Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що вони на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1999 року, виданого житлово-експлуатаційним об'єднанням на підставі розпорядження за № 5700-9 від 24.11.1999 року, зареєстрованого в КП „НМБТІ" за реєстровим № 23-5700-9, є співвласниками квартири [ADDRESS]. На теперішній час виникла потреба у розпорядженні зазначеною нерухомістю, з приводу чого вони звернулися до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив їм у посвідченні правочину, оскільки вказане у свідоцтва про право власності на житло прізвище «[PERSON]» не співпадає з вказаним у свідоцтві про народження, паспорті, картці фізичної особи-платника податків та інших особистих документах - «[PERSON]». Просять встановити факт належності їм правовстановлюючого документа - свідоцтва про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] від 24 листопада 1999 року, виданого житлово-експлуатаційним об"єднанням на підставі розпорядження за № 5700-9 від 24.11.1999 року, зареєстрованого в КП „НМБТІ" за реєстровим № 23-5700-9. У судовому засіданні заявники [PERSON], [PERSON] на заявлених вимогах наполягали, просили їх задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечували. Пояснили, що в 1999 році вони разом з [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру [ADDRESS] та отримали свідоцтво про право власності на житло в якому, однак, було невірно вказане прізвище заявників. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Як встановлено в судовому засіданні, у листопаді 1999 року [PERSON] разом з членами її сім'ї, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було порівно приватизовано квартиру [ADDRESS], про що свідчить свідоцтво про право власності на житло від 24.11.1999 року (а.с.4). На теперішній час заявники, [PERSON] та [PERSON] мають намір розпорядитися належним їм майном, однак не можуть цього зробити, оскільки у вказаному свідоцтві їх прізвище помилково вказане як «[PERSON]». Факт допущення помилки у правовстановлюючому документі та відповідно належності свідоцтва про право власності на житло заявникам підтверджується матеріалами справи, а саме світлокопіями свідоцтва про народження, свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] та [PERSON], паспортів та карток платників податку заявників (а.с.6-12). В усіх вказаних документах прізвище заявників вказане як «[PERSON]». Крім того, у свідоцтві про право власності на житло вірно зазначено прізвище заінтересованої особи [PERSON], що є сином (братом) заявників та разом з ними брав участь у приватизації квартири [ADDRESS]. На запит заявників Інститутом української мови НАН України було надано роз'яснення відповідно до якого їх прізвище за чинним правописом правильно по-українськи треба писати як «[PERSON]» (а.с.5). З врахуванням наведеного, суд вважає необхідним встановити факт належності заявникам правовстановлюючого документа: свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 1999 року, виданого житлово-експлуатаційним об'єднанням на підставі розпорядження за № 5700-9 від 24.11.1999 року, зареєстрованого в КП „НМБТІ" за реєстровим № 23-5700-9. Юридичним наслідком встановлення вказаного факту є можливість розпорядження заявниками належним їм майном. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved