Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-15 00:00:00

16.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути із відповідачів заборгованість за договором про надання кредиту у розмірі 40 148 грн. 05 коп. та судовий збір на користь держави. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27 липня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір №8-127/ЕК/2007-980, згідно якого позивач надав відповідачу споживчий кредит у розмірі 30 000 грн. 00 коп. з кінцевим строком повернення по 03.08.2009 року зі сплатою 32 % річних. Відповідно до п. 1.1 Договору поруки передбачено, що [PERSON] поручається за неналежне виконання [PERSON] своїх зобовязань перед позивачем. Однак, відповідач взяті на себе зобов'язання за кредитним договором не виконала, внаслідок чого станом на 12.01.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 40 148 грн. 05 коп. 19.05.2015 року представник відповідача [PERSON] подав до суду письмову заяву, в якій просить повністю відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем було пропущено строк позовної давності для звернення до суду. В письмовому запереченні, позивач не погоджується з твердженням представника позивача щодо порушення строку позовної давності. Представник позивача в судове засідання не прибув, до суду надіслав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позові, просить їх задовольнити (а.с. 41). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, судом повідомленй вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані докази, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що 27 липня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством комерційним банком «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» укладено договір №8-127/ЕК/2007-980 про надання кредиту, згідно якого позивач надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 30 000 грн. 00 коп. строком по 03 серпня 2009 року із сплатою 32 % річних, а відповідач взяв на себе зобов'язання повернути отриманий кредит, сплатити проценти за користування ним, та інші платежі у встановлених договором розмірах і термінах та виконати інші зобов'язання визначені договором в повному обсязі (а.с. 7). Виконання умов Договору відповідачем [PERSON] було забезпечено договором поруки від 27.07.2007 року, укладеним між позивачем та відповідачем [PERSON] (а.с.9), який взяв на себе солідарну з відповідачкою [PERSON] відповідальність у разі неналежного виконання останньою зобовязань за Договором, однак він також не виконує своїх зобовязань. Як вбачається із матеріалів справи відповідачі належним чином не виконали свого зобовязання передбаченого кредитним договором внаслідок чого станом на 12 січня 2015 року виникла заборгованість на суму 40\~148 грн. 05 коп. Відповідно до\~ ст. 252 ЦК України\~ строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем пропущено строк позовної давності, так як згідно з\~ ст. 261 ЦК України\~ перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Позивач про порушення свого права мав дізнатися ще в серпні 2012 року. Відповідно до ст. 257 ЦК Українизагальна позовна давність встановлюється тривалістю у\~ три роки, а відтак у даному випадку строк позовної давності сплив ще у серпні 2012 року, однак, позовну заяву подано лише у березні 2015 року (а.с. 1). Як зазначено в п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин №5 від 30.03.2012\~року, оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини одинадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" та вимоги ЦК щодо позовної давності застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Відтак, суд приходить до висновку про відсутність поважних причин пропуску строку, оскільки позивачем не доведено поважності причин пропуску позовної давності, що сплинув у даних правовідносинах у серпні 2012 року. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що строк позовної давності щодо вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором №8-127/ЕК/2007-980 від 27 липня 2007 року є пропущеним, про що заявив представник відповідача, підстав для визнання поважними причин пропуску позовної давності суд не знайшов, а тому у\~ стягненні заборгованості за кредитним договором у розмірі 40 148, 05 грн. слід відмовити. З позивача також слід стягнути судовий збір у розмірі 401 грн. 48 коп. в дохід держави.

Outcome: dismissed