Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

В квітні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що 22 листопада 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір про надання юридичних послуг щодо захисту законних прав та інтересів у кримінальному провадженні його брата [PERSON] Проте Рябушко А.М. належним чином свої зобов'язання за укладеною угодою не виконував, позицію захисту не обговорював, необхідні клопотання у справі не заявляв, на конфіденційне побачення з підзахисним в СІЗО не приїздив, хоча був обізнаний з незаконним затриманням останнього та його невинуватістю, чим порушив вимоги чинного законодавства, умови договору та права підозрюваного, що стало причиною відмови [PERSON] від участі в справі відповідача та звернення до інших адвокатів. Просив стягнути з відповідача на його користь гонорар в сумі 4000 гривень оплати праці адвоката за невиконаною угодою про надання юридичних послуг від 22 листопада 2014 року та 4000 гривень за спричинену йому моральну шкоду, оскільки потуранням прав та інтересів його брата [PERSON] фактично порушені і його права. В ході розгляду справи позивач збільшив вимоги щодо розміру відшкодування моральної шкоди до 12000 гривень. Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 серпня 2015 року позов [PERSON] задоволено частково, стягнуто з Рябушка А.М. на користь [PERSON] сплачені ним в якості гонорару за договором про надання правової допомоги без номеру від 22 листопада 2014 року грошові кошти в розмірі 3000 гривень. В решті позову відмовлено. Розподілено судові витрати, стягнуто з Рябушка А.М. на користь [PERSON] понесені судові витрати в розмірі 182,70 грн. З вказаним рішенням не погодились сторони та подали апеляційні скарги, в яких посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, а позивач наполягав на ухваленні нового рішення про задоволення його позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач послався на те, що суд першої інстанції зробив невірний висновок, що договір про надання правової допомоги був розірваний за ініціативою клієнта, оскільки процедура відмови від захисника, що передбачена ст. 54 КПК України не проводилась, а відтак він не відсторонений від справи до теперішнього часу, що передбачає його подальшу участь в якості захисника у справі відносно [PERSON] Крім того, зазначив, що суд не звернув уваги на те, що договір про надання правової допомоги не містить переліку та обсягу робіт адвоката із зазначенням вартості кожного виду робіт. Також вважає, що суд дійшов помилкового висновку, що він не приймав участі при проведенні слідчих дій після 16 грудня 2014 року, оскільки у зв'язку з обміном полоненими, слідчі дії з участю [PERSON] не проводились. Позивач в своїй апеляційній скарзі послався на те, суд першої інстанції не врахував, що відповідач усунувся від виконання обов'язків адвоката, а саме при обранні запобіжного заходу [PERSON] 24 листопада 2014 року, не з'ясував ряд необхідних питань, не заявив відводи прокурору та слідчому, не оскаржив їх незаконні дії, що привело до неправосудного судового рішення. Представник відповідача [PERSON] в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу Рябушка А.М. підтримав та заперечував проти задоволення скарги позивача, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON] Позивач до надання пояснень судове засідання апеляційного суду покинув. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарг, апеляційний суд вважає, що є підстави для задоволення апеляційної скарги відповідача, а скарга позивача задоволенню не підлягає. У відповідності зі ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Згідно п.3 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи. Судом першої інстанції при розгляді справи встановлено, що між сторонами 22 листопада 2014 року укладено договір без номеру про надання юридичної допомоги брату позивача [PERSON] у кримінальному провадженні, за ордером адвоката в УСБУ Донецької області в м. Маріуполі. Відповідач здійснює адвокатську діяльність в м. Маріуполі, має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1548 від 29.10.2003 року, видане Донецькою ОКДКА. За угодою вона набирає чинності з дня укладення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань, умови та порядок повернення гонорару не зазначені. За угодою відповідач отримав від позивача 4000 гривень, що визнано сторонами. (а.с.5) Постановою слідчого від 22 листопада 2014 року, на підставі укладеної угоди за письмовою згодою (заявою) [PERSON], адвокат Рябушко А.М. залучений у кримінальному провадженні в якості захисника підозрюваного [PERSON] (а.с.4,8) 22 листопада 2014 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 258 -3 КК України, йому та захиснику вручені копія клопотання про застосування запобіжного заходу з додатками, 24 листопада 2014 року відповідач брав участь у судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу, просив обрати запобіжний захід, не пов'язаний з триманням під вартою (а.с.29-43). 16 грудня 2014 року підозрюваний [PERSON] надав слідчому заяву про відмову від адвоката Рябушка А.М. та допуск в якості захисника адвоката Веровської В.В., з якою укладено договір про правову допомогу його братом (а.с.9) 25 грудня 2014 року до участі у кримінальному провадженні в якості захисника допущена адвокат Веровська В.В., яка приймала участь в судовому засіданні в розгляді клопотання слідчого про скасування запобіжного заходу [PERSON] (а.с.91) Після 25 грудня 2014 року слідчі дії у кримінальному провадженні не проводились. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції зважаючи на форму участі відповідача у кримінальному провадженні, кількість процесуальних дій, проведених за його участю, ті обставини, що відповідачем не виконане доручення повністю через розірвання договору за ініціативою клієнта - відмову клієнта від захисту та запрошення іншого адвоката, а кримінальне провадження в органі досудового розслідування (УСБУ в Донецькій області) не закінчене з прийняттям остаточного рішення, що визнане сторонами, дійшов висновку, що позивачу підлягає поверненню частина гонорару в розмірі 3000 гривень за невиконану відповідачем роботу. Крім того, суд вважав, що вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають з огляду на їх недоведеність. З такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (надалі Закон), договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов'язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 19 Закону визначено, що адвокатська діяльність має серед іншого такий вид як представництво інтересів фізичних осіб під час здійснення кримінального судочинства. Статтями 26,27 Закону передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги, який укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Відповідно до ст. 30 Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Згідно ст. 29 Закону дія договору про надання правової допомоги припиняється його належним виконанням; договір про надання правової допомоги може бути достроково припинений за взаємною згодою сторін або розірваний на вимогу однієї із сторін на умовах, передбачених договором; при цьому клієнт зобов'язаний оплатити адвокату (адвокатському бюро, адвокатському об'єднанню) гонорар (винагороду) за всю роботу, що була виконана чи підготовлена до виконання, а адвокат (адвокатське бюро, адвокатське об'єднання) зобов'язаний (зобов'язане) повідомити клієнта про можливі наслідки та ризики, пов'язані з достроковим припиненням (розірванням) договору. Апеляційним судом встановлено, що між сторонами 22 листопада 2014 року укладено договір без номеру про надання відповідачем, який має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 1548 від 29.10.2003 року, юридичної допомоги брату позивача [PERSON] у кримінальному провадженні. Згідно п. 3 зазначеної угоди, вона набирає чинності з дня укладення та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Порядок обчислення гонорару, його сплати та повернення, умови дострокового припинення або розірвання угоди в договорі про надання правової допомоги не визначені. (а.с.5) Позивач оплатив відповідачу гонорар за здійснення захисту [PERSON] в розмірі 4000 гривень, що визнано сторонами. Постановою слідчого від 22 листопада 2014 року адвокат Рябушко А.М. залучений у кримінальному провадженні в якості захисника підозрюваного [PERSON] (а.с.8) 22 листопада 2014 року [PERSON] повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 258 -3 КК України, йому та захиснику вручені копія клопотання про застосування запобіжного заходу з додатками, 24 листопада 2014 року відповідач брав участь у судовому засіданні при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу (а.с.29-43). 16 грудня 2014 року підозрюваний [PERSON] звернувся до слідчого із заявою про відмову від адвоката Рябушка А.М. та допуск в якості захисника адвоката Веровської В.В., з якою укладено договір про правову допомогу його братом (а.с.9) 25 грудня 2014 року до участі у кримінальному провадженні в якості захисника [PERSON] допущена адвокат Веровська В.В., яка приймала участь в судовому засіданні в розгляді клопотання слідчого про скасування запобіжного заходу [PERSON] (а.с.91) Згідно відповіді відділу Управління СБ України в Донецькій області, рішення щодо відсторонення адвоката Рябушка А.М. за заявою підозрюваного [PERSON] слідчим не приймалось.(а.с.89) В теперішній час кримінальне провадження відносно [PERSON] не закінчене. Згідно ч. 1 ст. 48 КПК України, захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Згідно ч.ч.1-3 ст. 54 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії.Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов'язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням. Отже, оскільки ініціатором відмови від захисника виступає підозрюваний (обвинувачений), законодавець надав право захиснику до процесуального закріплення такої відмови мати конфіденційне побачення та спілкування з підозрюваним (обвинуваченим). Як правило, таке побачення необхідне захиснику для вияснення причини відмови, а також для з'ясування, чи є відмова від захисника добровільною, а не наслідком примушування третіх осіб або вимушеною. Для процесуального закріплення відмови підозрюваного (обвинуваченого) від захисника складається відповідний протокол, при складанні якого в обов'язковому порядку має бути присутній захисник. У разі якщо участь захисника у кримінальному провадженні є обов'язковою, відмова підозрюваного (обвинуваченого) від захисника не приймається. В цьому випадку службова особа, в провадженні якої знаходиться кримінальне провадження, одержавши від підозрюваного (обвинуваченого) заяву про відмову від захисника, зобов'язана роз'яснити йому положення цього КПК про неможливість відмови і його право на заміну захисника. У разі якщо підозрюваний (обвинувачений) наполягає на відмові від захисника і при цьому не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього КПК, для здійснення захисту за призначенням. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову [PERSON], не звернув уваги на те, що відмова [PERSON] від захисника Рябушко А.М., у відповідності до вимог ст. 54 КПК України, не прийнята, а тому відповідач продовжує знаходиться у процесуальному статусі захисника у кримінальному провадженні відносно [PERSON] Отже висновок суду про дострокове розірвання укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги та наявність, у зв'язку з цим, підстав для стягнення частини гонорару на користь позивача є помилковим та таким, що не відповідає обставинам справи. Посилання позивача на те, що захист [PERSON] було здійснено відповідачем неякісно, з порушенням законних прав та інтересів клієнта не заслуговують на увагу апеляційного суду оскільки доказів на користь цих доводів позивачем не надано. При цьому від самого [PERSON], в інтересах якого був укладений договір між сторонами, скарг з приводу ненадання адвокатських послуг в достатньому обсязі чи надання їх неналежної якості не надходило. Приймаючи до уваги те, що позовні вимоги [PERSON] про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про стягнення винагороди адвоката, вони також не підлягають задоволенню. З огляду на наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову [PERSON]

Outcome: dismissed