Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

06.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з вище вказаним позовом посилаючись при цьому на те,що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON],від якого мають дитину-дочку [PERSON] [INFO]. З липня 2017 року проживають окремо,дитина проживає разом з нею. Відповідач частково приймає матеріальну участь в утриманні та виховані дитини. Відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, дітей,окрім [PERSON] не має, має постійний щомісячний дохід у вигляді заробітної плати,квартиру та машину. [PERSON] є здоровою дитиною,та не потребує додаткових витрат на своє утримання. Відповідач може сплачувати аліменти на її особисте утримання, а також на утримання дитини.Просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 частки заробітку(доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] аліменти в розмірі 1000,00 гривень. Позивач під час підготовчого засідання подала заяву про уточнення позовних вимог ,просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 заробітку(доходу) та стягнути з [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1000 гривень. Відповідач надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково,посилаючись при цьому на те, що він працює на посаді старшого інспектора -чергового СРПП №2 Баришівського ВП Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУНП в Київській області, підприємницькою діяльністю не займається. Добровільно,починаючи з липня 2017 року по даний час щомісячно сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі ,визначеному СК України. Регулярно, в повному обсязі сплачує кошти на обстеження доньки. Він проживає в квартирі, власником якої є його мати [PERSON]Згідно довідки територіального сервісного центру транспортні засоби за ним не рахуються. Розмір аліментів,що просить позивач,є для нього надмірними. Будь-яких значущих виплат ним за останні роки не здійснювалося,включаючи придбання нерухомого і рухомого майна,вартість якого б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Просить позовні вимоги задовольнити частково,стягнувши з нього аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку. Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 06.09.2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання 18 вересня 2018 року . Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 06.11.2018 року справу призначено до судового розгляду на 30 листопада 2018 року. Позивач в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі,пояснивши при цьому, що вона проживає з дитиною в будинку, співвласником якого є, за адресою: [ADDRESS]. Разом з ними проживають інші співвласники, яким встановлені групи інвалідності. Умови проживання в будинку відсутні, їй потрібні кошти як на утримання дитини, так і додаткові кошти для будівництва будинку для дитини, щоб забезпечити її майбутнє. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив,що він регулярно надає допомогу на утримання дитини ,що підтверджується доданими до відзиву платіжними дорученнями. Стягнення аліментів в розмірі 1/3 частини його доходів, є для його надмірними. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини позовні вимоги не визнав повністю,оскільки дружина крім допомоги ,яку вона отримує від держави, має інші неофіційні доходи,про які він дізнався через соціальні мережі. Заслухавши пояснення сторін,дослідивши письмові докази,суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення. В судовому засіданні встановлено. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 січня 2016 року. Від шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], батьком є [PERSON], мати - [PERSON] (а.с.8) Відповідно до консультативного заключення дитина [PERSON], здорова.(а.с.9) Згідно довідки про доходи Головного управління національної поліції в Київській області [PERSON] займає посаду старший інспектор-черговий (а.с.60) Відповідно до довідки РСЦ МВС в Київській області від 18.09.2018 року,вбачається,що за гр. [PERSON] транспортні засоби не значаться(а.с.63). Відповідачу належить на праві спільної часткової власності квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS].(а.с.61). Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII ( 789-12 ) від 27.02.91 та яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред"явлення позову. Пленум Верховного Суду України в своїй Постанові від 15 травня 2006 року за №1 "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" в п.17 зазначив що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших неповнолітніх дітей,непрацездатних чоловіка,дружини, батьків,повнолітніх дочки, сина інших обставин,що мають значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Частина 3 ст.181 Сімейного кодексу України,визначено,що за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері ,батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів,визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга статті 182 Сімейного кодексу України імперативно визначає,що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ,ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України передбачено,що кожна сторона повинна довести ті обставини . на які вона посилається , як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте, позивач не надала належних та достатніх доказів в обґрунтування позовних вимог, щодо стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/3 частки на одну дитину. Щодо розміру аліментів,то суд беручи до уваги матеріальний стан як відповідача , так і позивача та враховуючи ту обставину, що за законом обов'язок утримання неповнолітніх дітей покладається на обох батьків, суд приходить до висновку ,що визначений позивачем розмір аліментів на одну дитину є значно завищеним та обставина ,що дитині необхідний достатній рівень матеріального забезпечення для її фізичного , інтелектуального , морального , культурного,духовного та соціального розвитку, а також та обставина ,що позивач має намір побудувати будинок для дочки, не є належним обґрунтуванням доцільності стягнення аліментів в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку(доходів),що стягується в частці від доходу і спрямовується на загальне утримання дитини,оскільки чинне законодавство визначає стягнення частини витрат, як додаткових витрат на дитину,що викликані особливими обставинами відповідно до приписів ст. 185 СК України. Проте позовні вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у даній справі позивачем не заявлені. Суд прийшов до переконання про необхідність встановлення розміру аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ( доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на дитину від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.2,4,6,ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка -батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює,та незалежно від її матеріального становища,за умови ,що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Згідно акту обстеження житлово-побутових умов №814 від 06.08.2018 року ,в ході обстеження з'ясовано ,що [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS] разом зі своєю дочкою [PERSON].(а.с.10) [PERSON] знаходиться на обліку в УСЗНП виконавчого комітету Березанської міської ради та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини(а.с.11) Відповідно до договору дарування жилого будинку від 04 квітня 2003 року позивач отримала в дар частину жилого будинку з господарськими будівлями,що знаходиться в м.Березань ,вул.Чкалова ,39,Київська область(а.с.19) Відповідно до ч.1 ст. 80 СК України , аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку(доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Із вище вказаних норм слідує,що дружина має право на утримання від чоловіка за умови,що останній може надавати матеріальну допомогу. Наявність у чоловіка можливості сплачувати такі аліменти, є обов'язковою умовою для їх стягнення. Виходячи з сукупності встановлених обставин,що свідчать про майновий стан відповідача, суд дійшов думки ,що майновий стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання позивачки до досягнення їхньою дитиною трьох років в розмірі 1000 гривень ,дана сума є меншою від необхідної суми встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до приписів ст.128 КЗпП України та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати 20%, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, 50% заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При стягненні з відповідача аліментів в розмірі ? частини від всіх видів заробітку (доходу) на дитину та аліментів в розмірі 1000 гривень на утримання дружини не порушуються його права передбачені ст.128 КЗпП України та ч.3 ст.70 Закону України «Про виконавче провадження».

Outcome: approved