Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

У серпні 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом, в якому просила визнати за нею право власності 1/3 частину трикімнатної кв. [ADDRESS] , житловою площею 36,4 кв.м. загальною площею 61,9 кв.м. В обґрунтування позову вказала, що її син [PERSON] та її мати, [PERSON] , на підставі договору міни посвідченого 11.11.1998 р. на Товарній біржі «Нове століття» за № 1-649, в КП «Криворізьке БТІ», в реєстровій книзі № 19ПВ-302, під реєстровим №302, були зареєстровані співвласниками кв. [ADDRESS] без визначення часток кожного. Квартира, являлась спільною сумісною власністю. Після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилась спадщина на належну їй частину квартири, яку вона прийняла, як її єдиний спадкоємець першої черги. При видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом 21.02.2004 p., державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори 1/3 частина квартири, яка належала матері була виділена і вона отримала її у спадок. Вказане Свідоцтва про право на спадщину за законом було зареєстровано Криворізькому БТІ. Решта квартири залишилася спільній сумісній власності з сином. Маючи намір продати квартиру, у вересні 2016 р. вони звернулись до нотаріальної контори, де випадково в коридорі вона залишила сумку, в якій знаходилась папка з правовстановлюючими документами на квартиру, коли повернулась їх не знайшла, документи були втрачені. В зв`язку з їх втратою вона подавала об`яву до газету, але документи не знайшлись. [PERSON] , помер [INFO] , після його смерті відкрилась спадщина на належну йому частину кв. [ADDRESS] . Договір міни, вказаної вище квартири, посвідчений Товарною біржею «Нове століття» від 11.11.1998 р. № 1-649, який позивач втратила та не може отримати дублікат. Крім того, відповідно до наданої архівної довідки, КП «Криворізьке БТІ», вона та син зареєстровані співвласниками частки квартири, що є спільною сумісною власністю, що свідчить про те, що в договорі обміну частки співвласників в квартирі, в тому числі померлого сина, не визначені. Ухвалою суду від 14 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 05 листопада 2019 року замінено первісного відповідача Виконком Покровської районної у м. Кривому Розі ради, належними відповідачем - Криворізькою міською радою. Ухвалою суду від 06 грудня 2019 року, закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду, витребувано з Другої криворізької державної нотаріальної контори спадкову справу. Позивач [PERSON] звернулась до суду з заявою про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити. Представник відповідача - Криворізької міської ради надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, проти позову не заперечував, а також просив постановити рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно до договору обміну нерухомого майна від 11 листопада 1998 року укладеного між [PERSON] , [PERSON] та позивачем [PERSON] яка діє за себе та за свого неповнолітнього сина [PERSON] та [PERSON] укладеного та зареєстрованого на Товарній біржі «Новий вік» на підставі ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», обмін об`єкту нерухомості, а саме: квартири 48 яка складається з трьох кімнат загальною площею 61,90 кв. метрів та житловою площею 36,40 кв. метрів та яка розташована в будинку [ADDRESS] , та квартири 127 яка складається з двох кімнат загальною площею 50,30 кв. метрів та житловою площею 29,80 кв. метрів, яка розташована в будинку [ADDRESS] . Згідно архівної довідки №151504 від 29.11.2016 року виданої КП ДОР «Криворізьке бюро технічної інвентаризації», право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] зареєстровано в КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» в реєстровій книзі за № 19ПВ-302-302 на ім`я [PERSON] , [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі договору обміну нерухомого майна зареєстрованого 11.11.1998 р. на Товарній біржі «Нове століття», реєстраційний номер 1/-649; [PERSON] - 1/3 частка квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом видане 21.02.2004 року Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, зареєстровано в реєстрі за № 1-293. (а.с.10) Згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 лютого 2004 року спадкоємцем майна [PERSON] , померлої [INFO] є її донька - [PERSON] , що мешкає в [ADDRESS] , спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з 1/3 частини трикімнатної квартири загальною площею 61,9 кв.м., житловою площею 36,4 кв.м, розташованої на четвертому поверсі дев`ятиповерхового житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яке належало померлій на підставі Договору міни, посвідченого 11.11.1998 року Товарною біржею «Нове Століття» за №1-649 та зареєстрованої в Криворізькому бюро технічної інвентаризації у книзі за № 19ПВ-302 під реєстровим №302. Дане свідоцтво посвідчене держаним нотаріусом Другої Криворізької державної нотаріальної контори Галяткіною В.О. ( а.с.11) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №78984505 від 27.01.2017 року, 1/3 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована на праві спільної часткової власності за [PERSON] на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину від 27.01.2017 року за № 1-99, виданою Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою, замість втраченого свідоцтва про право на спадщину посвідченого 21.02.2004 року Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою за реєстровим №1-293. (а.с.12) Згідно Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] помер [INFO] . (а.с.13) 09 квітня 2019 року позивачка [PERSON] звернулась до державного нотаріуса Другої Криворізької нотаріальної контори Биканова Р.І. із в заявою про прийняття спадщини після смерті сина - [PERSON] , проте отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на частку квартири (Договір міни, посвідчений Товарною біржею «Нове століття» 11.11.1998 року за № 1-649), а також у зв`язку з необхідністю визнання цього договору міни дійсним, оскільки договір був оформлений з порушенням законодавства. (а. с.14) Відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради № 11353 від 05.07.2019 року [PERSON] , 1984 року народження був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 30.11.2000 року, знятий з реєстрації 12.10.2018 року у зв`язку зі смертю. Зареєстровані на момент смерті [PERSON] [PERSON] , 1951 року народження. (а.с.9) Згідно звіту з незалежної оцінки квартири від 09 квітня 2019 року ринкова вартість квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] визначена на дату оцінки 09.04.2019 становить 74000,00 грн. (а.с.19-22) Як встановлено судом, станом на момент смерті [PERSON] 12.10.2018 року разом з ним у квартирі [ADDRESS] постійно проживала та була зареєстрована його мати - [PERSON] . (а.с.9,17) Відповідно до копії матеріалів спадкової справи, наданої Другою Криворізькою державною нотаріальною конторою №36, що була заведена після смерті [PERSON] , померлого [INFO] встановлено, що у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини 18.01.2019 року звернулась його мати - [PERSON] , вказавши у своїй заяві, що вона приймає спадщину, що залишилась після смерті сина та просить видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом, а отже позивачка є такою, що прийняла спадщину після смерті сина відповідно до вимог закону. Інші спадкоємці - відсутні. (а. с. 60-73) Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Відповідно до ч. ч. 2,3 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. Частиною 1 ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вказаної статті позов про визнання права власності на майно подається власником тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо належності йому цього майна, коли створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності через наявність таких сумнівів чи внаслідок втрати правовстановлюючих документів. Передумовою для застосування зазначеної статті 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім зазначеного, шляху для відновлення порушеного права. З урахуванням встановлених обставин, дослідивши зібрані докази по справі та давши їм оцінку в сукупності, з метою захисту порушених майнових прав та інтересів позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, оскільки у позивача відсутній інший шлях для відновлення своїх прав та підтвердження свого права власності в будь-який інший спосіб.

Outcome: approved