Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-12 00:00:00

У червні 2019 позивач звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14.02.2015 між ним та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції в Івано-Франківській області. Спільне життя не склалося, після 4 років спільного проживання у сторін почали виникати сварки, погляди на подальше сімейне життя почали кардинально відрізнятися, фактично шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, у зв`язку з чим позивач просить розірвати шлюб. Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.06.2019 відкрито провадження та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження (а.с. 12). Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 25.10.2019 постановлено справу передати за підсудністю Святошинському районному суду м. Києва (а.с. 38). Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 05.12.2019 справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с. 45). Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо надання строку на примирення заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, щодо надання строку на примирення заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що 14.02.2015 року між сторонами укладено шлюб, який було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богородчанського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 12. Від шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.2, ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя"проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Аналізуючи докази в їх сукупності, суд вважає, що сім`я даного подружжя розпалась остаточно, терміну на примирення призначати не потрібно, так як встановлено судом, що будь-які відносини між ними припинені, сторони обопільно дійшли до згоди про розірвання шлюбу. За таких обставин укладений шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З викладеного,

Outcome: approved