Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Петканича В.І., треті особи [PERSON], РВ ДВС Мукачівського МРУЮ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги мотивує тим, що 16.05.2011 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір безвідсоткової позики на загальну суму 60000,00 грн., який було посвідчено приватним нотаріусом Мукачівського районного нотаріального округу Петканич В.І. та зареєстровано в реєстрі за № 409. З метою погашення суми позики, до закінчення зазначеного в Договорі строку, позивачем було передано [PERSON] належний йому автомобіль «ВАЗ -2106», таким чином він вважав, що сума позики ним повернута та зобов'язання виконано. Однак згодом йому стало відомо, що 24 травня 2017 року Мукачівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконавчого напису № 236 від 10.05.2017 року приватного нотаріуса Мукачівського районного нотаріального округу Петканич В.І. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошових коштів у розмірі 100000,00 грн. При цьому вважає, що виконавчий напис вчинений всупереч вимогам закону, оскільки сума заборгованості, що підлягає стягненню є сумнівною та не відповідає дійсності. Документи, які свідчили про безспірність такої заборгованості нотаріусу надані не були. Крім того, посилається на те, що виконавчий напис вчинений з пропущенням трирічного строку. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити з наведених в позові підстав. Окрім цього вказали, що саме нотаріус Петканич В.І. має бути відповідачем. Приватний нотаріус Мукачівського районного нотаріального округу Петканич В.І. в суді заперечив щодо задоволення позову. Згідно із поданими письмовими заявами вказав, що виконавчий напис № 235 від 17.05.2017 року вчинений ним з урахуванням ст.6.2 Договору позики грошових коштів посвідчених ним 16.05.2012 року за № 409. Окрім цього вказав на те, що він є неналежним відповідачем по справі [PERSON] та його представник [PERSON] в суді заперечили щодо задоволення позову. Окрім цього [PERSON] вказав на те, що приватний нотаріус Петканич В.І. не є належним відповідачем. Представник третьої особи РВ ДВС Мукачівського МРУЮ у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомили. Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, постановляючи рішення відповідно до вимог ст.ст. 215, ЦПК України, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно із ст. 33 ЦПК України суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача. Відповідно до п.16 постанови пленуму ВССУ від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, а також нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (частина друга статті 50 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат"). Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. Відповідачем по справі приватним нотаріусом Петканич В.І. під час розгляду справи ставилося питання щодо неналежності його як відповідача, що в суді як позивачем так і його представником було заперечене та наголошено на тому, що саме нотаріус має бути відповідачем. З врахуванням вищенаведеного суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити так як приватний нотаріус Петканич В.І. не є належним відповідачем.

Outcome: dismissed