Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом посилаючись на те, що він являється сином [PERSON] Валентинівни.18.11.2014 відповідач зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла його прізвище «Шевчук». Від цього шлюбу відповідач народила сестру [PERSON], [INFO] Рішенням Баранівського районного суду від 17.04.2018 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, сестру [PERSON] залишено з матірю до її повноліття, але позивач зазначає, що і він і його сестра [PERSON] фактично перебуваємо на утриманні [PERSON] і мають намір з ним проживати. Позивач стверджує, що відповідач фактично його не утримує, і лиш іноді варить їсти з продуктів, які приноситьШевчук В.О. 30.08.2018 позивачу виповнилося 16 років, а тому згідно ст. 179 ч. 3 СК України він має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними. З огляду на викладене, відповідач вирішив звернутися до суду із вказаним позовом. Відповідно до ч. 5ст.\~279\~ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення стороні за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. При цьому, відповідач подала відзив на позовну заяву, згідно якого заперечувала проти задоволення позову з наступних підстав. Відповідач зазначає, що відповідач є її рідним сином від першого шлюбу та перебуває на її утриманні, проживає він також разом з нею. Крім того, відповідач зазначає, що вона офіційно працевлаштована та отримує пристойну заробітну плату, що не дає підстав для задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2ст. 247 ЦПК України. Розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Згідност.55 Конституції Україниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом. Судом встановлено, щоКучинський В.В. є сином [PERSON] При цьому, [PERSON] зазначає, що відповідач жодним чином не піклується про нього, він проживає разом із [PERSON], а тому [PERSON] має сплачувати на його утримання аліменти. \~Кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу, що відповідає приписам ч. 1 ст. 18 СК України. Згідно ч. 3 ст. 179 СК України неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до\~Цивільного кодексу України. Частиною 1\~статті 32\~ЦК України\~передбачено,\~що крім\~правочинів,\~передбачених статтею\~31\~цього Кодексу,\~фізична особа\~у віці\~від чотирнадцяти\~до вісімнадцяти\~років (неповнолітня\~особа)\~має право самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами. Аналізуючі вище зазначені норми суд приходить до висновку, що дійсно особа у віці від 14 років наділена процесуальною дієздатністю та має право на звернення до суду за захистом свого права або інтересу. За змістомстатті 8 Закону України "Про охорону дитинства"кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3ст. 181 СК України). Відповідно до ст.180, ч.3 ст.181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положеньПостанови №3 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», батьки зобов'язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними та чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховуються судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Вказані норми свідчать про безумовний обовязок батьків утримувати своїх дітей, і лиш у виняткових випадках за наявності достатніх підстав особа може бути звільнена від сплати аліментів. Досліджуючи матеріали справи, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] проживають за однією адресою: вул. Адмірала Левченка, 121, с. Дубрівка Баранівського району Житомирської області. Згідно довідок Дубрівської сільської ради від 09.01.2019 №62, №64, [PERSON] працює бухгалтером в Дубрівській сільській раді, її сім'я не перебуває на обліку неблагополучних сімей (а.с.19,20). До складу сім'ї [PERSON] входять: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO] (а.с. 22). З довідки Дубрівської загальноосвітньої школи 1-3 ступенів від 10.01.2019 №04, вбачається, що [PERSON] в школу ходить охайний, доглянутий, матеріально забезпечений (а.с. 24). Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З викладеного вбачається, що жодних доказів щодо відсутності матеріальної допомоги з боку відповідача по відношенні до свого сина позивачем не надано, як і не надано документів, що свідчили б про неналежне виконання материнських обовязків [PERSON] Натомість, суд вважає, що відповідач надала суду достатньо належних та допустимих доказів, які спростовують доводи позивача. З огляду на викладене, заважаючи на відсутності доказів невиконання [PERSON] материнських обовязків по утриманню свого сина, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed