Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

в березні 2016р. [PERSON] пред»явив в суді позов до ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» МАГАЗИН «COMFY» про зобов»язання вчинити дії. Зазначав, що 08 листопада 2015 року він придбав в ТОВ «КОМФІ ТРЕИД» МАГАЗИН «СОМРІ» за адресою м.Київ вул.Дніпровська Набережна, 33 холодильник Indezit, вартістю 12 268,80 грн згідно фіскального чека №000116696 від 08.11.2015р. Представниками ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» МАГАЗИН «СОМРІ» холодильник був привезений йому за адресою м.Київ, пров.Феодосійський, 14-А , кв.3 та запущений 13 листопада 2015 року згідно Замовлення-Наряду №50870 від 12.11.2015р., оскільки ця послуга була ним оплачена. Після запуску холодильника ним було виявлено, що холодильник неналежної якості: під час роботи він видавав нехарактерні нормальній роботі холодильника звуки «чирікав» , скрипів , тріщав, «пищав». Після виявлення неналежної якості він одразу холодильник виключив та ним не користувався. Згідно ст.4 п.1, 2, ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» №1023-ХІІ від 12.05.1991р. він 19.11.2015 року (далі - Закон) звернувся до відповідача з вимогою самостійно забрати придбаний ним холодильник та повернути сплачені ним кошти. В прийнятті заяви керуюча ТОВ «КОМФІ ТРЕЙД» МАГАЗИН «СОМРІ» [PERSON] відмовила, при цьому відмовилася назватися, тому для написання заяви він був змушений викликати поліцію. Після втручання співробітників поліції [PERSON] прийняла в нього заяву, проте почала вимагати від нього самостійно привезти холодильник в ТОВ «КОМФІ ТРЕИД» МАГАЗИН «СОМРІ» за адресою м.Київ вул.Дніпровська Набережна, 33, чим порушила його права, визначені ст.8 п.п. 5 абзацу 2 Закону, згідно яких продавець повинен самостійно забрати у покупця великогабаритний товар і товар вагою понад п»ять кілограмів. Після звернення ним 19.11.2015р. до відповідача із заявою забрати проданий мені товар неналежної якості жодних дій з боку відповідача не було вчинено. Він був змушений письмово звернутися 01.12.2015р. до Державної інспекції України з питань захисту прав споживачів. Проте наразі холодильник неналежної якості, яким він та його сім»я не мали можливості користуватися з моменту придбання 08.11.2015р. та доставки 12.11.2015р. та не користуються, знаходиться за адресою його проживання. Просив: зобов»язати відповідача забрати придбаний ним товар неналежної якості - холодильник Indezitза його адресою м.Київ, пров.Феодосійський, 14-А , кв.3, своїм транспортом та за свій рахунок; зобов»язати відповідача повернути йому кошти за придбаний товар неналежної якості в сумі 12 268,80 грн; зобов»язати відповідача компенсувати нанесену йому та його сім»ї моральну шкоду в розмірі 122 688,00 грн, яка полягає в неможливості користуватись тривалий термін товаром неналежної якості; створенні психологічного дискомфорту йому та його сім»ї від наявності холодильника, але неможливістю ним користуватись; відсутністю його сім»ї умов для зберігання продуктів харчування та в результаті високого ризику вживання зіпсованих продуктів, що може нанести шкоду йому та членів його сім»ї здоров»ю; ігноруванні законодавства в частині його прав відповідачем, що створює в нього та його сім»ї відчуття повної беззахисності перед відповідачем; втраті його власного часу на поїздки, суперечки, письмові звернення, подання позовної заяви до відповідача та державних органів для відстоювання своїх прав; грубій поведінці представника відповідача [PERSON] до нього як особистості, що принизило його честь та гідність як людини та порушило його права як громадянина та споживача; за відмову відповідача в реалізації його прав згідно ч.1 ст.8 Закону оштрафувати відповідача згідно ст.23 Закону в десятикратному розмірі вартості товару 122 688,00 грн; притягти до відповідальності згідно чинного законодавства посадову особу відповідача [PERSON] за відмову назватися та прийняти в нього заяву на повернення товару неналежної якості, та непередбачену законодавством вимогу самостійно привезти товар неналежної якості. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно. У зв'язку з цим суд, з урахуванням думки позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, з таких мотивів. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, проте таке звернення має бути здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом. Способами захисту прав та інтересів, відповідно ст.16 ЦК України, можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обовязку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. У судовому засіданні встановлено, що 08.11.2015 року позивач придбав в ТОВ «КОМФІ ТРЕИД» МАГАЗИН «СОМРІ» за адресою: м.Київ вул.Дніпровська Набережна, 33 холодильник Indezit, що стверджується виданим відповідачем чеком (а.с.17). При цьому, згідно вказаного чека, позивачем було сплачено відповідачу: за холодильник Indezit - 8499,01грн, за сервісну програму (5) ПРС 5 років 1623,84грн, за страховку відповідальності перед третіми особами - 1 400,00 грн; післягарантійне обслуговування 5 років; за встановлення холодильника - 269,00 грн; предоплату за доставку 1,00 грн, бонусне накопичення - 99,99 грн, а всього - 12 268,80 грн. Представниками відповідача холодильник був доставлений позивачу за адресою його проживання: м.Київ, пров.Феодосійський, 14-А, кв.3 та запущений 13.11.2015 року згідно Замовлення-Наряду №50870 від 12.11.2015р. Після запуску холодильника позивачем було виявлено, що холодильник неналежної якості, оскільки під час роботи він видавав нехарактерні нормальній роботі холодильника звуки. Після виявлення неналежної якості позивач холодильником не користувався та 19.11.2015 року звернувся до відповідача, в якій повідомив про бажання повернути придбаний холодильник, як товар неналежної якості, який видає неприродні звуки (чирікання, клацання, скрип). Просив забрати холодильник за адресою м.Київ, пров.Феодосійський, 14-А, кв.3, посилаючись на оплату ним доставки товару. Зазначену вимоги відповідачем не виконано. Наразі холодильник знаходиться за зазначеною адресою проживання позивача. Відповідно до ч.1 ст.4 Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право, зокрема, на захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Згідно ч.1 ст.6 Закону, продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості. Відповідно до ст.8 Закону, у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті (ч.3 ст.8). Відповідно ч.5 ст.8 Закону, продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. Доставка великогабаритних товарів і товарів вагою понад п'ять кілограмів продавцю, виробнику (підприємству, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) та їх повернення споживачеві здійснюються за рахунок продавця, виробника (підприємства, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті). Статтею 1 Закону передбачено визначення значення термінів, що вживаються у цьому Законі. Так, згідно ст.1 зазначеного Закону: належна якість товару, роботи або послуги - властивість продукції, яка відповідає вимогам, встановленим для цієї категорії продукції у нормативно-правових актах і нормативних документах, та умовам договору із споживачем (п.13 ст.1); нормативний документ - цей термін застосовується у значенні, визначеному Законом України "Про стандартизацію" (п.16 ст.1) недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред'являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем) (п.15 ст.1); істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (п.12.ст.1). Відповідно ч.3 ст.8 Закону, вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. Зі змісту поданої позивачем 19.11.2015р. керуючому магазином «СОМРІ» [PERSON] - за місцем купівлі холодильника Indezit заяви, позивач повідомляв, що придбаний ним у відповідача холодильник Indezit є товаром неналежної якості та просив забрати вказаний холодильник. Згідно позовної заяви, та пояснень позивача в судовому засіданні, позивач звернувся 19.11.2015р. до відповідача з вимогою самостійно забрати придбаний ним холодильник та повернути сплачені ним кошти. З листа Дарницького управління поліції ГУ НП у м.Києві від 07.11.2016р. №18283/125/48/02-2016, вбачається, що 19.11.2015 о 17.12 по спецлінії «102» надійшло повідомлення громадянина [PERSON] про вул.Д.Набережній, 33, в магазині «Комфі» конфлікт відносно товару. На місце виїжджав патрульний наряд «Форт-0208», яким в електронному рапорті вказано: «Прибувши на місце виклику, встановили заявника, конфлікт виник на грунті неприйняття заяви від заявника, до представників торгової мережі Комфі, щодо факту повернення товару. У присутності патрульного наряду представники магазину погодилися прийняти та зареєструвати письмову заяву. Отже, судом встановлено, що позивач 19.11.2015р. звернувся до відповідача з приводу повернення сплачених ним 08.11.2015р. за придбаний ним холодильник Indezit коштів у зв»язку із недоліками зазначеного товару. Оскільки позивач звернувся 19.11.2015р. до відповідача з приводу виявлення ним недоліків придбаного товару, то, відповідно ч.1 ст.8 Закону він мав право вимагати: пропорційного зменшення ціни такого товару, або безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк, або відшкодування витрат на усунення недоліків товару, а в разі невиконання пред»явленої вимоги - заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті. Зважаючи на те, що позивач не звертався до відповідача з приводу виявлення ним протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, то право вимагати від продавця розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми, в позивача відсутнє, отже, відповідачем не були порушені визначені ч.1 ст.8 Закону права позивача як споживача. За наведених обставин, заявлені позивачем вимоги про зобов»язання відповідача забрати придбаний ним товар неналежної якості - холодильник Indezitза його адресою м.Київ, пров.Феодосійський, 14-А , кв.3, своїм транспортом та за свій рахунок, повернути йому кошти за придбаний товар неналежної якості в сумі 12 268,80 грн є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Оскільки підстави для задоволення зазначених вимог позивача відсутні, то, відповідно, відсутні підстави для задоволення вимоги про зобов»язання відповідача компенсувати позивачу моральну шкоду. Позивач також просить за відмову відповідача в реалізації його прав згідно ч.1 ст.8 Закону оштрафувати відповідача згідно ст.23 Закону в десятикратному розмірі вартості товару 122 688,00 грн, а також притягти до відповідальності згідно чинного законодавства посадову особу відповідача [PERSON] за відмову назватися та прийняти в нього заяву на повернення товару неналежної якості, та непередбачену законодавством вимогу самостійно привезти товар неналежної якості. Відповідно п.1 ч.1, ч.2 ст.23 Закону, у разі порушення законодавства про захист прав споживачів суб'єкти господарювання сфери торговельного та інших видів обслуговування несуть відповідальність за відмову споживачу в реалізації його прав, установлених частиною першою статті 8, частиною першою статті 9 і частиною третьою статті 10 цього Закону - у десятикратному розмірі вартості продукції виходячи з цін, що діяли на час придбання цієї продукції, але не менше п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суми штрафів зараховуються до державного бюджету. Згідно до п.13 ст.26 Закону, накладення на суб'єктів господарювання сфери торгівлі і послуг, передбачені статтею 23 цього Закону, здійснюється в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України та відноситься до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів. Вимоги щодо накладення на відповідача штрафу на підставі ст.23 Закону та притягнення до відповідальності згідно чинного законодавства посадової особи відповідача [PERSON] не відповідають змісту ст.16 ЦК України щодо способів захисту порушеного права, не пов»язані із судовим захистом прав позивача як споживача, накладення штрафу на підставі ст.23 Закону не є компетенцією суду, тому відповідні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню. За наведених обставин в задоволенні позову належить відмовити повністю. На підставі наведеного, ст.16 ЦК України, ст.ст. 1, 4, 8, 22, 23, 26 Закону України «Про захист прав споживачів»,

Outcome: dismissed