Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-14 00:00:00

05 червня 2015 року представник позивача [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, треті особи: відділ Держземагенства у Межівському районі Дніпропетровської області, Служба у справах дітей Межівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позову зазначено, що 25 квітня 2013 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на майно, що належало йому на праві приватної власності. До спадкового майна входить: земельна ділянка площею 5.1369 га., кадастровий номер 1222655100:03:001:0554, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 440743) та 1/2 ідеальної частини земельної ділянки площею 2.5700 га., кадастровий номер 1222655100:03:001:0567 від земельної ділянки площею 5.1400 га. (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ДП № 096281) призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, яка отримана у спадок дядьком спадкодавця [PERSON], померлим 05 листопада 2010 року, після смерті якого [PERSON] спадщину прийняв і отримав свідоцтво про право на спадщину за законом 30.07.2010 року, видане Васильківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області за реєстром № 308 на імя [PERSON] в 1/2 частині на майно померлої 12.04.2007 року [PERSON], яка складається із земельної ділянки загальним розміром 5.140 га. Але право власності на 1\\2 частину земельної ділянки, отриману у спадщину [PERSON] після смерті [PERSON] згідно вищезазначеного свідоцтва про право на спадщину за законом не зареєстроване. 22 квітня 2014 року державний нотаріус Другої Добропільської, в. о. Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області посвідчила та видала свідоцтво про право на спадщину за законом, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], [INFO], який помер 25 квітня 2013 року, є його неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із: земельної ділянки площею 5.1369 га., кадастровий номер 1222655100:03:001:0554, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (спадкова справа № 260/2013 р., зареєстровано в реєстрі за № 486). 22 квітня 2014 року зазначений державний нотаріус надав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з яким власником вказаної земельної ділянки є [PERSON]. Але даним свідоцтвом про право на спадщину за законом та витягом не охоплено всього спадкового майна спадкодавця [PERSON], який помер 25 квітня 2014 року. 14 травня 2015 року державний нотаріус Другої Добропільської, в. о. Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області розглянула заяву від 14 травня 2015 року за № 343 [PERSON] щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого 25 квітня 2014 року батька [PERSON], [INFO], яке складається з 1/2 ідеальної частини земельної ділянки площею 2.5700 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, постановила відмовити [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] на спадкову 1/2 ідеальну частину земельної ділянки площею 2.5700 га., призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, яка отримана у спадок дядьком спадкодавця [PERSON], померлим 05 листопада 2010 року, після смерті якого [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив свої спадкових прав. 19 січня 2015 року державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори, виконуюча обовязки Межівської державної нотаріальної контори посвідчила, що на підставі ст. 1262 ЦК України спадкоємицею зазначеного в цьому свідоцтві всього майна [PERSON], [INFO], який помер 13 жовтня 2010 року, є його сестра [PERSON]. Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається з 1/2 частини земельної ділянки розміром 5.140 га., вид угідь (рілля), кадастровий номер 1222655100:03:001:0567, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, що належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Межівською державною нотаріальною конторою від 30 липня 2010 року за реєстром № 310 (спадкова справа № 126/14). 19 січня 2015 року державний нотаріус Васильківської державної нотаріальної контори надав витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки (вид спільної власності: спільна часткова; розмір частки: 1/2), кадастровий номер 1222655100:03:001:0567. Тобто не оформленою залишилася 1/2 частина зазначеної земельної ділянки, спадкоємцем якої є дитина сирота (неповнолітній) [PERSON], який прийняв спадщину і навіть переоформив на себе більшу частину спадкового майна. Представник позивача [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки площею 5.5700 га., кадастровий номер 1222655100:03:001:0567, від земельної ділянки площею 5.1400 га. (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІV-ДП № 096281), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, вартістю 79818 гривень, в порядку спадкування за законом спадкового майна після батька [PERSON], який помер 25 квітня 2013 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача Межівської селищної ради Межівського району в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову не заперечує. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Межівському районі в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову не заперечує. Представник третьої особи Служби у справах дітей Межівської районної державної адміністрації у судове засідання не зявився, причину неявки не повідомив. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 25 квітня 2013 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.13). Після смерті останнього залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 5.1369 га., кадастровий номер 1222655100:03:001:0554 та 1/2 ідеальної частини земельної ділянки площею 2.5700 га., кадастровий номер 1222655100:03:001:0567 від земельної ділянки площею 5.1400 га. [PERSON] являється рідним сином померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с.12). Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч.1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2014 року державний нотаріус Другої Добропільської в.о. Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області посвідчила, що на підставі ст. 1261 ЦК України спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна [PERSON], [INFO], який помер 25 квітня 2013 року, є його неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із: земельної ділянки площею 5.1369 га., кадастровий номер 1222655100:03:001:0554 (а.с.15). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 травня 2015 року державний нотаріус Другої Добропільської в.о. Добропільської державної нотаріальної контори Донецької області відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті 25 квітня 2013 року його батька [PERSON] на спадкову 1/2 ідеальну частину земельної ділянки площею 2.5700 га., яка отримана у спадок дядьком спадкодавця [PERSON], померлим 05 листопада 2010 року, після смерті якого [PERSON] спадщину прийняв, але не оформив своїх спадкових прав (а.с.28). Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. В узагальненні Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/04-13 від 16.05.2013 року «Про судові практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку про необхідність визнати за [PERSON] право власності на 1/2 ідеальну частину земельної ділянки площею 2.5700 га. в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved