Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

14 серпня 2018 року позивач звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 27 листопада 2017 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2250 про надання кредиту. На умовах даного договору [PERSON] позивачем були надані кредитні кошти в сумі 6091 ( шість тисяч дев'яносто одна) гривня. Строк дії даного договору становить 10 місяців: з 27 листопада 2017 року по 27 вересня 2018 року. Позивач, на підставі п.1.1 Кредитного договору № 2250 від 27 листопада 2017 року, передав [PERSON] суму 6091 грн. у касовому порядку 27 листопада 2017 року, згідно з видатковим касовим ордером № 2954. Зазначений договір встановлює платність та строковість Кредиту Позичальника, а саме: -10 місяців- строк погашення кредитного зобов'язання з моменту видачі грошових коштів; -41% річних- плата за кожний день користування кредитом від суми залишку заборгованості. Згідно з п. 6.1.3 кредитного договору № 2250 від 27 листопада 2017 року відповідач [PERSON] зобов'язався вчасно здійснювати платежі щодо погашення кредиту та процентів, нарахованих за користування кредитом, відповідно до графіка розрахунків. Однак Позичальник неналежним чином виконував свої зобов'язання по кредитному договору, несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту та відсотки за його користування. Останній раз сплата за кредитом ним була здійснена 20 березня 2018 року. Станом на 10 серпня 2018 року заборгованість по кредитному договору складає 4487,45 грн., з яких: - 3851,48 грн. - тіло кредиту; - 635,97 грн. - проценти за користування кредитом. Претензія Позивача № 116 від 31.07.2018 року про сплату суми заборгованості та дострокове повернення кредиту залишена Позичальником без відповіді, а кредитна заборгованість до цього часу не сплачена. З метою забезпечення виконання зобов'язання у повном обсязі по кредитному договору, 27 листопада 2017 року між Позивачем та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки за № 2250. Відповідно до умов якого [PERSON] та [PERSON] добровільно прийняли на себе зобов'язання солідарно відповідати перед Кредитором за невиконання Позичальником його зобов'язань за договором кредиту № 2250 від 27 листопада 2017 року і за письмовою вимогою Кредитора - сплатити за грошовими зобов'язаннями Позичальника протягом десяти банківських днів після дати відправлення зазаченої вимоги. Пред'явленням вимоги до Поручителів про погашення боргу також вважається і пред'явлення до нього позову. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов договору по поверненню суми кредиту, Позивач звернувся до Поручителів: [PERSON] та [PERSON] з вимогою про сплату заборгованості по одержаному Позичальником кредиту, яка залишилися без задоволення, а сума заборгованості до теперішнього часу не сплачена. Тому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором кредиту в сумі 4487,45 грн. та судовий збір в розмірі 1762,00 грн. Відповідно до ст.274 ЦПК України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надали, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. Враховуючи вимоги ст. 247 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно до ст.ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності. Статтею 13 ЦПК України визначено, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до статті 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори та інші правочини. Судом встановлено, що 27 листопада 2017 року між позивачем - Кредитною спілкою „Єднання через Природний Закон" та відповідачем - [PERSON] був укладений кредитний договір № 2250 про надання кредиту на суму 6091 ( шість тисяч дев'яносто одна) гривня 00 копійок, строком на 10 місяці, з 27 листопада 2017 року по 27 вересня 2018 року ( а.с. 6-9). Відповідач [PERSON] зобов'зався повернути отриманий кредит та сплати відсотки за користування кредитом. Плата за користування кредитом становить 41% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п.1.1 Кредитного договору № 2250 від 27 листопада 2017 року, Кредитна спілка передала, зазначену в договорі суму, відповідачеві [PERSON]. за видатковим касовим ордером № 2954 від 27 листопада 2017 року ( а.с. 13). Сума, зазначена в договорі, відповідає сумі, зазначеній у видатковому касовому ордері. Пунктом 3.3 Кредитного договору було встановлено графік погашення кредиту, але відповідачем умови договору не виконувалися, останній раз сплата за кредитом була здійснена 20 березня 2018 року, що підтверджується розрахунком суми заборгованості ( а.с.20). Відповідно до наданого розрахунку, заборгованість станом на 10 серпня 2018 року складає 4487,45 грн., з яких: - 3851,48 грн. - тіло кредиту; - 635,97 грн. - проценти за користування кредитом. Позивачем на адресу відповідача [PERSON] було направлено претензію № № 116 від 31.07.2018 року про сплату суми заборгованості та дострокове повернення кредиту ( а.с. 14) , однак вона залишилася без задоволення . З метою забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору у повному обсязі, 27 листопада 2017 року між Позивачем та [PERSON] і [PERSON] було укладено договір поруки за № 2250 ( а.с. 11). Відповідно до умов якого, [PERSON] та [PERSON] добровільно прийняли на себе зобов'язання солідарно відповідати перед Кредитором за невиконання Позичальником його зобов'язань за договором кредиту № 2250 від 27 листопада 2017 року і за письмовою вимогою Кредитора - сплатити за грошовими зобов'язаннями Позичальника протягом десяти банківських днів після дати відправлення зазначеної вимоги. Пред'явленням вимоги до поручителів про погашення боргу також вважається і пред'явлення до нього позову. Підпунктом 4.3 пункту 4 Договору поруки № 2250 від 27 листопада 2017 року передбачено, що при неналежному виконанні Позичальником умов договору кредиту, Кредитна спілка має право достроково стягнути всю суму кредиту з Поручителів. У зв'язку з невиконанням Позичальником умов договору по поверненню суми кредиту позивач звернувся до поручителів [PERSON] та [PERSON], що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням ( а.с. 17), з вимогою про сплату заборгованості по одержаному Позичальником кредиту (а.с. 15-19), яка залишися без задоволення, а сума заборгованості до теперішнього часу не сплачена. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди Відповідно до п. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із п. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до п. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. На підставі ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та цього кодексу. Згідно з ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України передбачені наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою, згідно з яким поручитель відповідає в тому ж обсязі, що і боржник. Цей обов'язок передбачений також підписаними поручителями договору поруки. За договором, порука припиняється з моменту виконання зобов'язання, яке забезпечене порукою. Порука припиняється, якщо кредитор протягом року з настання строку основного зобов'язання не звернеться з вимогою до поручителя. Позивач звертався до Позичальника та Поручителів з вимогою повернення коштів, проте кошти повернуті не були. Вказані підстави стали підставою для звернення позивача з даним позовом до суду. Отже, виходячи з вищенаведених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Кредитної спілки „Єднання через Природний Закон" до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту,слід задовольнити у повному обсязі. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, стягненню на користь позивача з відповідачів підлягають судові витрати по оплаті судового збору, оскільки позовні вимоги задоволені повністю і ці витрати належним чином підтверджені позивачем доданим до матеріалів справи платіжним дорученням ( а.с.1), а саме: у розмірі по 587,34 грн. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved