Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-22 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Михнівської сільської ради Лубенського району, [PERSON], третя особа приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свій позов тим, що він народився 03.04.1966 року в с. Джержинського Артемівського району Луганської області, його батьками були [PERSON] і [PERSON]. Його батько [PERSON] покинув родину багато років тому, та як йому відомо, помер у 1982 році. Його мати [PERSON] переїхала до села Михнівці Лубенського району Полтавської області, де проживала та була зареєстрована [INFO], та на момент смерті і по даний час за цією ж адресою ніхто не зареєстрований та не проживає. Він деякий час проживав з матірю, але потім переїхав до своєї цивільної дружини в с. Пятигірці Лубенського району Полтавської області, але підтримував добрі відносини зі своєю матірю, допомагав їй по господарству, часто навідував. Померла його мати [PERSON] 13.10.2013 року і після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: вул. Першотравнева, 21 в селі Михнівці Лубенського району Полтавської області та земельна ділянка площею 2,51 га на території Михнівської сільської ради. Він залишився єдиним спадкоємцем, тому вважав, що має право на все майно, що залишилося після смерті матері і матиме можливість будь-коли прийняти спадщину. В квітні 2016 року він звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та йому було відмовлено листом від 22.04.2016р. № 01-16/219, оскільки ним пропущено встановлений законом 6-ти місячний строк. Він не подав заяву про прийняття спадщини тому, що був юридично не обізнаний і не знав, що потрібно написати заяву про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини. Крім цього, у нього скрутне матеріальне становище, оскільки він провів поховання матері, встановив памятник на її могилу. А також він допомагає синові від першого шлюбу та утримує дітей своєї цивільної дружини. Позивач [PERSON] прохає суд визначити йому додатковий строк терміном 3 місяці для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], яка померла 13.10.2013 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала, прохала задовольнити. Представник співвідповідача [PERSON] [PERSON] щодо позову заперечує, прохає відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Територіальної громади в особі Михнівської сільської ради, а також третя приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявились, надіслали до суду заяви з проханням розглянути справу без їх участі, щодо позову покладаються на рішення суду. Суд, заслухавши сторони, перевірив та дослідив матеріали справи, вважає що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступних підстав. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 179 ЦПК України визначено, що входить до предмета доказування це факти, які обґрунтовують заявлені позовні вимоги. У відповідності до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 13.10.2013 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ №248942 (а.с.7), яка була матірю позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, що складається, зокрема, із домоволодіння, розташованого в с.Михнівці Лубенськуого району та земельної ділянки, площею 2,51 га, розташованої на території Михнівської сільської ради Лубенського району (а.с.10-12). З 2004 року по день смерті спадкодавиця [PERSON] проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу як чоловік та жінка з відповідачем [PERSON], що підтверджується рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 26.04.2016 року, яке набрало законної сили 10.05.2016 року (а.с.25). Після смерті своєї співмешканки [PERSON], співвідповідач [PERSON] звернувся до нотаріуса у встановлений законом строк із відповідною заявою про прийняття спадщини (а.с.34). Також в квітні 2016 року спадкоємець [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено листом від 22.04.2016р. № 01-16/219 в оформлення спадщини(а.с.15), оскільки ним пропущено встановлений законом 6-ти місячний строк. Відповідач [PERSON] не подав заяву про прийняття спадщини тому, що був юридично не обізнаний і не знав, що потрібно написати заяву про прийняття спадщини протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини. Крім цього, у нього скрутне матеріальне становище, оскільки він провів поховання матері, встановив памятник на її могилу. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховног суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Суд вважає, що юридична необізнаність та скрутне матеріальне становище спадкоємця, як причини пропуску строку для прийняття спадщини не можуть бути визнані поважними, оскільки самі по собі ці обставини без встановлення інших обєктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed