Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-25 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області і просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на квартиру [ADDRESS] , та належала померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на квартиру, виданого 09 жовтня 1995 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради на підставі рішення виконкому Старокостянтинівської міської ради від 17 жовтня 1991 року №202, зареєстрованого 09 жовтня 1995 року Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації і записаного в реєстрову книгу №20 за реєстровим №3788. В обґрунтування заявленого позову посилається на те, що [INFO] померла його дружина [PERSON] . Він є єдиним спадкоємцем майна померлої за законом й у встановленому законом порядку прийняв спадщину. До складу спадкового майна увійшла квартира [ADDRESS] . Однак, оформити свої спадкові права на спірну квартиру він не в змозі, оскільки у свідоцтві про право особистої власності на квартиру від 09 жовтня 1995 року допущено помилку у написанні по-батькові власника, зокрема зазначено « [PERSON] » та закреслено ручкою « [PERSON] », і зверху записано « [PERSON] », через що нотаріус відмовив в оформленні спадкових прав на спірну квартиру. В судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат Кашин В.А. подав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач - Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, до суду свого представника не направила, натомість подала заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, проти позову не заперечує. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно чинного на час відкриття спадщини законодавства, спадкоємцем, що прийняв спадщину, вважається особа, яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, ця особа не заявила про відмову від спадщини, а також спадкоємцем, що прийняв спадщину, є особа, яка на час відкриття спадщини не проживала постійно із спадкодавцем, однак у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.3 ст.1268, ч.1 ст.1269 ЦК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , яка є дружиною позивача [PERSON] . На день своєї смерті [PERSON] була зареєстрована та проживала у Мілівецькому психоневрологічному інтернаті, що по [ADDRESS] . 05 червня 2020 року за заявою [PERSON] Другою Кам`янець-Подільською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу 76/2020 до майна померлої [INFO] [PERSON] . Зазначені обставини підтверджуються: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 21 квітня 2020 року; свідоцтвом про одруження позивача серії [NUMBER] від 09 грудня 1997 року, згідно якого він зареєстрував шлюб із [PERSON] , після реєстрації шлюбу прізвище дружини [PERSON] ; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00020601020 від 19 липня 2018 року, згідно якого по-батькові [PERSON] змінено на [PERSON] ; довідкою адміністрації Мілівецького психоневрологічного інтернату від 16 квітня 2020 року №72, згідно якої з 29 січня 2020 року та на день своєї смерті - [INFO] [PERSON] була зареєстрована та проживала у Мілівецькому психоневрологічному інтернаті, що по [ADDRESS] , поховання проводив її чоловік [PERSON] ; матеріалами спадкової справи №76/2020, заведеної Другою Кам`янець-Подільською державною нотаріальною конторою до майна померлої [INFO] [PERSON] . Отже, [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини [PERSON] , який у встановленому законом порядку прийняв спадщину. Судом також встановлено, що до складу спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла квартира [ADDRESS] та належала померлій на підставі свідоцтва про право особистої власності на квартиру, виданого 09 жовтня 1995 року виконавчим комітетом Старокостянтинівської міської ради на підставі рішення виконкому Старокостянтинівської міської ради від 17 жовтня 1991 року №202, зареєстрованого 09 жовтня 1995 року Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації і записаного в реєстрову книгу №20 за реєстровим №3788. На підставі рішення 34 сесії Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області №3 від 27 вересня 2013 року [ADDRESS] перейменована на [ADDRESS]. Оглядом свідоцтва про право особистої власності на спірну квартиру від 09 жовтня 1995 року встановлено, що воно містить виправлення в імені власника, а саме, зазначено « [PERSON] » та закреслено ручкою « [PERSON] », і зверху записано « [PERSON] ». 23 жовтня 2020 року державним нотаріусом Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Леус С.М. було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом до майна померлої [INFO] [PERSON] , оскільки у свідоцтві про смерть спадкодавця по-батькові вказано « [PERSON] », а свідоцтво про право особистої власності на квартиру від 09 жовтня 1995 року у написанні по-батькові власника квартири містить виправлення з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Відповідно до роз`ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки свідоцтво про право особистої власності на квартиру від 09 жовтня 1995 року, видане на ім`я [PERSON] , містить технічну описку у написанні по-батькові власника, яке було виправлено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що є недопустимим, тому позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, так як через вищевказані обставини нотаріус не може видати йому свідоцтво про право на спадщину на спірну квартиру, що підтверджується письмовою відмовою державного нотаріуса Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори Леус С.М. від 23 жовтня 2020 року. Разом з тим, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень №00020601020 від 19 липня 2018 року вбачається, що 19 липня 2018 року Старокостянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області на підставі висновку від 19 липня 2018 року було внесено зміни до актового запису про народження [PERSON] , зокрема змінено по-батькові [PERSON] на [PERSON] . Отже, досліджені судом письмові докази вказують на те, що спірна квартира належала саме померлій [INFO] [PERSON] , а тому суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після її смерті права власності на спірну квартиру.

Outcome: approved