Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-31 00:00:00

У грудні 2015 року представник позивача звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати за [PERSON] право власності за набувальною давністю на гараж № 6, що на вул. Б.Хмельницького, 2Г, смт. Гірник, Львівської області. Вимоги обґрунтовані тим, що батько позивача, який помер 24.09.1999 року, побудував гараж на земельній ділянці, якою користувалася сімя позивача під городництво, яка розташована біля будинку у якому вони проживають. Земельна ділянка була виділена під будівництво гаража рішенням № 13 виконавчого комітету Гірницької селищної ради від 19.01.1983 року. Відразу після отримання зазначеного рішення батько позивача приступив до будівництва гаража за власним проектом, остаточно будівництво було завершено у 1993 році. Після смерті батька позивача - [PERSON] офіційно прийняла спадщину мати позивача [PERSON], яка померла 23.11.2006 року. 02.04.2006 року, відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру № 3038, позивач та її син - [PERSON], в рівних частках кожному отримали у власність квартиру. Гараж, що побудував батько позивача, без належного документального оформлення знаходиться на утриманні та у відкритому володінні та користуванні позивача. Оскільки позивач протягом шістнадцяти років добросовісно, відкрито, безперервно володіє, утримує та користується вищевказаним гаражем, який є чужим майном, вважає, що слід застосувати норми ст. 344 ЦК України та визнати за позивачем право власності на вищевказаний гараж. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві. Зазначив, що гараж збудований, правовстановлюючих документів на нього немає, гараж не зданий в експлуатацію та такий є самочинним будівництвом. Представник відповідача у судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи поклався на думку суду. Треті особи у судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що позов підтримують у повному обсязі. Заслухавши представника позивача, зясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Судом установлено, що [PERSON] народилася 17.03.1954 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії ЯИ №627916 від 31.05.1954 року. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище «Голованич», що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 24.11.1974 року. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Гірницької селищної ради народних депутатів Львівської області №13 від 19.01.1983 року, вирішено виділити [PERSON] земельну ділянку розміром 3,5х6,5м. на земельній ділянці, яку він використовує під город по вул.Піонерській,5 в смт.Гірник для будівництва індивідуального гаража. Зобовязано забудовника до початку до початку будівництва одержати технічну документацію. Згідно ухвали Червоноградської міської ради народних депутатів Львівської області від 24.09.1990 року, зокрема, вул. Піонерська у смт. Гірник перейменовано на вул. [PERSON]. [PERSON] помер 24.09.1999 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №156536, від 24.09.1999 року. [PERSON] померла 23.11.2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-СГ №057664, від 25.11.2006 року. Згідно рішення Виконавчого комітету Гірницької селищної ради Львівської області від 23.01.2015 року №2 присвоєно адреси групі гаражів, проектованій згідно детального плану території першочергової забудови з розміщенням гаражів боксового типу, що знаходяться, зокрема, в районі вулиць [PERSON]: вул.Б.Хмельницького, 2Г, смт. Гірник, Львівської області. З технічного паспорта на гараж № 6, що на вул.Б.Хмельницького, 2Г, смт. Гірник, Львівської області, складеного 30.03.2015 року, видно, що реєстрація права власності такого не проводилася. Згідно звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта №1002.15/1126 від 01.04.2015 року, за результатами проведення технічного обстеження обєкта- гаража, що на вул.Б.Хмельницького, 2Г, смт. Гірник, Львівської області, встановлено його відповідність вимогам надійності і безпечної експлуатації. Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право у порядку. встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси в спосіб, визначений законами (стаття 4 ЦПК України). У статті 15 ЦК України передбаченого право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Набуття права власності на земельну ділянку за набувальною давністю регулюється законом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Як розяснено в абз.2 п. 10 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав", з огляду на положення статті 376 ЦК право власності за набувальною давністю на обєкт самочинного будівництва не може бути визнано судом, оскільки цією нормою передбачено особливий порядок набуття права власності на нерухоме майно, що збудоване або будується на земельній ділянці, не відведеній для даної мети, або без належного дозволу чи належного затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Згідно з ч. 1\~ст. 376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Ураховуючи те, що спірний гараж є обєктом самочинного будівництва, право власності на нього на заявленій позивачем підставі за набувальною давністю не може бути визнане судом, а томуу задоволенні позову необхідно відмовити. За наявності передбачених законом умов заінтересовані особи вправі звернутися до суду з позовом про визнання права власності на указаний гараж у порядку ст. 376 ЦК України.

Outcome: dismissed