Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ "Азот", третя особа КП «Черкасиводоканал» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свій позов обґрунтовує тим, що 2 липня 2014 року о 00 год. 10 хв. сталась аварія на напірно-каналізаційному колекторі ПАТ «Азот», на розі вулиць Жовтнева - Першотравнева в с. Червона Слобода, Черкаського району. В результаті вказаної аварії, очищеними стічними водами було затоплено її домоволодіння що знаходиться за адресою [ADDRESS]. В результаті аварії була затоплена земельна ділянка площею - 0,1250 га., затоплено і зруйновано погріб з продукцією городництва та консервацією, затоплена свердловина води (колодязь), водопровідна колонка з лічильником води, приміщення времянки, вигрібна яма туалету, сад та город. Актом обстеження №2 від 1 липня 2014 року встановлено, що її домоволодіння повністю затоплено каналізаційними стоками з житловим будинком та господарськими будівлями, висота фекальних стоками досягала 0,5 м. 2 липня 2014 року на підставі розпорядження № 181 Червонослобідською сільською радою було створено комісію із обстеження затопленої неочищеними стічними водами каналізаційного колектора її домоволодіння та присадибної земельної ділянки. За наслідками обстеження комісією було складено акти обстеження території затопленої стічними водами, а також додатковий акт обстеження № 3 від 15серпня 2014 року та схема затоплення. Як видно з протоколів № 2 від 4 липня 2014 року та № 3 від 16 липня 2014 року засідань комісії з ліквідації надзвичайних ситуацій техногенного характеру місцевого рівня, Червонослобідська сільська рада неодноразово зверталась до відповідача з проханнями та вимогами про очищення затопленої території (в тому числі її домоволодіння) та провести дизенфекцію затопленої території села. Однак, відповідач вказані вимоги не виконав, очистку від мулу та фекальних стоків, а також дизенфекцію її домоволодіння не провів. До теперішнього часу, шкода спричинена затопленням неочищеними стічними водами її домоволодіння та земельної ділянки ніким не відшкодована, не проводились і заходи щодо дизенфекції та вивезення мулу від фекальних стоків. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку від 10 січня 2008 року їй на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1259 га., що знаходиться за адресою [ADDRESS]. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 серпня 2003 року, їй на праві власності належить будинок та інші господарські споруди, які знаходяться за цією адресою . Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, діяльність каналізаційного колектора є джерелом підвищеної небезпеки, тобто пов'язаної з використанням, зберіганням, транспортуванням або утриманням хімічних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, які потрапляють в зону дії, впливу від такої діяльності. 9 липня 2014 року державною екологічною інспекцією в Черкаській області було складено протокол № 06-07-14 вимірювання показників та властивостей ґрунтів, яким проведено вимірювання показників складу та властивостей ґрунтів, в результаті затоплення неочищеними стічними водами (господарсько-фекальні стоки) з колектора ПАТ «Азот» в тому числі її земельної ділянки. З протоколу вбачається за якими показниками забруднено земельну ділянку домоволодіння та в якій мірі перевищують забруднюючі речовини гранично допустимі норми та в черговий раз підтверджується факт забруднення земель в наслідок прориву напірного-каналізаційного колектора, що належить відповідачу. Державною екологічною інспекцією у Черкаській області 7 жовтня 2014 року було надано розрахунок розміру шкоди від забруднення її земельної ділянки внаслідок аварійної ситуації на напірно-каналізаційному колекторі ПАТ «Азот» по [ADDRESS]. Згідно вказаного розрахунку грошовий розмір шкоди від забруднення земельної ділянки хлоридами, нафтопродуктами, фосфором, нітратами, амонієм становить 32109 грн. 39 коп. Відповідно до результату № 189 санітарно-мікробіологічного дослідження води з свердловини (колодязя), що знаходиться в її домоволодінні, проведеного ДУ «Черкаський обласний лабораторний центр Держсанепідемслужби України», вода не відповідає вимогам ДСАНГІН 2.2.4.171-10. Протоколом № 167 зроблено висновок, що в воді перевищують показники по вмісту аміаку в 2 рази, тощо. У зв'язку з затопленням стічними водами, які містять перелічені шкідливі та хімічні елементи, вона так і не змогла зібрати урожай з її земельної ділянки (городу) в 2014 р. Навіть на даний момент вона не знає, чи буде безпечно для її здоров'я посадка та збір урожаю в 2015 році, адже засмічення та уражений верхній шар грунту так і залишається не вивезеним до цих пір. Відповідно до ст. 394 ЦК України власник земельної ділянки, житлового будинку, інших будівель має право на компенсацію у зв'язку із зниженням цінності цих об'єктів у результаті діяльності, що призвела до зниження рівня екологічної, шумової захищеності території, погіршення природних властивостей землі. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Статтею 152 ЗК України встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь. Статтею 157 ЗК України визначено порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а саме: відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. З метою забезпечення правильного й однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов'язаних із земельними відносинами майнових спорів, Пленум Верховного суду України в пункті 12 Постанови від 16 квітня 2004 року, № 7 "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ" визначив та звернув увагу судів, на те, що при псуванні, забрудненні земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до ст. 211 ЗК України, статей 22, 1166, 1192 ЦК особами, що її заподіяли. В вказані постанові також визначено, що при заподіянні шкоди джерелом підвищеної небезпеки її відшкодовує володілець цього джерела згідно зі статтею 1187 ЦК. Крім того, в результаті вказаної аварії та затоплення неочищеними стічними водами її домоволодіння, було повністю зруйновано погріб, обкладка по хаті потріскалась, грунт просів, відмостка просіла, пішли тріщини по стінах хати. Відповідно до акту обстеження № 2 від 4 липня 2014 року, в її домогосподарстві по [ADDRESS] затоплено і повністю зруйновано погріб, який являє собою окремо розташовану будівлю, заглиблену в землю та призначену для цілорічного зберігання продуктів. Актом обстеження № 3 від 15 серпня 2014 року, складеного на предмет комісійного обстеження конструктивних елементів її житлового будинку, встановлено, що в зв'язку із затопленням всього двору обкладка по хаті потріскалась, ґрунт просів, відмостка просіла, пішли тріщини по стінах хати. Відповідно до висновку № 16/14 експертного будівельно-технічного дослідження від 30 жовтня 2014 року вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої майнової шкоди), необхідних для усунення пошкоджень та руйнувань погребу в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] в результаті затоплення каналізаційними стоками, яке сталося 2 липня 2014 року складає 6589 грн. Вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої майнової шкоди), необхідних для усунення пошкоджень конструктивних елементів житлового будинку (вимощення та тріщин у стінах) в домоволодінні за адресою: [ADDRESS], що утворились в наслідок затоплення каналізаційними стоками всього двору та просідання ґрунту, яке сталось 2 липня 2014 року складає 611 грн. Вважає, що з відповідача підлягає до стягнення завдана їй майнова шкода в результаті руйнування погребу в її домоволодінні та вартість ремонтно - будівельних робіт для усунення пошкоджень конструктивних елементів житлового будинку в загальному розмірі 7200 грн. (6589 + 611= 7200). З відповідача також підлягає стягненню витрати на проведення вищевказаного експертного дослідження в розмірі 1900 грн. Отже, загальний розмір завданої їй матеріальної шкоди в результаті затоплення фекальними стоками земельної ділянки (в.т.ч городу) та в зв'язку з повним руйнуванням погребу становить - 39309 грн. 39 коп., який є значним та непосильним для неї. Вона отримує мінімальну пенсію за віком, без компенсації завданої матеріальної шкоди, вона власними силами та коштами не зможе забезпечити очищення її домогосподарства та ремонту в той стан який був до затоплення каналізаційними стоками, тобто до 2 липня 2014 року. Статтею 1192 ЦК України встановлено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Крім того, в результаті затоплення всього домоволодіння та присадибної земельної ділянки, городу, руйнування погребу, неочищеними стічними водами каналізаційного колектору, їй спричинено моральну шкоду. Висновком експертного дослідження за результатами проведення психологічного дослідження № 29 від 27 листопада 2014 року встановлено, що для гр. [PERSON] виникла ситуація затоплення її домоволодіння і земельної ділянки фекально-каналізаційними стоками в наслідок аварійної ситуації на напірно-каналізаційному колекторі ПАТ «Азот» 2 липня 2014 року - е психотравмуючою. Внаслідок затоплення її домогосподарства і земельної ділянки фекально-каналізаційними стоками [PERSON] були нанесені душевні страждання (моральна шкода). Можливий розмір (грошовий еквівалент) компенсації завданої морально шкоди становить 27,0 мінімальних заробітних плат розмір якої приймається рівному розміру мінімальної заробітної плати в Україні прийнятої на момент винесення рішення судом. Тобто, на момент подання позовної заяви спричинена їй моральна шкода, яка підлягає відшкодуванню відповідачем в грошовому еквіваленті складає 32 886 грн. 00 коп. Згідно ст. 8 Закону України від 16 січня 2014 року № 719-УІІ та Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16 січня 2014 року № 719-УІІ, розмір мінімальної заробітної плати становить 1218 грн. 00 коп. в місяць. Розрахунок проводився наступним чином: 27,0 МЗП х 1218 грн. = 32 886 грн. 00 коп. В результаті затоплення її домоволодіння стічними водами з каналізаційного колектора на тлі сформованих обставин підвищує її внутрішнє напруження і веде до виснаження як фізичних, так і психічних сил, що в подальшому знижує емоційну стійкість у напружених ситуаціях. Крім того, за результатами експертного психологічного дослідження встановлено, що її психічна працездатність знаходиться на достатньому рівні. Але для неї характерна наявність вразливості та занепокоєння. Має місце порушення саморегуляції вегетативної нервової системи. Але головне це наявність та перебування у постійній психічній напрузі, яка заважає її життєдіяльності, та яка сприяє підвищенню внутрішньої напруги і занепокоєння. Це призводить до виснаження як фізичних, так і психічних сил знижуючи тим самим емоційну і вольову стійкість та адаптаційний ресурс. Тому дана ситуація є для неї психотравмуючою. Вказані аварії на каналізаційному колекторі біля її домоволодіння відбуваються вже не вперше, такі затоплення її домоволодіння з колектора відбувались вже понад п'ять разів. Жодних висновків та заходів для недопущення таких аварій в майбутньому, відповідач так і не вживав. Зокрема останній раз аналогічна подія сталась в лютому 2007 року. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2008 року по справі 2-4965/08 було визначено вину відповідача за завдану їй майнову та моральну шкоду в зв'язку затопленням домоволодіння каналізаційними стоками, що мало місце 24 лютого 2007 року. З відповідача також підлягає стягненню витрати на проведення вищевказаного експертного дослідження в розмірі 2960 грн. Стаття 16 ЦК України передбачає право особи чиї права та інтереси порушені звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтереси шляхом відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Частиною 1 статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала. Також, відшкодування моральної шкоди гарантовано відповідно до положень Конституції України, зокрема статті 32. Крім того вважає, що з відповідача на її користь необхідно стягнути витрати, пов'язані з правовою допомогою в сумі 4000 грн. Просить суд стягнути з ПАТ «Азот» на її користь матеріальну шкоду за забруднення земельної ділянки в сумі 32109 грн. 39 коп., матеріальну шкоду, завдану внаслідок руйнування погребу та конструктивних пошкоджень будинку в сумі 7200 грн. моральну шкоду в розмірі 32 886 грн., витрати пов'язані з проведенням експертних досліджень в сумі 4860 грн.,судові витрати, а саме: витрат на оплату судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 721 грн. 95 коп., а також витрати на оплату послуг адвоката в розмірі 4000 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про розмір збитків, які завдані їй в результаті забруднення земельної ділянки. Акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 19 грудня 2014 року не відповідає положенням «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», затвердженого постановою КМУ України №284 від 19 квітня 1993 року. Представник третьої особи - КП «Черкасиводоканал» в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, та пояснили, що затоплення земельної ділянки позивача сталося з вини ПАТ «Азот», на балансі якого знаходиться каналізаційний колектор. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Як вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10 січня 2008 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1259 га., яка розташована за адресою: [ADDRESS]та призначена для ведення особистого селянського господарства. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 11 серпня 2003 року, [PERSON] є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що 2 липня 2014 року о 00 год. 10 хв. на розі вулиць Жовтнева - Першотравнева в с. Червона Слобода, Черкаського району сталась аварія на напірно-каналізаційному колекторі, який перебуває на балансі ПАТ «Азот». В результаті аварії очищеними стічними водами було затоплено домоволодіння що знаходиться за адресою [ADDRESS], яке належить позивачці на праві власності. 2 липня 2014 року на підставі розпорядження № 181 Червонослобідською сільською радою було створено комісію із обстеження затопленої неочищеними стічними водами каналізаційного колектора її домоволодіння та присадибної земельної ділянки, якою складена схема затоплення. Як вбачається з акту обстеження №1 від 2 липня 2014 року, комісія провела обстеження території підтопленої каналізаційними стоками, в зв'язку з аварією на каналізаційному колекторі на розі вул. Жовтнева-Першотравнева. Повністю затопленими каналізаційними стоками виявились домогосподарства з житловими будинками і господарськими спорудами, городами, садками, серед яких домогосподарство [ADDRESS], яке належить [PERSON] Затоплена земельна ділянка площею 0,1250 га. (двір,сад,город). Як вбачається з акту обстеження №2 від 4 липня 2014 року, комісією встановлено, що в домогосподарстві [PERSON] по [ADDRESS] затоплена земельна ділянка 0,1250 га. (двір,сад,город), затоплено та зруйновано погріб з продукцією городництва та консервацією, затоплена, також стічними дами каналізаційного колектора, свердловина води (колодязь), водопровідна колонка з лічильником води, приміщення времянки, вигрібна яма туалету, сад: 2 яблуні, 2 молоді яблуні, 1 груша, 2 абрикоси калібровки, 3 абрикоси прості, 5 горіхів, 5 вишень, 3 куші винограду, 12 кущів чорної смородини, 5 кущів червоної смородини. Город: картопля - 0126 га., морква - 0,0003 га., огірки - 0,0020 га, кавуни, дині - 0,001 га, квасоля спаржева, квасоля - 0,0001 га., чорна редька - 0,0005 га., петрушка - 0,0002 га., щавель - 0002 га., помідори -0,0038 га., гарбузи - 0,0030 га., кукурудза - 0,0045 га., буряк столовий - 0,001 га., цибуля - 12 кг., часник - 5 кг. Встановлено що вказане домоволодіння повністю затоплено каналізаційними стоками з житловим будинком та господарськими будівлями, висота фекальних стоками досягала до 0,5 м. Актом обстеження №3 від 15 серпня 2014 року комісією встановлено, що в результаті затоплення домоволодіння позивача обкладка по хаті потріскалась, грунт просів, відмістка просіла, пішли тріщини по стінах хати. Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2008 року по справі за позовом [PERSON] до ВАТ «Азот», КП «Черкасиводоканал», третя особа Червонослобідська сільська рада про стягнення матеріальної та моральної шкоди, яке набрало законної сили встановлено, що відповідно до рішення виконкому Черкаської міської ради народних депутатів від 24 березня 1992 року стічні води м. Черкаси були передані для очищення на очисні споруди виробничого об'єднання «Азот», правонаступником якого є ПАТ «Азот». Каналізаційний колектор знаходиться в останнього на балансі та обслуговуванні. Відповідно до п.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Згідно ч.2 цієї статті шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що відповідно до частини першої статті 1187 ЦК джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену небезпеку завдання шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність, пов'язану з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Оскільки зазначена норма не містить вичерпного переліку видів джерел підвищеної небезпеки (видів підвищеної небезпечної діяльності), суд, беручи до уваги особливі властивості предметів, речовин або інших об'єктів, що використовуються в процесі діяльності, має право визнати джерелом підвищеної небезпеки також й іншу діяльність. До цих особливих властивостей слід відносити створення підвищеної ймовірності завдання шкоди через неможливість повного контролю за ними з боку людей. Відповідно до п.6 вказаної Постанови, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. У зв'язку з цим суд вважає, що відповідно до ч.1 ст. 1187 ЦК України діяльність каналізаційногоколектора є джерелом підвищеної небезпеки, тобто пов'язаної з використанням, зберіганням, транспортуванням або утриманням хімічних та інших речовин, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб, які потрапляють в зону дії, впливу від такої діяльності, а тому ПАТ «Азот» здійснює діяльність, пов'язану з підвищеною небезпекою для людей і повинне відповідати за положеннями ст.ст. 1166, ст.1187 ЦК України за заподіяну шкоду. Суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що аварія на колекторі сталася в результаті гідроудару з вини КП «Черкасиводоканал», яке допустило перевищення тиску під час транспортування стічних вод, а тому й повинно відповідати за позовом, оскільки, як вбачається з наданих представником КП «Черкасиводоканал» доказів вбачається, що на підприємстві встановлене обладнання, яке унеможливлює перевищення тиску під час транспортування стічних вод. Відповідно до ст. 394 ЦК України власник земельної ділянки, житлового будинку, інших будівель має право на компенсацію у зв'язку із зниженням цінності цих об'єктів у результаті діяльності, що призвела до зниження рівня екологічної, шумової захищеності території, погіршення природних властивостей землі. Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЗК України, захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється шляхом: відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; відшкодування заподіяних збитків. Державною екологічною інспекцією у Черкаській області 7 жовтня 2014 року було надано розрахунок розміру шкоди від забруднення земельної ділянки гр. [PERSON] внаслідок аварійної ситуації на напірно-каналізаційному колекторі ПАТ «Азот» по [ADDRESS] Згідно вказаного розрахунку визначено грошовий розмір шкоди від забруднення земельної ділянки хлоридами, нафтопродуктами, фосфором, нітратами, амонієм в загальній сумі - 32109 грн. 39 коп. Статтею 152 ЗК України встановлено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь. Частиною 1 ст. 157 ЗК України визначено порядок відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, а саме: відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. п.1.2. «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», затвердженого постановою КМУ України №284 від 19 квітня 1993 року, власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок. Розміри збитків визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад. Результати роботи комісій оформляються відповідними актами, що затверджуються органами, які створили ці комісії. Розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації від 15 квітня 2013 року утворена комісія з визначення збитків власникам землі, заподіяних внаслідок забруднення. 19 грудня 2014 року вказаною комісією складено акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, згідно якого, розмір збитків, завданий гр.. [PERSON] внаслідок забруднення земельної ділянки становить 32109 грн. 39 коп. Розпорядженням Черкаської районної державної адміністрації №364 від 19 грудня 2014 року був затверджений акт комісії з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 19 грудня 2014 року, нанесених жительці Черкаського району [PERSON] Оскільки вказаний акт затверджений належним чином, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про те, що він не відповідає вимогам «Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам», затвердженого постановою КМУ України №284 від 19 квітня 1993 року. Як вбачається з висновку № 16/14 експертного будівельно-технічного дослідження від 30 жовтня 2014 року вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої майнової шкоди), необхідних для усунення пошкоджень та руйнувань погребу в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] в результаті затоплення каналізаційними стоками, яке сталося 2 липня 2014 року складає 6589 грн. Вартість ремонтно-будівельних робіт (розмір завданої майнової шкоди), необхідних для усунення пошкоджень конструктивних елементів житлового будинку (вимощення та тріщин у стінах) в домоволодінні за адресою: [ADDRESS], що утворились в наслідок затоплення каналізаційними стоками всього двору та просідання ґрунту, яке сталось 2 липня 2014 року складає 611 грн. У зв'язку з цим, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути матеріальну шкоду, яка завдана в результаті затоплення земельної ділянки та в зв'язку з пошкодженням житлового будинку та господарських споруд в сумі 39309 грн. 39 коп. (32109 грн. 39 коп. +6589 грн.+611грн.). Крім того суд вважає, що з вини відповідача позивачу задано моральної шкоди. Згідно вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України і полягають у її відшкодування особою, яка її завдала, за наявності її вини. Висновком експертного дослідження за результатами проведення психологічного дослідження № 29 від 27 листопада 2014 року встановлено, що для гр. [PERSON] виникла ситуація затоплення її домоволодіння і земельної ділянки фекально-каналізаційними стоками в наслідок аварійної ситуації на напірно-каналізаційному колекторі ПАТ «Азот» 2 липня 2014 року - е психотравмуючою. Внаслідок затоплення її домогосподарства і земельної ділянки фекально-каналізаційними стоками [PERSON] були нанесені душевні страждання (моральна шкода). Можливий розмір (грошовий еквівалент) компенсації завданої морально шкоди становить 27,0 мінімальних заробітних плат розмір якої приймається рівному розміру мінімальної заробітної плати в Україні прийнятої на момент винесення рішення судом. При цьому суд враховує, що експертом визначено лише можливий розмір компенсації завданої моральної шкоди. Разом з тим, пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Враховуючи характер дій відповідача, ступінь такої шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який повинен бути стягнутий на користь позивача становить 5000 грн. Як вбачається з квитанції №212531 від 30 жовтня 2014 року, позивачкою за проведення експертного будівельного-технічного дослідження 1900 грн., а як вбачається з акту розрахунку вартості висновку судового експерта від 7 листопада 2014 року, позивачкою за проведення психологічного дослідження сплачено 2960 грн. У зв'язку з викладеним суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 44169 грн. матеріальної шкоди (32109 грн. 39 коп. +6589 грн.+611грн.+1900 грн.+2960 грн.) та 5000 грн. моральної шкоди. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн., які сплачені відповідно квитанції №17 від 8 серпня 2014 року та квитанції №22 від 2 грудня 2014 року. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею витрати по сплаті судового збору, пропорційно до задоволеної частини позовних вимог в сумі 491 грн. 69 коп. На підставі наведеного, ст.ст. 394,1166,1167,1187 ЦК України, ст.ст. 152,157 ЗК України,

Outcome: partial