Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

24.06.2019 р. позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просив суд: зобов`язати ПрАТ «Київобленерго» усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,1662 га з кадастровим номером 3220887601:01:004:0151, розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом демонтажу та перенесення за рахунок відповідача трансформаторної підстанції КТП №1655 та повітряної лінії електропередачі ПЛ-10 кВ до даної КТП за межі вказаної земельної ділянки на відстань, що унеможливлює накладення на неї охоронної зони; а також стягнути з відповідача судові витрати по справі (а.с. 2-6). В обґрунтування позовної заяви зазначив, що є власником земельної ділянки загальною площею 0,1662 га з кадастровим номером 3220887601:01:004:0151, розташованої за адресою: [ADDRESS] (далі - земельна ділянка), цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Зазначив, що після оформлення права власності на земельну ділянку, приїхала бригада та встановила трансформаторну підстанцію № 1655 та відгалуження повітряної лінії електропередач 10 кВ до даної КТП на його земельній ділянці. Як вказує позивач, він неодноразово протягом 2014-2019 р.р. звертався з заявами до уповноважених органів: Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, Бориспільської районної ради Київської області, Державної інспекції сільського господарства в Київській області, Державної інспекції з енергетичного господарства в Київській області, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Київській області, Бориспільської міськрайонної прокуратури з метою встановлення власника та підстав будування КТП №1655 та відгалуження ПЛ-10 кВ, на його земельній ділянці, оскільки жодних договорів, які б надавали право користування цією ділянкою, він не укладав. Також зазначив, що на момент оформлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку на земельну ділянку позивачу не було відомо про наміри відповідача побудувати на ній КТП № 1655 та відгалуження ПЛ-10 кВ до даної КТП, а також була відсутня інформація про те, що земельна ділянка знаходиться в охоронній зоні, на момент оформлення права власності будь-яких обмежень не існувало. Дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по [ADDRESS] позивачу було надано згідно рішення виконавчого комітету Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області 07.06.2011 року, а у 2012 році ним подано проект землеустрою, виготовлений ТОВ «Аеротопографічний центр» щодо відведення вище зазначеної земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на розгляд сесії Старівської сільської ради, який погоджений рішенням сесії за № 915-21-VI від 18.12.2012 року. Як стверджує позивач, жодна енергопостачальна компанія письмово не зверталася до сільської ради, на території якої знаходиться його земельна ділянка з проханням надати дозвіл на складання проекту землеустрою та жодним іншим чином не погоджувалося відведення земельної ділянки під будівництво КТП № 1655 та ПЛ-10 кВ по вул.Берегова в с. Старе, у зв`язку з чим при виготовленні документів відповідачем порушено порядок відведення земельної ділянки під будівництво вищезазначених об`єктів. З урахуванням викладеного, зазначає, що знаходження на його земельній ділянці КТП-1655 та ПЛ-10 кВ є незаконними. Також стверджує, що на його неодноразові вимоги щодо звільнення земельної ділянки загального користування від трансформаторної підстанції № 1655 та повітряної лінії електропередачі ПЛ-10 кВ, відповідач так і не здійснив їх демонтаж, запропонувавши це зробити за свій рахунок. Позивач стверджує, що відповідне будівництво даних конструкцій з боку відповідача протягом останніх шести років унеможливило реалізацією прав власника для користування земельною ділянкою, розташованої за адресою: [ADDRESS], які полягають у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням, а саме: в будівництві житлових приміщень, а також господарських об`єктів, а також , що розміщені відповідачем лінії ПЛ-10 кВ здійснено з порушенням правили енергобезпеки і санітарних норм, що може становити ймовірну загрозу здоров`ю позивача. Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про витребування доказів( а.с. 7,8), якою просив витребувати у відповідача ПрАТ «Київобленерго» документи, що стосуються будівництва КТП-1655 та відгалудження ПЛ-10 кВ до даної КТП, розташованих за адресою: [ADDRESS], в тому числі: погодження місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на розміщення КТП та ПЛ-10 кВ; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво КТП та ПЛ-10 кВ; паспорт КТП та ПЛ-10 Кв; рішення сільської або районної ради щодо відведення земельної ділянки під будівництво КТП та ПЛ-10 кВ; договір ПрАТ «Київобленерго» з підрядною організацією про виконання робіт з будівництва КТП та ПЛ-10 кВ; робочий проект електропостачання; декларацію про початок будівельних робіт (зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Київській області); декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Київській області); документів, що підтверджують право на відведення земельної ділянки для встановлення трансформаторної підстанції виданим уповноваженим органом. Встановити строк подачі даних доказів. Ухвалою від 26 червня 2019 року ( а.с.19-21) відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено до підготовчого судового засідання, а також витребувано у ПрАТ «Київобленерго» документи, що стосуються будівництва КТП-1655 та відгалудження ПЛ-10 кВ до даної КТП, розташованих за адресою: [ADDRESS], в тому числі: погодження місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на розміщення КТП та ПЛ-10 кВ; проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво КТП та ПЛ-10 кВ; паспорт КТП та ПЛ-10 Кв; рішення сільської або районної ради щодо відведення земельної ділянки під будівництво КТП та ПЛ-10 кВ; договір ПрАТ «Київобленерго» з підрядною організацією про виконання робіт з будівництва КТП та ПЛ-10 кВ; робочий проект електропостачання; декларацію про початок будівельних робіт (зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Київській області); декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (зареєстрованої в Інспекції ДАБК у Київській області); документів, що підтверджують право на відведення земельної ділянки для встановлення трансформаторної підстанції виданим уповноваженим органом. 03.09.2019р. від представника відповідача ПрАТ « Київобленерго»-адвоката Коненко О.С. подано відзив на позовну заяву( а.с. 25-29), за змістом якого відповідач вважає позов безпідставним та необґрунтованим та таким, що поданий з грубим порушенням норм процесуального законодавства. ПрАТ «Київобленерго» повністю не визнає позовні вимоги та заперечує проти них, а такожпроти наведених позивачем обставин та правових підстав позову та просить суд відмовити в їх задоволенні з огляду на наступне. Позивач є власником земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером 32208877601:01:004:0151, за адресою: [ADDRESS]. Звертають увагу суду на те, що позивачем не надано жодного доказу щодо розташування на зазначеній земельній ділянці ПЛ 10 кВ КТП № 1655, всупереч ст.ст. 77-81 ЦПК. Надані позивачем документи, жодним чином не посвідчують знаходження вказаних об`єктів електроенергетики ПЛ 10 кВ КТП № 1655 на земельній ділянці позивача. З доданих до позовної заяви документів, зокрема фото, не можна встановити чітке місце розташування ПЛ 10 кВ КТП № 1655, додані роздруківки фотоматеріалів не можуть братися судом до уваги, як належний доказ, оскільки з них не можна встановити місце, час та вид зображених об`єктів, час та місце їх фіксування фотокамерою. Щодо проходження повітряної лінії по земельній ділянці кадастровий номер: 3220887601:01:004:0151 зазначили, що за наявною у Товариства інформацією лінія електропередач, про яку ідеться у позовній заяві - ПЛ 10 кВ КТП № 1655 була побудована та введена в експлуатацію у 2012 р. на підставі Декларації про початок будівельних робіт (зареєстровано в Інспекції ДАБК у Київській області 17.09.2012 № КС 08112166761) та Декларації про готовність об`єкта до експлуатації (зареєстровано в Інспекції ДАБК у Київській області 18.10.2012 № КС 14112193934) - ПЛ 10 кВ КТП № 1655 були побудовані для розвантаження ТП 399. КТП №1655 - це розвантажувальна ТП, яка була побудована для розвантаження ТП для ПЛ 0,4 Кв Л-1 від ТП 399, с. Старе, що підтверджується Договором підряду від 26.04.2012 та Актом приймання - передачі основних засобів (ТП 1655) від 24.12.2012 року Актом приймання - завдання технічно - переоснащених або замінених складових частин об`єктів електричних мереж від 15.11.2012 року, Актом комплексного випробування технічно переоснащених або замінених складових частин об`єктів електричних мереж від 08.09.2012 року та Картою змін з відміткою про дату й час включення даної підстанції. Після будівництва та введення в експлуатацію ТП, яка була побудована для розвантаження ТП для ПЛ 0,4 Кв Л-1 від ТП 399, було присвоєно № 1655, що підтверджується Наказом «Про введення в експлуатацію об`єктів основних засобів» «Реконструкція ПЛ-0,4 Кв, з встановлення КТП 10/04Кв, Л-1 від ТП 399 с. Старе Бориспільського р-ну, Київської області», Картою змін з відміткою про дату й час включення даної підстанції та Довідкою про балансову належність від 27.08.2019 року. Відповідач стверджує, що дана ТП та ПЛ 10 кВ була побудована та введена в експлуатацію правомірно, згідно вимог діючого на той час законодавства. Звертають увагу суду на те, що це відбулося раніше, ніж зареєстроване право власності на земельну ділянку із кадастровим номером: 32208877601:01:004:0151 (свідоцтво про право власності № [NUMBER] 26.03.2013 року), яка належить позивачу. Об`єкт ТП 1655 обліковується на балансі ПрАТ «Київобленерго» з 24.12.2012, що підтверджується Довідкою про балансову належність від 27.08.2019 року, отже, спірна повітряна лінія та КТП були побудовані до набуття позивачем права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3220887601:01:004:0151. Вважають, що земельна ділянка перейшла у власність позивача вже із зобов`язаннями щодо обмеженого її використання. Крім того, слідує, що присвоєння кадастрового номеру позивачеві відбулося з порушенням вимог Земельного кодексу України, Закону України «Про державний земельний кадастр» та Порядку ведення Державного земельного кадастру . У даному випадку відомості щодо ТА та лінії електропередач та її охоронної зони внесені до Державного земельного кадастру не були, а площа під опорою повітряної лінії та ТП не були вирізані із загального об`єму земельної ділянки, що унеможливлює, в даному випадку Товариству оформити право власності/користування земельною ділянкою під опорою повітряної лінії електропередач. А це означає, що документ, який підтверджує право власності на земельну ділянку оформлені не належним чином. Вищезазначені неточності не відповідають вимогам ДБН В.2.5-16-99 «Інженерне обладнання споруд, зовнішніх мереж. Визначення розмірів земельних ділянок для об`єктів електричних мереж», затверджені Наказом Держбуду України від 27 липня 1999р № 179 і введено в дію з 1 серпня 1999р та п 5 «Правил охорони електричних мереж», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1997 р.№ 209. Так охоронна зона повітряної лінії складає 2 метри. У відповідності до пункту 8 Правил охорони електричних мереж, що затверджені Постановою КМУ від 04.03.1997 року №209, забороняється в охоронних зонах повітряних та кабельних ліній виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, а саме, зокрема, будувати житлові, громадські та дачні будинки. Додатково зазначили, що у відповідності до положень ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», Правил охорони електричних мереж, у межах охоронних зон землі у їх власників не вилучаються, а використовуються із встановленими законодавством обмеженнями. Власники та користувачі земельних ділянок у спеціальних зонах об`єктів енергетики маються право самостійно господарювати на земельних ділянках з дотриманням установлених обмежень та обтяжень. Вказують, що із заявою до ПрАТ «Київобленерго» стосовно надання дозволу на використання охоронної зони ПЛ 10 кВ КТП 1655, в тому числі щодо проведення будівництва житлового будинку позивач, у порушення вказаних вище вимог законодавства, не звертався. Чинне законодавство передбачає порядок перенесення об`єктів електроенергетики за ініціативи та за рахунок замовника. Однак, всупереч вимог чинного законодавства позивачем не вжито заходів щодо перенесення ЛЕП, а навпаки здійснено забудову в охоронній зоні лінії електропередач, що носить небезпеку для життя і здоров`я, призводить до порушення нормального функціонування лінії електропередач 10 кВ КТП . Ухвалою суду від 15.10.2019 р., яка відображена у протоколі судового засідання( а.с.117), залучено до участі у справі в якості третьої особи Старівську сільську раду Бориспільського району Київської області. Ухвалою суду від 15.10.2019 р.(а.с.118) витребувано у Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області : акт комісії Старівської сільської ради від 16.03.2013 р. щодо розміщення на земельній ділянці лінії ЛЕП 10квт та КТП-1655; погодження місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на розміщення КТП 10/0,4 кВ № 1655 та ПЛ-10 кВ; рішення сільської або районної ради щодо відведення земельної ділянки під будівництво КПТ 10/0,4 В №1655 та ПЛ-10 кВ; документи, що підтверджують право на відведенні земельної ділянки для встановлення КТП 10/04кВ № 1655 та ПЛ-10 кВ уповноваженими особами. Ухвалою суду від 17 січня 2020 року витребувано з Головного управління Держгеокадастру у Київській області копію Проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] (2011-2012р.р.) земельної ділянки площею 0,1662 га з кадастровим номером 3220887601:01:004:0151 за адресою: [ADDRESS] (а.с.151). Ухвалою від 23 червня 2020 року (а.с.205) закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. 11.09.2020 р. до суду надійшла заява представника відповідача Маркушева Я.С. про зміну назви відповідача, якою просив залучити до участі у справі ПрАТ «ДТЕК Київські регіональні електромережі» як правонаступника ПрАТ «Київобленерго» (а.с.208,209). 11.09.2020 р. представником відповідача Маркушевим Я.С. подано до суду заяву про застосування позовної давності. В обґрунтування якої зазначено, що позивач набув право власності у 2013 році, тобто 26.03.2013 р., проте позов подано до суду лише 24.06.2019 р. У відповідності до ст. 257 ЦК України, строк позовної давності сплив 26.03.2016 р. Враховуючи зазначене та вимоги ч.ч.3,4 ст.267 ЦК України, просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити повністю. Представник відповідача Маркушев Я.С. у судовому засіданні позов не визнав у повному обсязі, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву, а також просив застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Представник третьої особи Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 18.08.2020 р. до суду надійшов лист за підписом сільського голови В.М. Макаренка (а.с.207), у якому просили розгляд справи проводити без їх участі, клопотань і заяв Старівська сільська рада не має. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочинну недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна право відношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно положень частин другої ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має право передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Як встановлено судом, позивач [PERSON] , є власником земельної ділянки загальною площею 0,1662 га з кадастровим номером 3220887601:01:004:0151, розташованої за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується відповідними: свідоцтвом про право власності № [NUMBER] від 26.03.2013 року, витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 71703694 від 28.10.2016 (а.с.11-14). Відповідач ПрАТ «ДТЕК Київській регіональні електромережі» (до перейменування - ПрАТ «Київобленерго») є власником ПЛ 10 кВ та КТП № 1655, розташованої в с. Старе Бориспільського району Київської області, що була встановлена як розвантажувальна ТП для ПЛ 0,4 Кв Л-1 від ТП 399, с. Старе, з метою забезпечення можливості безперебійного постачання електричної енергії жителям вказаного населеного пункту та станом на сьогоднішній день є частиною інженерної інфраструктури, що забезпечує розподіл електричної енергії відповідачем як оператором системи розподілу споживачам с. Старе Бориспільського району Київської області, що підтверджується Договором підряду від 26.04.2012 р.(а.с.51-61), Актом приймання - передачі основних засобів (ТП 1655) від 24.12.2012 року(а.с.88), Актом приймання - завдання технічно - переоснащених або замінених складових частин об`єктів електричних мереж від 15.11.2012 року(а.с.89,90), Актом комплексного випробування технічно переоснащених або замінених складових частин об`єктів електричних мереж від 08.09.2012 року (а.с.91) та Картою змін з відміткою про дату й час включення підстанції (а.с.34). Встановлено, що КТП № 1655 перебуває на балансі відповідача, введена в експлуатацію 24.12.2012 року, що підтверджується Довідкою про балансову належність від 27.08.2019 року (а.с.35), наказом ПрАТ «АЕС Київобленерго» від 24.12.2012 за № 1304 «Про введення в експлуатацію об`єктів основних засобів» (а.с.87) та обслуговується відповідачем. Як стверджує позивач [PERSON] , КТП № 1655 та ПЛ-10 кВ до даної КТП розташовані на земельній ділянці, що належить йому на праві власності, у зв`язку з чим йому створені перешкоди у володінні та користуванні даною земельною ділянкою, спорудження лінії ПЛ-10 кВ здійснено з порушенням правил енергобезпеки і санітарних норм, що може становити ймовірну загрозу його життю. Водночас, такі твердження позивачем не доведені. Так, судом встановлено, що 07.06.2011 року [PERSON] було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0.1500 га по [ADDRESS] . Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, виготовлений ТОВ «Аеротопографічний центр», площа земельної ділянки становила 0,1662 га. та погоджений рішенням сесії Старівської сільської ради за №915-21-VI від 18.12.2012 року, що підтверджується довідкою Старівської сільради № 325 від 27.06.2014 р. (а.с.115). Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстровано позивачем [PERSON] 26 березня 2013 року, що підтверджується Свідоцтвом про право власності, виданим реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.11), та ніким не оспорюється. Як вбачається з вищевказаної довідки Старівської сільської ради № 325 від 27.06.2014 р. (а.с.115), енергопостачальна компанія письмово не зверталася до сільської ради з проханням надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки під будівництво КТП-1655 по вул.Берегова в с.Старе. Дана обставина відповідачем не оспорюється та належними і допустимим доказами не спростована. Разом з тим, встановлено, що розвантажувальна підстанція КТП 10/0,4 кВ № 1655, наказом ПАТ «АЕС Київобленерго» №1304 від 24.12.2012р. (а.с.87), була введена в експлуатацію в грудні 2012 року. Згідно з Декларацією про початок виконання будівельних робіт, зареєстрованої 17.09.2012 (а.с.92-93) та Декларацією про готовність об`єкта до експлуатації, зареєстрованої 18.10.2012 (а.с.94-95), будівництво «Розвантажувальної КТП-0,4/10 для ТП-399 Л-1 в с.Старе Бориспільського району Київської області» було здійснено в зазначений період з 17 вересня по 18 жовтня 2012 року, отже до ухвалення органом місцевого самоврядування рішення про передачу земельної ділянки у власність позивачу. Доказів протилежного позивачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Враховуючи вищенаведене, КТП №1655 та повітряна лінія електропередачі ПЛ-10 кВ були побудовані до набуття позивачем [PERSON] права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3220887601:01:004:0151, та, як стверджує відповідач, земельна ділянка, перейшла у власність [PERSON] , вже із зобов`язаннями щодо обмеженого її використання. Проте, суд не може погодитись з такими твердженнями відповідача, з огляду на таке. Так, дійсно, згідно з ч.18 ст. 21 Закону України «Про ринок електричної енергії» (який набрав чинності з 11.06.2017 p.), у разі якщо замовник має намір спорудити або реконструювати будівлі, дороги, мости, інші об`єкти архітектури, що потребує перенесення повітряних і підземних електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики. послуги з перенесення електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики надаються оператором системи передачі та/або операторами систем розподілу у порядку, визначеному кодексом системи передачі та кодексом систем розподілу. Плата за надані послуги визначається згідно з кошторисом, який є невід`ємною частиною відповідної проектної документації, розробленої замовником. Тобто, законодавцем передбачено, що у разі наміру спорудити, реконструювати будівлі, що потребує перенесення відповідних елементів електричних мереж, замовник має право на перенесення відповідних елементів електромереж оператором системи розподілу за плату, визначену згідно з проектно- кошторисною документацією за рахунок замовника. Водночас, слід враховувати інші норми чинного законодавства та встановлені судом фактичні обставини. Так, відповідно до ч. 1 ст. 110 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення права власності позивача на земельну ділянку) на використання власником земельної ділянки або її частини може бути встановлено обмеження. Право власності на земельну ділянку може бути обтяжено правами інших осіб. Перехід права власності на земельну ділянку не припиняє встановлених обмежень, обтяжень. Згідно з ч. 1 ст. 111 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення права власності позивача на земельну ділянку) обтяження прав на земельну ділянку встановлюється законом або актом уповноваженого на це органу державної влади, посадової особи, або договором шляхом встановлення заборони на користування та/або розпорядження, у тому числі шляхом її відчуження. Згідно з ч. 3, 4 ст. 111 ЗК України в редакції, чинній на момент виникнення права власності позивача на земельну ділянку) обтяження прав на земельні ділянки (крім обтяжень, безпосередньо встановлених законом) підлягають державній реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно у порядку, встановленому законом. Обмеження у використанні земель (крім обмежень,безпосередньо встановлених законом та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами) підлягають державній реєстрації в Державному земельному кадастрі у порядку, встановленому законом, і є чинними з моменту державної реєстрації. Обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, є чинними з моменту набрання чинності нормативно-правовими актами, якими вони були встановлені. Відповідно до ч. 5 ст. 111 ЗК України відомості про обмеження у використанні земель зазначаються у проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки, кадастрових планах земельних ділянок, іншій документації із землеустрою. Відомості про такі обмеження вносяться до Державного земельного кадастру. Згідно з п. «б» ч. 1 ст. 112 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення права власності позивача на земельну ділянку) охоронні зони створюються уздовж ліній зв`язку, електропередачі, земель транспорту, навколо промислових об`єктів для забезпечення нормальних умов їх експлуатації, запобігання ушкодження, а також зменшення їх негативного впливу на людей та довкілля, суміжні землі та інші природні об`єкти. Відповідно до ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України, державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Відповідно до ст.14 Закону України «Про Державний земельний кадастр» до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про обмеження у використанні земель: вид; опис меж; площа; зміст обмеження; опис режимоутворюючого об`єкта - контури, назви та характеристики, що обумовлюють встановлення обмежень (за наявності такого об`єкта); інформація про документи, на підставі яких встановлено обмеження у використанні земель. Згідно ст. 20 Закону України «Про Державний земельний кадастр», внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру є обов`язковим. Статтею 28 Закону України «Про Державний земельний кадастр» передбачено, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель здійснюється у формі: державної реєстрації обмежень у використанні земель; внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі обмежень у використанні земель, безпосередньо встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами. Водночас, як вбачається з повідомлення ГУ Держгеокадастру у Київській області від 24.02.2020 за № 9-10-0.65-2923/2-20, наданого на виконання ухвали суду від 17.01.2020р.( а.с.165), наявність Проекту землеустрою щодо відведення у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1662га з кадастровим номером: 3220887601:01:004:0151, в місцевому фонді документації із землеустрою відділу, не виявлено. Належних і допустимих доказів того, яким суб`єктом та коли саме було розроблено документацію із землеустрою щодо земельної ділянки, що на праві приватної власності належить позивачу, суду надано не було. Відсутні також докази внесення до Державного земельного кадастру під час державної реєстрації права власності на земельну ділянку позивача відомостей щодо КТП та лінії електропередач та її охоронної зони. Суд враховує, що відповідно до вимог ст.6 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» до земель енергетики відносяться землі, надані в установленому законом порядку у власність та користування для розміщення, будівництва і експлуатації об`єктів з виробництва і передачі електричної та теплової енергії, об`єктів альтернативної енергетики, об`єктів технологічної інфраструктури об`єктів енергетики, в тому числі адміністративних та виробничих будівель підприємств, що здійснюють таку діяльність. Відповідно до вимог ст.13 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» облік кількості земель енергетики ведеться в земельно- кадастровій книзі підприємства, установи та організації відповідно до законодавства. Форма земельно- кадастрової книги підприємства, установи та організації і порядок її ведення затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин. Крім того, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.14 Закону України ст. 25 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» земельні ділянки державної та комунальної власності надаються у власність і користування (у тому числі в оренду) для потреб енергетики за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень та в порядку, встановленому Земельним кодексом України. Крім того, відповідно до вимог ч.1,2 ст.17 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» місця розташування енергогенеруючих підприємств і виробничих об`єктів енергетики у разі необхідності вилучення земельних ділянок державної чи комунальної власності або викупу земельних ділянок приватної власності до початку проведення проектних робіт погоджуються у встановленому порядку виключно з власниками і користувачами земельних ділянок та органами державної влади або органами місцевого самоврядування, до повноваження яких віднесено вилучення (викуп) цих земельних ділянок, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті. Розташування об`єктів магістральної, міждержавної, місцевої (локальної) електричних мереж погоджується лише з відповідними сільськими, селищними, міськими радами або місцевими державними адміністраціями, Кабінетом Міністрів України, а у випадках, визначених законом України, - з Верховною Радою України. Суд звертає увагу, що в силу вимог ст. 25 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» (в редакції чинній на дату набуття права власності) спеціальні зони об`єктів енергетики зазначаються у схемах землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектах землеустрою щодо створення нових та впорядкування існуючих землеволодінь і землекористувань, проектах землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, спеціальних тематичних картах і атласах стану земель та їх використання, проектах землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); технічній документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, іншій документації із землеустрою та кадастрових планах. Межі спеціальних зон об`єктів енергетики зазначаються у документації із землеустрою з часу надання земельної ділянки для будівництва відповідного об`єкта та, у разі необхідності, встановлюються в натурі (на місцевості) і позначаються відповідними попереджувальними знаками. Власникам і користувачам земельних ділянок, на які встановлено обмеження та обтяження, видається кадастровий план їх земельних ділянок з нанесеними межами спеціальних зон, а також письмовий перелік обмежень та обтяжень щодо використання земель у цих зонах. Власники і користувачі земельних ділянок, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, що експлуатують об`єкти енергетики, повинні вживати заходів щодо охорони об`єктів енергетики та дотримання встановлених обмежень та обтяжень у використанні земель у межах спеціальних зон, передбачених документацією із землеустрою. Особи, на користь яких встановлені обмеження щодо використання земель у межах охоронних та інших зон об`єктів енергетики, повинні вимагати від власників і користувачів земельних ділянок дотримання таких обмежень та обтяжень. За змістом ч.1 ст.116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. В силу вимог ч.2 цієї статті набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Таким чином, слід дійти висновку, що при розміщенні об`єктів енергетики на землях Старівської сільської ради Бориспільського району Київської області відповідачем не було дотримано встановленого чинним законодавством порядку щодо відведення земельної ділянки для цієї мети, а також встановлення та реєстрації у Державному земельному кадастрі спеціальних (охоронних) зон та обмежень. Сам факт будівництва (розміщення) відповідачем об`єктів енергетики на земельній ділянці, яка не була йому відведена у власність чи користування у встановленому чинним законодавством порядку, як стверджує позивач, створює перешкоди у користуванні належною йому на праві власності земельною ділянкою та може становити ймовірну загрозу його здоров`ю. Так, згідно із ст. 18 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» для забезпечення надійної експлуатації та охорони енергогенеруючих об`єктів і об`єктів передачі електричної та теплової енергії, а також безпеки населення і охорони навколишнього природного середовища встановлюються спеціальні зони об`єктів енергетики, зокрема охоронні зони об`єктів енергетики. Відповідно до ст. 22 Закону охоронні зони електричних станцій і підстанцій, струмопроводів та пристроїв встановлюються на певній відстані за периметром земельної ділянки, на якій ці об`єкти розміщені. Відповідно до п. 5 Правил охорони електричних мереж, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 1999 р. №209, охоронні зони електричних мереж встановлюються уздовж повітряних ліній електропередачі у вигляді земельної ділянки і повітряного простору, обмежених вертикальними площинами, що віддалені по обидві сторони лінії від крайніх проводів за умови невідхильного їх положення на відстань 10 метрів для повітряних ліній напругою до 20 кВ. За периметром трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв - на відстані 3 метрів від огорожі або споруди. Відповідно до ч. 4 ст. 27 ЗУ «Про ринок електричної енергії» в охоронних зонах електричних мереж, а також інших особливо важливих об`єктів електроенергетики діють обмеження, передбачені Законом України "Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів". Згідно із ст. 32 ЗУ «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів» у межах охоронних зон об`єктів енергетики забороняється будувати житлові будинки, будинки громадського призначення; розміщати споруди іншого призначення на меншій відстані від елементів електричних мереж, ніж встановлена нормами; складати будь-які матеріали, розпалювати вогнища, влаштовувати звалища; саджати дерева, крім кущів та саджанців з висотою перспективного росту не більше двох метрів та ін. Відповідно до п.8 Правил охорони електричних мереж забороняється в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв виконувати будь-які дії, що можуть порушити нормальну роботу електричних мереж, спричинити їх пошкодження або нещасні випадки, зокрема будувати житлові, громадські та дачні будинки; саджати дерева та інші багаторічні насадження, крім випадків створення плантацій новорічних ялинок та ін. Пунктом 9 Правил охорони електричних мереж передбачено, що у межах охоронних зон повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника забороняється:будівництво, реконструкція, капітальний ремонт, знесення будівель і споруд; здійснення усіх видів гірничих, вантажно-розвантажувальних, землечерпальних, підривних, меліоративних, днопоглиблювальних робіт, вирубання дерев, розташування польових станів, загонів для худоби, установлення дротяного загородження, шпалер для виноградників і садів, а також поливання сільськогосподарських культур та ін. Враховуючи вищенаведені вимоги чинного законодавства, за периметром КТП №1655 проходить охоронна зона, що встановлює обмеження власникам (користувачам) земельної ділянки, на якій вона розміщена, оскільки використання власником (користувачем) земельної ділянки можливе з обмеженнями, встановленими Законом України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів та Правилами охорони електричних мереж. Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЗК України порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. У відповідності до норм ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові від 25.07.2018 р. у справі №501/6154/14-ц, постанові від 14.08.2019 р. у справі №235/457/17 Верховним Судом вказано на те, що для задоволення позовів про усунення перешкод у користуванні майном необхідна одночасна наявність двох підстав, позивач повинен бути власником майна, щодо якого чиняться перешкоди, та внаслідок дій відповідача порушується право власника на користування своїм майном. Верховний Суд у своїй постанові від 20.03.2018 р. у справі №910/1016/17, у постанові від 17.04.2018 р. у справі №914/1521/17, постанові від 04.09.2018 р. у справі №915/1284/17, постанові від 08.08.2019 р. у справі №910/21468/17 вказує на те, що передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності або права користування земельною ділянкою у судовому порядку, зокрема у визначені способи, є наявність підтвердженого належними доказами права особи (власності або користування) щодо земельної ділянки, а також підтверджений належними доказами факт порушення цього права на земельну ділянку (невизнання, оспорювання або чинення перешкод в користуванні, користування з порушенням законодавства, користування з порушенням прав власника або землекористувача тощо). Разом з тим, з пояснень представника відповідача в судовому засіданні встановлено, що факт розташування належних відповідачу об`єктів енергетики КТП № 1655 та ПЛ 10 кВ на земельній ділянці позивача, відповідачем не визнається. Достатніх належних і допустимих доказів, які б давали суду можливість вважати цю обставину доведеною, позивачем суду надано не було. Так, долучені до позовної заяви фотознімки (а.с.15-16) не дають можливість встановити, на якій саме земельній ділянці розташовані зафіксовані на ній об`єкти енергетики. Складений після звернення позивача до суду Акт від 15 листопада 2019 року комісії Старівської сільської ради з питань регулювання земельних відносин, екології та охорони навколишнього середовища, житлово-комунального господарства та будівництва (а.с.136), згідно з яким під час обстеження земельної ділянки площею 0,1662 з кадастровим номером 3220887601:01:004:0151 по [ADDRESS] виявлено, що на вказаній земельній ділянці розташовані трансформаторна підстанція 1655 та лінії електропередач 10 Вт, складався за відсутності представника відповідача та не містить відомостей про те, яким чином були встановлені межі земельної ділянки, оскільки такі роботи потребують спеціальних знань в області землеустрою, геодезії та кадастру, а отже залучення спеціалістів (експертів), які володіють такими знаннями, навичками та приладами для відновлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості. Сторонам у справі було роз`яснено, що для встановлення цих обставин, потрібні спеціальні знання, а також порядок призначення судових експертиз, наслідки невчинення таких процесуальних дій, проте сторонами, зокрема, позивачем клопотання щодо призначення судової земельно-технічної експертизи заявлено не було. Не були також проведені землевпорядні роботи щодо відновлення меж земельної ділянки позивача на місцевості, які б надали суду можливість переконатися у відповідності зазначеної у вищевказаному Акті комісії Старівської сільської ради інформації. Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт порушення його права власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим заявлені ним позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою загальною площею 0,1662 га з кадастровим номером 3220887601:01:004:0151, розташованою за адресою: [ADDRESS], шляхом демонтажу та перенесення за рахунок відповідача трансформаторної підстанції КТП №1655 та повітряної лінії електропередачі ПЛ-10 кВ до даної КТП за межі вказаної земельної ділянки на відстань, що унеможливлює накладення на неї охоронної зони, задоволенню не підлягають. Крім того, представником відповідача заявлено про порушення позивачем строків позовної давності, про застосування якого заявив у заяві (а.с. 216). Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.1 ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено з позовної заяви, про порушення свого права позивач вказує на дату набуття права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887601:01:004:0151, а саме - 26 березня 2013 року. Зокрема, за змістом позовної заяви він стверджував, що відповідне будівництво даних конструкцій з боку відповідача протягом останніх шести років унеможливило реалізацією його прав власника на користування земельною ділянкою, розташованої за адресою: [ADDRESS], які полягають у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням, а саме: в будівництві житлових приміщень, а також господарських об`єктів. Отже, набуваючи в 2013 році, а саме 26.03.2013 року, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220887601:01:004:0151, позивач [PERSON] повинен був знати, і за змістом позовної заяви знав, про наявність на земельній ділянці КТП №1655 для ПЛ 0,4 кВ від ТП 399, та обумовлені цим фактом обмеження. Отже, строк позовної давності за вимогою щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити дії, а саме: зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу та перенесення за рахунок відповідача трансформаторної підстанції КТП -1655 та повітряної лінії електропередачі ПЛ-10 кВ до даної КТП за межі вказаної земельної ділянки на відстань, що унеможливлює накладення на неї охоронної зони сплинув - 26 березня 2016 року, проте позивач звернувся до суду з даним позовом - 24 червня 2019 року (а.с.2-6). Обставин, які б свідчили про поважність причини пропущення позовної давності, судом не встановлено. В силу вимог ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Проте, в даному випадку суд враховує, що заявлені позивачем вимоги задоволенню не підлягають з інших підстав, а саме: у зв`язку з їх недоведеністю. Суд звертає увагу, що за обставин пропущення позивачем строків позовної давності щодо заявленої ним вимоги, не позбавляє позивача права, за наявності відповідних доказів порушення його права власності на земельну ділянку, яке є триваючим, обрати інший ефективний спосіб його захисту. Водночас, таких вимог позивачем заявлено не було. Крім того, позивач не позбавлений права, як це визначено ч.18 ст. 21 Закону України «Про ринок електричної енергії», у разі, якщо будівництво будинку та господарських будівель на належній йому земельній ділянці потребує перенесення повітряних і підземних електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики, замовити послуги з перенесення електричних мереж та інших об`єктів електроенергетики, які надаються оператором системи передачі та/або операторами систем розподілу у порядку, визначеному кодексом системи передачі та кодексом систем розподілу, за плату згідно з кошторисом, який є невід`ємною частиною відповідної проектної документації, розробленої замовником. З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про необхідність прийняття рішення про відмову у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed