Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

6 листопада 2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Житлово- комунального підприємства «Азовжитлокомплекс» (надалі ЖКП «Азовжитлокомпелкс») про звільнення від сплати заборгованості у звязку зі спливом строку позовної давності. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на ті обставини, що вона проживає в [INFO] в Лівобережному районі міста Маріуполя, та є споживачем житлово-комунальних послуг. З 2014 року по квітень 2017 року вона отримувала житлову субсидію. З серпня 2017 року у звязку з наявністю заборгованості по сплаті житлово- комунальних послуг, нарахування житлової субсидії було припинено. Згідно відомостей наданих ЖКП «Азовжитлокомплекс» у неї існує заборгованості по квартплаті в розмірі 7589,99 гривень. Поза строками позовної давності сума заборгованості складає 6702,83 гривні. Просить суд зобовязати відповідача ЖКП «Азовжитлокомплекс» звільнити її від сплати заборгованості по квартирній платі в розмірі 6702,83 гривні яка утворилася станом на 1 квітня 2013 року, у звязку зі спливом строків позовної давності. В подальшому позивач уточнила свої позовні вимоги, та зазначила, що існуюча заборгованість по квартирній платі є безнадійною дебіторською заборгованістю, а тому просить суд зобовязати відповідача списати її з особистого рахунку. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] яка діє на підставі довіреності, повністю підтримала позовні вимоги, та пояснила, що сума заборгованості в 6702,83 гривні утворилася станом на 1 квітня 2013 року. Сума в розмірі 887,16 гривень, утворилася вже після відмови УПСЗН в Лівобережному районі міста Маріуполя у призначенні субсидії. Оскільки ЖКП «Азовжитлокомплекс» не бажає звернутися до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості, просить суд зобовязати відповідача звільнити позивачку від сплати заборгованості по квартирі в розмірі 6702,83 гривні. В подальшому позовні вимоги було уточнено, і представник позивача, просить суд списати з особистого рахунку безнадійну дебіторську заборгованість по квартирній платі в розмірі 6702,83 гривні, яка утворилася станом на 1 квітня 2013 року посилаючись на Інструкцію о кореспонденції субрахунків бухгалтерського обліку для відображення основних господарських операцій бюджетних установ, затвердженою наказом Державного казначейства України від 10 липня 2000 року № 61. Представник відповідача ЖКП «Азовжитлокомплекс» - [PERSON] діюча на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала в повному обсязі, оскільки вважає, що не має правових підстав для звільнення позивачки [PERSON] від сплати заборгованості по комунальним послугам. А також не має такого способу захисту як зобовязання ЖКП «Азовжитлокомплекс» списати суму заборгованості. Представник третьої особи УСЗН Лівобережного району міста Маріуполя в судове засідання не зявився, надав суду письмові пояснення. Так , [PERSON] перебуває на обліку в УСЗН Лівобережного району міста Маріуполя як отримувач житлової субсидії з 1 жовтня 2016 року по 30 квітня 2017 року. У звязку з отриманою інформацією про наявність простроченої понад 2 місяця заборгованістю з оплати комунальних послуг, загальна сума якої перевищує 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян субсидія на наступний строк призначена не була. В подальшому від представника надійшла заява с проханням розглядати справу у його відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог ч.1 ст.3, ч.2 ст.10, ст.60 ЦПК України кожна сторона має в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" власники та наймачі (орендарі) квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. До комунальних послуг відносяться, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно- технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Позивачка [PERSON] вважає, що ЖКП «Азовжитлокомплекс» не звернувшись до суду із позовом про стягнення заборгованості за житлово комунальні послуги порушило її право на отримання субсидії. Суд не погоджується з доводами позивачки. Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», власник та наймач (орендатор) квартири зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором, дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил. На підставі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У платіжному документі зазначаються поточні та попередні показання засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм, ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу. Як вбачається з акту звірки станом на 20 жовтня 2017 року між [PERSON] та ЖКП «Азовжитлокомпелекс», загальна сума заборгованості складає 8379 ,00 гривень, а сума заборгованості поза межами строків позовної давності складає 6702,83 гривні. Позивачка не заперечує існування цієї суми заборгованості та підтверджує той факт, що вона на протязі багатьох років не сплачувала за комунальні послуги. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 257 ЦК України передбачені наслідки спливу позовної давності однак ці наслідки розповсюджуються на вимоги кредиторів щодо стягнення заборгованості і тільки під час розгляду спору судом під час котрого суд приймає рішення щодо поважності причин пропущення позовної давності, або щодо можливості застосування позовної давності. Як було встановлено судом, ЖКП «Азовжитлокомплекс» не звертався до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті комунальних послуг. Звернення ЖКП «Азовжитлокомплекс» до суду з позовними вимогами щодо стягнення заборгованості за користування житлово-комунальними послугами є правом Комунального підприємства а не обовязком. Тому вирішувати питання щодо застосування строків позовної давності є передчасним, оскільки ЖКП «Азовжитлокомплекс» не заявляє вимог щодо стягнення існуючої заборгованості. Також суд звертає увагу, що позивач просить суд списати з особистого рахунку безнадійну дебіторську заборгованість по квартирній платі в розмірі 6702,83 гривні яка утворилася станом на 1 квітня 2013 року посилаючись на Інструкцію о кореспонденції субрахунків бухгалтерського обліку для відображення основних господарських операцій бюджетних установ, затвердженою наказом Державного казначейства України від 10 липня 2000 року № 61. ( Надалі Інструкція № 61) Однак вище зазначена Інструкція № 61 була скасована наказом Міністерства Фінансів України № 611 від 26 червня 2013 року. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України. Зазначений в ст.16 ЦК України перелік способів захисту цивільних прав та інтересів не містить такого способу захисту як зобовязання списати з особистого рахунку безнадійно дебіторську заборгованість, а також не має такого способу захисту порушених прав, як звільнення від сплати заборгованості, тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. З урахуванням положень п. 4 ст. 88 ЦПК України уразі залишення позову позивача без задоволення, звільненого від оплати судових витрат, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

Outcome: dismissed