих видів договорів купівлі-продажу), - договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. В порушення зазначеної норми цивільного права сторонами правочину не було нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Стаття 220 Цивільного кодексу України встановлює нікчемність правочину у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору. [PERSON] та [PERSON] в момент укладення договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03.09.2014 р. вимог закону, а саме ст. 657 ЦК України про необхідність нотаріального посвідчення правочину не дотрималися, а відтак, згідно зі ст. 220 ЦК України договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03.09.2014 р. є нікчемним (недійсним). Відповідно до ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України, - недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі усе, що одержала на виконання цього правочину. Відповідно до ч. 5 ст. 216 Цивільного кодексу України, - вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 р., N 9 ""Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"", - відповідно до статей 215 та 216 ЦК вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є заінтересованою стороною, яка вправі пред'явити позов про застосування наслідків нікчемного правочину з огляду на наступні обставини. З 17.03.2007року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копію свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.3). Відповідно до ч.2 ст. 65 Cімейного кодексу України дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Згідно з ч. 3 ст. 65 Cімейного кодексу України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути подана письмова нотаріально засвідчена згода другого подружжя. У матеріалах справи відсутня письмова нотаріально посвідчена згода позивача на укладення її чоловіком [PERSON] договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03.09.2014 року. Невчинення письмової нотаріально посвідченої згоди подружжя також підтверджується заявою третьої особи (а.с. 21). Відповідно до п.1 ч.1 ст. 57 Cімейного кодексу України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно набуте нею, ним до шлюбу. Згідно із заявою третьої особи (а.с.21) кошти у розмірі 6 400 грн., передані відповідачеві на підставі договору купівлі-продажу [ADDRESS] від 03.09.2014 року, є особистою приватною власністю [PERSON] як власні збереження, набуті до укладення шлюбу з [PERSON]. Зазначена обставина спростована не була. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання (ст. 570 ЦК України). Згідно з п.10 нікчемного договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03.09.2014 р., сторони дійшли згоди, що в підтвердження укладення договору купівлі-продажу та з метою забезпечення його виконання покупець ([PERSON]) передає продавцю ([PERSON]) грошову суму у розмірі 6400 гривень, що еквівалентно 500 доларів США, що має статус завдатку. Пунктом 11 нікчемного правочину підтверджено, що завдаток передається у момент підписання договору. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України, - недійсне зобов'язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов'язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення. Судом встановлена нікчемність зобов'язання купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 03.09.2014 р., а тому забезпечення недійсного зобов'язання завдатком є недійсним. Таким чином, оцінивши усі письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є підставним, а відтак, такий слід задоволити.

Outcome: approved