Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що відповідач зареєстрований та мешкає у квартирі [ADDRESS] та користується послугами водопостачання та водовідведення. Але з 01 січня 2010 року за даний вид послуг оплату не провадить, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01 січня 2013 року становить 1298 грн.08 коп. В добровільному порядку відповідач заборгованість не оплачує. Тому просив стягнути з відповідача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2010 року по 01.01.2013 року у розмірі 1298 грн.08 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 229 грн.40 коп. 27 січня 2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2010 року по 01.01.2014 року у розмірі 1832 грн.50 коп. та витрати по оплаті судового збору у розмірі 243 грн.60 коп. У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав і пояснив, що заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року у розмірі 1632 грн. сплачена ним у повному обсязі. До правовідносин, які виникли за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року просив застосувати позовну давнину і у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні відповідач зареєстрований та мешкає у квартирі [ADDRESS] та користується послугами водопостачання та водовідведення (а.с.5). Як вбачається з розрахунку, наданого позивачем та перевіреного судом, заборгованість відповідача по оплаті за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2010 року по 01.01.2014 року становить 1832 грн.50 коп. (а.с.6-7). У той же час, як вбачається з наданої у судовому засіданні відповідачем копії квитанції ним 18.02.2014 року була сплачена заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2011 року по 31.12.2013 року у розмірі 1632 грн. (а.с.54). Тому в цій частині позов задоволенню не підлягає Стосовно вимог позивача про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року у розмірі 200 грн.50 коп., то в цій частині позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне. У відповідності з вимогами ст.257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як встановлено у судовому засіданні про порушення свого права на отримання оплати за надані послуги водопостачання та водовідведення позивач дізнався ще у 2010 році, але до лютого 2013 року ніяких заходів до отримання належних йому сум не приймав. За таких обставин суд вважає можливим відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з 01.01.2010 року по 31.12.2010 року слід відмовити, у зв"язку зі спливом строків позовної давності. У зв"язку з повної відмовою у задоволенні позову, у відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору задоволенню також не підлягають. На підставі вищевикладеного, ст.257, 267 ЦК України,

Outcome: dismissed