Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

28.10.2015 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк», [PERSON], третя особа [PERSON], про визнання договору іпотеки виконаним, визнання іпотеки такою, що\~ припинила дію,\~ визнання\~ договору\~ про задоволення\~ вимог\~ іпотекодержателя\~ виконаним, та\~ таким, що\~ припинив\~ дію. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 23.02.2007 р. між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк» було укладено кредитний договір № DNDZGA00000861, згідно з умовами якого ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязалося надати Позичальнику кредитні грошові кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього Договору. Кредит надано в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Згідно з п. 7.1 кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати «Позичальникові» кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 23.02.2007 р. по 23.02.2017 р. включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 36\~000,00 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3\~600,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 6.2 даного договору. Забезпеченням виконання Позичальником зобовязань за даним договором виступає двокімнатна квартира, [ADDRESS], власником якої є [PERSON]. 23.02.2007 р. між [PERSON] (надалі Іпотекодавець) та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки № DNDZGA00000861 квартири (надалі договір іпотеки), згідно з умовами якого Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, двокімнатну квартиру, [ADDRESS]. Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, від 23.11.2004 р. за реєстром № 3851. 23 лютого 2007 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. на підставі ст. 73 Закону України «Про нотаріат» та у зв'язку з посвідченням договору іпотеки було накладено заборону відчуження зазначеної в договорі квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON], до припинення чи розірвання договору. Відповідно до п. 33.4. договору іпотеки, вартість предмету іпотеки складає 227\~250,00 грн. (двісті двадцять сім тисяч двісті пятдесят грн. 00 коп.). 23.02.2007 р. між Іпотекодавцем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до умов якого визначено спосіб та порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Іпотекодержателя за кредитним договором. 23.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір доручення, за умовами якого [PERSON] брав на себе зобовязання оплачувати кошти за обовязковими платежами та здійснювати загальний нагляд за виконанням кредитного договору, договору іпотеки. [PERSON] належним чином зобовязання не виконував, загальний нагляд не здійснював, а просто сплачував кошти без звіряння заборгованості. Випадково позивачу стало відомо, що 15 червня 2011 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області ухвалив судове рішення, яким задовольнив позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] і стягнув заборгованість за кредитним договором в розмірі 247\~639,86 грн.,витрати за надання юридичних послуг та витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500,00 гривень, а всього-248139,86 гривень. Таким чином, позивач вважає, що після прийняття рішення судом, яке набрало законну силу, із спору, предметом якого є стягнення заборгованості за договором, припиняються цивільно-правові відносини та виникають нові правовідносини, основані на державному примусі, які регулюються виключно нормами цивільно-процесуального та виконавчо-процесуального законодавства. Отже,оскільки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»,розрахувавши повну суму заборгованості по кредитному договору станом на 24.09.2010 р.,предявивши позов про стягнення заборгованості та після набрання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2011 р. законної сили,то кредитний договір припинив свою дію, строк виконання його наступив. Позивач продовжувала давати [PERSON] гроші на сплату заборгованості [PERSON], та стверджує, що [PERSON] додатково сплатив грошові кошти в розмірі: 381\~004,24-300\~557,02=80\~447,22 грн. (вісімдесят тисяч чотириста сорок сім) гривень 22 копійки. Загальна сума переплати складає 80\~447,22 грн. Ці гроші були надані [PERSON] й не були ним повернуті позивачеві. Позивач просить стягнути з Відповідача 2, суму 80447,22 грн. на його користь. З метою підтвердження вищезазначеного, позивачем був отриманий висновок експертного економічного дослідження згідно з яким вбачається, що в період з 23.02.2007 р. по 25.09.2015 р. в погашення заборгованості за кредитним договором № DNDZGA00000861 від 23.02.2007 р. було сплачено грошових коштів на загальну суму 61\~253,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 542\~426,31 грн. Згідно цього ж дослідження, позивачем сплачено грошових коштів в погашення заборгованості по кредитному договору № DNDZGA00000861 від 23.02.2007 р. в період з 24.09.2010 р. по 25.09.2015 р. на загальну суму 36\~423,85 доларів США,що в гривневому еквіваленті складає 381\~004,24 грн. Повна сума заборгованості по кредитному договору № DNDZGA00000861 від 23.02.2007 р., яку позивач повинна була сплатити, з урахуванням ч.1.ст 1050,ст.625 Цивільного кодексу України,за період починаючи з 24.09.2010 р. і станом на 27.02.2015 р., та на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровській області від 15 червня 2011 р. про стягнення заборгованості по кредитному договору № DNDZGA00000861 від 23.02.2007 р., складає 300\~557,02 грн. Ця сума, на думку позивача, повністю задовольняє вимоги кредитора та іпотекодержателя ПАТ КБ «ПриватБанк». Позивач вважає, що зобовязання виконане,проведене належним чином та не наносить кредитору збитків. Позивач вважає, що в період з 23.02.2007 р. по 25.09.2015 р. в погашення заборгованості за кредитним договором № DNDZGA00000861 від 23.02.2007 р. позивачем було сплачено грошових коштів на загальну суму 61\~253,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 542\~426,31 грн. У звязку з цим позивач просить суд: визнати зобовязання [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» за кредитним договором № DNDZGA00000861 від 23.07.2007 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], належним чином виконаними у повному обсязі; визнати зобовязання [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» за договором іпотеки № DNDZGA00000861 від 23.07.2007 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23.02.2007 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], належним чином виконаними у повному обсязі; визнати зобовязання [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» за договором іпотеки № DNDZGA00000861 від 23.07.2007 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], та договором про задоволення вимог Іпотекодержателя від 23.02.2007 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» та [PERSON], припиненими; скасувати обтяження: іпотека, реєстраційний номер обтяження 4652243 від\~19.03.2007 р., підстава обтяження: договір іпотеки № DNDZGA00000861 від 23.02.2007 р., Приватний нотаріус Орлова Т.Є.; обєкт обтяження: квартира в житловому будинку адреса: [ADDRESS],; скасувати обтяження: заборона на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 4543763 від\~23.02.2007 р., підстава обтяження: договір іпотеки № DNDZGA00000861 від 23.02.2007 р., Приватний нотаріус Орлова Т.Є.; обєкт обтяження: квартира в житловому будинку адреса: [ADDRESS], номер за РПВН: 8455989; власник: [PERSON]; стягнути з [PERSON], на користь [PERSON], грошові кошти в розмірі 80\~447,22 грн. (вісімдесят тисяч чотириста сорок сім гривень 22 копійки). Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги. Надав суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Представник відповідача ПАТ «Приватбанк» в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що кредитний договір є дійсним до моменту його виконання, і рішення суду про стягнення суми, в тому числі тіло кредиту, проценти та штрафні санкції не припиняють його дію, висновок спеціаліста наданий в судове засідання позивачкою є неналежним доказом, а також посилається на те, що при розрахунку спеціаліст не врахував проценти та штрафні санкції. Відповідач [PERSON], позов визнав частково, вважає, що після прийняття рішення судом, яке набрало законну силу, предметом якого є стягнення заборгованості за договором, припиняються цивільно-правові відносини та виникають нові правовідносини, основані на державному примусі, які регулюються виключно нормами цивільно-процесуального та виконавчо-процесуального законодавства. Але вважає, що переплата складає 40426,45 грн. Визнає вимоги позивача, в частині виконання умов кредитного договору, іпотечного договору № DNDZGA00000861 квартири від 23.02.2007 р., та просить відмовити позивачу [PERSON] в частині стягнення з відповідача 2, [PERSON], грошові кошти в розмірі 80\~447,22 грн. (вісімдесят тисяч чотириста сорок сім гривень 22 копійки). Третя особа в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Допитана в якості свідка спеціаліст [PERSON] підтвердила висновки наданих нею експертного дослідження № 03/02/2017-1 від 18.02.2017 та експертного дослідження № 03/02/2017-2 від 28.02.2017 . Суд, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 213 ЦПК України\~рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Згідно зі\~ст. 214 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 23.02.2007р між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір №DNDZGA00000861, відповідно до п.1.1 ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати Позичальнику кредитні грошові кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, зазначений в п. 7.1 цього Договору. Кредит надано в обмін на зобовязання Позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені даним договором строки. Згідно з п. 7.1 кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» зобовязався надати Позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 23.02.2007 р. по 23.02.2017 р. включно, у вигляді не поновлювальної кредитної лінії у розмірі 36\~000,00 доларів США на наступні цілі: ремонтно-будівельні роботи, а також у розмірі 3\~600,00 доларів США на сплату страхових платежів у випадках та в порядку, передбачених п.п. 2.1.3, 2.2.7 даного договору, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 0,92 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагорода за надання фінансового інструменту у розмірі 1,50 % від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п. 6.2 даного договору. Відповідно до п.7.1 Договору Позичальник зобовязався надавати ПАТ КБ «ПриватБанк» кошти (щомісячний платіж) у сумі 571,85 доларів США для погашення заборгованості за кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії. Забезпеченням виконання Позичальником зобовязань за даним договором виступає двокімнатна квартира, [ADDRESS], яка належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Поповою І.В., від 23.11.2004 р. за реєстром №3851, зареєстрованого КП ДМБТІ. 23.02.2007 між [PERSON] та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір іпотеки №DNDZGA00000861, згідно з умовами якого Іпотекодавець надав в іпотеку нерухоме майно, двокімнатну квартиру, [ADDRESS], а саме: в житловому будинку літ. А-5 квартира №48, яка складається з 1- коридор, 2 санвузол, 3 кухня, 4,5 житлові кімнати, 6 кладова, І балкон, загальною площею 44,5 кв.м, житлова площа 28,1 кв.м. Відповідно до умов договору іпотеки, предметом цього договору є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, зазначеного в п.33.3 договору, а саме, двокімнатної кв.[ADDRESS] взабезпечення виконання зобовязань Позичальника перед Іпотекодержателем, в силу чого Іпотекодержатель має право в разіне виконання позичальником зобовязань, забезпечених іпотекою, одержати задоволення за рахунок переданого в іпотеку предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Зазначений договір було посвідчено приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 23.02.2007 за реєстром №309. 23.02.2007 року приватним нотаріусом ДМНО Орловою Т.Є. було накладено заборону відчуження зазначеної в договорікв.[ADDRESS]. Відповідно до п.33.4. договору іпотеки, вартість предмету іпотеки складає\~227\~250,00 грн. Відповідно до п.33.2 договору іпотеки,забезпечується виконання зобовязань позичальника за кредитним договором від 23.02.2007 по поверненню кредиту,наданого у вигляді непоновленої кредитної лінії,в сумі\~36\~000,00 доларів США,про що внесено нотаріальний запис в відомості державного реєстру іпотек, за реєстраційним номером обтяження 4652243,іпотека,розмір основного зобовязання-36\~000 доларів США. 23.02.2007 між Іпотекодавцем та ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, відповідно до умов якого визначено спосіб та порядок позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки для задоволення вимог Іпотекодержателя за кредитним договором, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Орловою Т.Є. 23.02.2007 за реєстром№310. 23.02.2007 між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір доручення, відповідно до якого [PERSON] узяв на себе зобовязання оплачувати кошти за обовязковими платежами та здійснювати загальний нагляд за виконанням кредитного договору, договору іпотеки. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 15.06.2011 задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] і стягнув заборгованість за кредитним договором в розмірі 247\~639,86 грн.,витрати за надання юридичних послуг та витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права в розмірі 500,00 гривень,а всього-248139,86 гривень. Відповідно до висновку експертного економічного дослідження № 03/02/2017-1 від 18.02.2017 р., в період з 23.02.2007 р. по 25.09.2015 р. в погашення заборгованості за кредитним договором № DNDZGA00000861 від 23.02.2007 р. було сплачено грошових коштів на загальну суму 61\~253,15 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 542\~426,31 грн. Згідно цього ж дослідження, позивачем сплачено грошових коштів в погашення заборгованості по кредитному договору № DNDZGA00000861 від 23.02.2007 р. в період з 24.09.2010 р. по 25.09.2015 р. на загальну суму 36\~423,85 доларів США,що в гривневому еквіваленті складає 381\~004,24 грн. Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За положеннями частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням\~\~умов,\~\~визначених\~\~змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). За змістом статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання процентів від суми позики у розмірі та порядку встановленому договором або на рівні облікової ставки НБУ, якщо інше не встановлено договором. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів за договором позики відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до спливу встановленого договором строку виконання основного зобовязання має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. При цьому в законодавстві визначаються різні поняття як "строк дії договору", так і "строк (термін) виконання зобов'язання" (ст.ст.\~530,\~631 ЦК України). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події(ч. 1\~ст. 530 ЦК України). У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2\~ст. 1050 ЦК України\~кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами -\~ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року № 6 - 116 цс 13, яка згідно зі\~ст. 360-7 ЦПК України\~є обов'язковою для усіх судів України. Згідно зі\~ст. 599 ЦК України\~зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У абз. 1, 2 п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1\~ст. 598 ЦК України). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст.\~599-601,\~604-609 ЦК України. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою\~статті 625 ЦК України, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей\~526,\~599 ЦК України. Таким чином, оскільки ухвалене судове рішення про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором, то нарахування відсотків за користування кредитом, неустойки поза строком дії кредитного договору законом не передбачено. Згідно з частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Отже, у випадку предявлення вимоги про дострокове повне повернення позики та належних кредитору процентів вважається, що строк договору настав і позичальник повинен повернути кредитору позику у повному обсязі та нараховані на час повернення проценти. Вимога про дострокове повернення позики та належних процентів може бути задоволена шляхом добровільного повернення позичальником заборгованості або її стягнення в судовому порядку за судовим рішенням. Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця. При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою. Разом з тим статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобовязання вважаються припиненими. За положеннями статті 1 Закону України «Про іпотеку», частини першої статті 572 ЦК України та частини першої статті 575 іпотека це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобовязання або закінчення строку дії іпотечного договору. За системним аналізом зазначених норм права іпотека припиняється в разі припинення основного зобовязання, зокрема, на підставі виконання. При цьому законодавство не вимагає від іпотекодавця будь-яких дій, повязаних з припиненням іпотеки оскільки іпотека, за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконанням основного зобовязання. Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у звязку із цим основного зобовязання іпотека припиняється. На підставі викладеного,

Outcome: partial