Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-15 00:00:00

У липні 2020 року позивачка звернулась до суду із вказаним вище позовом, посилаючись на те, що 23 лютого 2013 року між нею та [PERSON] укладено шлюб. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 5 від 23 лютого 2013 року. Позивачка хоче розірвати шлюб з тих причин, що відповідач майже щоденно вживає алкогольні напої, у стані алкогольного сп`яніння його поведінка стає неадекватною, іноді він застосовує фізичне насилля, між сторонами виникають сварки. Почуття взаємної любові та поваги між сторонами повністю втрачені. Сторони фактично припинили шлюбні стосунки. Позивачка вважає, що шлюб є лише формальним, подальше збереження сім`ї та примирення неможливе. Позивачка просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 23 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 5. Після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . У судове засідання позивачка не з`явилась, заявивши клопотання у позовній заяві про розгляд справи без її участі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи в силу ст. 128-131 ЦПК України вважається повідомленим належним чином, шляхом надсилання SMS - повідомлення, позовну заяву з додатками та ухвалою про відкриття провадження не отримав, причина невручення рекомендованого листа - "відсутній вдома", про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, судом встановлено таке. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, шлюб носить формальний характер. Позивачка на примирення не згодна, наполягала на розірванні шлюбу. Згідно з копією свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] (а.с. 6) позивачка та відповідач 23 лютого 2013 року уклали шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ржищівського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 5. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд виходив з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги доводи викладені в позовній заяві, та те що сторони не подавали клопотань про надання строку для примирення, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами може бути розірвано, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновків щодо задоволення позовних вимог [PERSON] . На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути кошти на відшкодування судового збору в розмірі 840 грн 80 коп. Факт сплати позивачкою судового збору в сумі 840 грн 80 коп. підтверджується квитанцією № 42 від 21 липня 2020 року (а.с. 1). За змістом ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Outcome: approved