Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із вимогами до ПАТ «Кредитпромбанк» і просить визнати припиненим з 12.08.2008р. укладений між позивачем та відповідачем договір поруки №28.3/948-ПМК-06 від 09.06.2006р. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до положень ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Так, Відповідачем та третьою особою було змінено основне зобов'язання шляхом підписання відповідних додаткових угод до кредитного договору № 3, 4 та 5. Внесеними змінами до кредитного договору змінено графік погашення кредиту, збільшено процентну ставку. З текстами додаткових угод та з новими графіками оплати Позивач не був ознайомлений. Про додаткові угоди №3,4 та 5 до кредитного договору, укладених між Відповідачем та третьою особою, Позивач не був повідомлений. Оскільки у зв'язку з новими графіками погашення кредиту розмір загальної суми процентів, які необхідно сплатити, істотно збільшується, то збільшився обсяг відповідальності поручителя. Таким чином, збільшення обсягу відповідальності у Позивача без його згоди відбулось з 12.08.2008 року. Своєї згоди відповідати за зобов'язаннями позичальника за зміненим графіком погашення кредиту та за новими умовами договору Позивач не давав. Під час судового розгляду представник позивача [PERSON] підтримав вимоги позивача, просив їх задовольнити, також подав заяву і просив визнати поважними причини пропуску строку позовної давності та поновити цей строк, зазначаючи про те, що позивач не був належним чином повідомлений про судовий розгляд цивільної справи за позовом ПАТ «Кредитромбанк» до нього та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Про судове рішення позивач дізнався значно пізніше, та 07.10.2014р. заяву про перегляд заочного рішення було залишено без задоволення. Представник відповідача ПАТ «Кредитпромбанк» в судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином, письмових заперечень по суті спору не подавав, проте подав заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, оскільки останній сплив ще в 2012 році. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, своїх письмових заперечень по суті спору не подавала. Представник третьої особи ПАТ «Дельта Банк» Мединський М.М. заперечував проти задоволення вимог, вказуючи на те, що позивач уклавши договір поруки 09 червня 2006 року та додаткову угоду про зміни до договору поруки від 25 квітня 2007 року, погодився з тим, що процента ставка за користування кредитними коштами - згідно з відповідними додатковими угодами до кредитного договору. Вислухавши пояснення представника позивача [PERSON], представника третьої особи Мединського М.М., вивчивши письмові докази у справі, прийшов до наступного висновку. Встановлено, що між ПАТ «Кредитпромбанк» ( 26 червня 2013 року право вимоги було відчужено ПАТ Дельта Банк») та [PERSON] 09 червня 2006 року було укладено кредитний договір №28.3/948-КМК-06. Крім цього, між відповідачем та третьою особою було укладено декілька додаткових угод до кредитного договору,а саме: 18.04.2007 року було укладено додаткову угоду про зміни до кредитного договору (далі додаткова угода №1); 24.04.2007 року, додаткову угоду №28.3/948-КМК-06 ДУ4 до кредитного договору (далі - додаткова угода №2); 12.08.2008 року, додаткову угоду №1 про зміни до кредитного договору (далі - додаткова угода №3); 10.03.2009 року додаткову угоду №1 до кредитного договору (далі додаткова угода №4); 10.03.2009 року, додаткову угоду про зміни до кредитного договору (далі додаткова угода №5) (копії угод додаються). За умовами п.1 додаткової угоди №1, Відповідач встановив третій особі процедуру та умови надання у майбутньому кредитів в межах загальної суми 50 000 (п'ятдесят тисяч) доларів США 00 центів. Відповідно до п.2 додаткової угоди №2 процентна ставка за кредитом дорівнює 14 відсотків річних. Згідно ж пункту 1 додаткової угоди №3 процентна ставка за користування кредитом була встановлена у розмірі 16% річних. Таким чином процентна ставка за кредитом виросла з моменту укладання зазначеної угоди, тобто з 12.08.2008 року. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 09.06.2006 року між Позивачем та Відповідачем було укладено договір поруки №28.3/948- ПМК-06 (далі договір поруки). Окрім вказаного договору поруки 25.04.2007 року між Позивачем та Відповідачем було укладено додаткову угоду про зміни до договору поруки, якою визначались, що основними умовами кредитного договору є: 1) сума кредитної лінії - 50 000,00 (п'ятдесят тисяч) доларів; 2) процентна ставка, що визначається відповідними додатковими угодами; 3) кінцевий строк повернення кредитних коштів - 17.04.2012 року (підпункт 1.2. пункту 1 зазначеної додаткової угоди). Згоди на збільшення в односторонньому порядку розміру процентної ставки за кредитним договором, строку його виплати, та інших односторонніх змін Відповідачем, в кредитному договорі не передбачено. Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу (надалі ЦК) України порука має похідний характер від основного зобов'язання (кредитний договір) і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії основного зобов'язання. Ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Відповідачем та третьою особою було змінено основне зобов'язання шляхом підписання відповідних додаткових угод до кредитного договору № 3, 4 та 5. Внесеними змінами до кредитного договору змінено графік погашення кредиту, збільшено процентну ставку. З текстами додаткових угод та з новими графіками оплати Позивач не був ознайомлений. Про додаткові угоди №3,4 та 5 до кредитного договору, укладених між Відповідачем та третьою особою, Позивач не був повідомлений. Оскільки у зв'язку з новими графіками погашення кредиту розмір загальної суми процентів, які необхідно сплатити, істотно збільшується, то збільшився обсяг відповідальності поручителя. Таким чином, збільшення обсягу відповідальності у Позивача без його згоди відбулось з 12.08.2008 року. Своєї згоди відповідати за зобов'язаннями позичальника за зміненим графіком погашення кредиту та за новими умовами договору Позивач не давав. За змістом норм статей 559, 598 Цивільного кодексу України припинення зобов'язання поруки означає такий стан сторін правовідносин, при якому в силу передбачених законом обставин суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Уживаний законодавцем у частини першої статті 559 Цивільного кодексу України термін "порука" використовується в розумінні зобов'язальних правовідносин поруки, з припиненням якого втрачає чинність договір поруки. Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Зі змісту вказаної норми вбачається, що до припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання, які призвели або можуть призвести до збільшення обсягу відповідальності поручителя. Таке збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки тощо. Як вбачається зі змісту додаткових угод внаслідок зміни графіка погашення кредиту та внесення змін до кредитного договору, щодо яких між Відповідачем та Позивачем додаткові угоди не укладалися, відбулося збільшення обсягу відповідальності останнього, що відповідно до вимог ч.І ст. 559 ЦК є підставою для припинення поруки. Суд не приймає до уваги заперечення третьої особи щодо застосування до правовідносин правову позицію висловлену Верховним Судом України у постанові від 05 лютого 2014 року у справі за №6-153 цс13, де зазначено наступне : «Відповідно до частиною першої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшиться обсяг його відповідальності. Згода поручителя зі змінами до кредитного договору, які визначають конкретні умови, порядок та обсяг збільшення відповідальності боржника, висловлене шляхом підписання додаткової угоди до договору поруки не потребує додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності та не суперечить частині першої статті 559 Цивільного кодексу України.» В данному випадку поручитель уклавши додаткову угоду 25 квітня 2007 року погодився лише на те, що процента ставка за користування коштам буде встановлена згідно відповідними додактовими угодами до кредитного договору, тобто без визначення конкретних умов, порядку та обсягу збільшення відповідальності боржника. При цьому було встановлено, що заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 лютого 2011 року було задоволено вимоги позивача ПАТ «Кредитпромбанк» . Як зазначено в рішенні суду відповідач [PERSON] був належним чином повідомленим про судовий розгляд, в судове засідання не з'явився, причин неявки не повідомив. Вказане рішення набрало законної сили 09 березня 2011 року. Посилання представника позивача на те, що про порушення свого права позивач дізнався лише 07.10.2014р. суд до уваги не бере,оскільки вказане твердження не підтверджено належними письмовим доказом. Крім того обставин за яких було залишено заяву без задоволення позивачем не наведено. Статтею 257 Цивільного кодексу України встановлено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. А статтею 261 ЦК України цього ж кодексу передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. З огляду на зазначене та враховуючи вказані норми процесуального законодавства, перебіг позовної давності щодо припинення договору поруки № 28.3/948-ПМК-6 закінчився 09.03.2014 р., оскільки позивач знав про можливе порушення свого права/особу, яка його ймовірно порушила з моменту постановлення судового рішення, яким було в солідарному порядку стягнуто заборгованість за кредитним договором, в тому числі з урахуванням укладеної додаткової угоди № 1 про зміни від 25 квітня 2007 року до кредитного договору № 28.3/945-КМК-06 від 09 червня 2006 року. Натомість, позивач звернувся до суду з позовом у даній справі лише 28.10.2014 р.. тобто строк позовної давності закінчився до дати звернення позивача до суду. Відповідно до ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Отже за викладених обставин позовні вимоги слід залишити без задоволення. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed