Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтовувала тим, що з квітня 2013 року з відповідача на її користь стягувались аліменти на утримання спільної дитини дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Рішенням Путивльського районного суду Сумської області від 30.06.2017 з розмір аліментів було збільшено до 600 грн., яка підлягає індексації. В зв'язку з тим, що сума стягуваних аліментів на сьогоднішній день є недостатньою для матеріального утримання дитини, із збільшенням на даний час прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, неможливістю самостійно належним чином утримувати дитину, оскільки ціни на товари для дітей, шкільні приналежності та продукти харчування зросли, невідповідністю розміру аліментів нормам чинного законодавства, а відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів та не бере участі у додаткових витратах, просила збільшити розмір аліментів до 1000 грн. щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Позивач в судовому засідання позов підтримала з підстав викладених у позові. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, оскільки він ніде не працює, має дружину, не має змоги сплачувати аліменти у визначному позивачем розмірі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає зважаючи на таке. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком дитини [PERSON], [INFO], на утримання якої сплачує аліменти на користь позивача на підставі рішення Путивльського районного суду Сумської області від 30.06.2017 в твердій грошовій сумі - 600 грн. на місяць, до досягнення дитиною\~\~повноліття (а.с.6,10-11). Станом на 01.02.2018 відповідач мав заборгованість зі сплати аліментів по в/л 2-584/73 від 18.04.2013 в сумі 1\~977,33 грн. та по в/л 2/584/309/17 від 04.10.2017 в сумі 2\~245,55 грн., що видно з довідок відділу ДВС (а.с.8,9) Дитина проживає з матір'ю, яка перебуває на обліку як безробітна в Путивльському РЦЗ (а.с.7,13). Дитина знаходиться на обліку в Путивльському центрі первинної\~ медико-санітарної допомоги. (а.с.14). Згідно з ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181, ст.ст.183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як роз'яснено в п.п.17, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Таким чином, підставою для звернення до суду із позовом про збільшення розміру аліментів відповідно до положень ст.192 СК України є зміна матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення, або поліпшення стану здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України\~\~предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З позовної заяви вбачається, що позивач підставою для збільшення розміру аліментів зазначила недостатність стягнутих аліментів в розмірі 600 грн. Разом з тим, матеріали справи не містять даних про зміну майнового або сімейного стану сторін після збільшення рішенням суду розміру аліментів. При цьому необхідно зазначити, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину, а також збільшення цін на товари для дітей, потреби в її житті та розвитку, не є підставою для збільшення розміру стягуваних аліментів в розумінні ст. 192 Сімейного кодексу України, оскільки законодавцем, зокрема ч.2 ст.184 Сімейного кодексу України, передбачена індексація розміру аліментів, визначених судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі. Твердження позивача про те, що відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів є необґрунтованими, оскільки в порушення вимог ст.83 ЦПК України вона на підтвердження своїх доводів належних та допустимих доказів не надала. Що стосується додаткових витрат на дитину, в тому числі повязаних з ї хворобою, то позивач на підставі ст.185 СК України не позбавлена змоги звернутись до суду з відповідним позовом про стягнення їх з відповідача. Позивач також в подальшому не позбавлена права за наявності визначених законом підстав знову ставити питання про збільшення розміру аліментів. Таким чином, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів. В силу ч.6 ст.141 ЦПК України судові витрати віднести на рахунок держави. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed