Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-11 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту , а саме перебування її на утриманні у своєї мачухи [PERSON] протягом п`яти років до дня її смерті [INFO] . Заінтересована особа у вирішенні даної справи - Лебедівська сільська рада Кам`янського району Лузанівський старостинський округ. Обґрунтовуючи свої вимоги заявник зазначає, що [INFO] померла [PERSON] , яка була її мачухою. [PERSON] разом із [PERSON] 20.11.1950 зареєстрували шлюб та разом із заявником [PERSON] проживали у селі Лузанівка по день їх смерті. Вказує, що постійно проживала разом із своєю мачухою, вели спільне господарство, обробляли городину та доглядали за будинком. Вона є єдиною спадкоємицею після смерті [PERSON] інших спадкоємців немає. Після смерті мачухи [PERSON] залишилася спадщина, а саме земельна ділянка (пай) в адміністративних межах с. Лузанівка площею 3.07 умовних кадастрових гектарів. Встановлення факту перебування на утриманні необхідно, щоб отримати свідоцтво про право на спадщину. Звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини їй було роз`яснено, що для прийняття спадщини після померлої мачухи, необхідно встановити факт спільного проживання та її родинних відносин з померлою мачухою та встановлення факту про перебування на утриманні Спадкодавиці, що й стало підставою звернення до суду з вказаною заявою. 11.01.2021 [PERSON] подала до суду заяву про уточнення вимог та долучення до матеріалів справи копії пенсійного посвідчення [PERSON] . Представник заявника [PERSON] в судовому засідання заяву підтримав, та просив її задовольнити. Представник Лебедівської сільської ради Кам`янського району в судове засідання не з`явився, однак до суду представником [PERSON] 04.04.2021 подано заяву в якій просить провести розгляд справи у відсутність представника заінтересованої особи та при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Крім того, повідомив суд, що актом сільської ради, який склали жителі села (доказ поданий стороною заявника у справі), лиш посвідчені підписи жителів села. Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, приходить до наступних висновків. Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 15 та частиною першою статті 16 ЦК України передбачено-кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права інтересу. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Дане підтверджено свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] , виданого 20.03.1999 року виконкомом Лузанівської сільської ради Кам`янського району, Черкаської області, актовий запис № 8 (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку (пай) в адміністративних межах с. Лузанівка, площею 3,07 умовних кадастрових гектарів. Рішенням Кам`янського районного суду Черкаської області від 26 березня 2020 року встановлено факт, що [PERSON] , [INFO] , проживала однією сім`єю з своєю мачухою [PERSON] протягом п`яти років до дня її смерті [INFO] (а.с. 7-8). Позивачака звернулася до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Проте, нотаріусом їй було роз`яснено, що для прийняття спадщини після померлої мачухи, необхідно встановити факт спільного проживання та родинних відносин зі своєю мачухою та встановити факт перебування на утриманні Спадкодавиці . При вирішенні спорів про спадкування, спадщина по яких відкрилась і була прийнята до 1 січня 2004 року, застосуванню підлягають норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, зокрема ЦК УРСР. За ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР (в ред.1963 року) до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. Згідно копії акта від 20 жовтня 2020 року за підписом мешканців села Лузанівка, Кам`янського району Черкаської області [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які посвідчені секретарем виконавчого комітету Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області Римар Н.М., зазначені свідки підтверджують про те, що [PERSON] дійсно проживала однією сім`єю з померлою більше п`яти років до дня її смерті. Проживала в будинку померлої та перебувала на її утриманні як непрацездатна, оскільки на момент смерті була пенсійного віку, та виконувала поховання гр. [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Обґрунтовуючи заявлені вимоги щодо факту перебування особи на утриманні, заявник посилалася на ту обставину, що вона була непрацездатною, оскільки була пенсійного віку та перебувала на утриманні спадкодавиці. Проте відомостей на підтвердження того, що єдиним основним джерелом засобів для існування позивача були доходи спадкодавця надано не було. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 8 постанови від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд установить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяви про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. Як вбачається з копії посвідчення № [NUMBER] , [PERSON] призначена пенсія за віком з 1996 року, а [PERSON] , яка померла в 1999 році, в той же час заявник просить встановити факт перебування її на утриманні за останні п`ять років, тобто з 1995 року, врахувавши той час коли вона ще не перебувала на пенсії. Крім того, [PERSON] померла у віці 74 років, заявнику ж на той час було - 52 роки. В сукупності всі ці обставини не вказують на те, що [PERSON] утримувала [PERSON] а остання потребувала такого утримання як непрацездатна особа. Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. На думку суду вимоги заявниці [PERSON] щодо встановлення факту перебування на утриманні не доведені та задоволенню не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed