Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

Хустська місцева прокуратура в інтересах держави в особі Хустської міської ради звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд\~ припинити право постійного користування земельною ділянкою, площею\~ 0,78 га, яка перебуває в користуванні [PERSON] , на підставі державного акту на право користування землею від 04.11.1999, зареєстрованого в Державній книзі реєстрації землекористувань за №167. Скасувати державний акт на право користування землею площею 0,78 га від 04 листопада 1999 року виданого [PERSON] , що зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №167, вартістю 3 061 852,00 гривень. Стягнути з [PERSON] на користь Прокуратури Закарпатської області (банк отримувача Державна казначейська служба України, код банку 820172, р/р 35216066018475, код ЄДРПОУ 02909967), кошти за сплату судового збору у розмірі 3842 гривень. Позов мотивовано тим, що Хустською місцевою прокуратурою в ході вивчення стану дотримання вимог земельного законодавства на території Хустського району встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу приміщення при викупі №126 від 27 липня 1999, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в м. Хуст та [PERSON] , зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою Закарпатської області в реєстрі за №7473, останній набув право власності на складські приміщення площею 1638,4 кв. м., що знаходяться за адресою\~\~\~\~\~\~\~ [ADDRESS] . Разом з цим, встановлено, що 18 жовтня 1999 року Представництвом Фонду державного майна в м. Хуст, [PERSON] видано свідоцтво про право власності [ADDRESS] . Зазначене також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №158875522 від 07.03.2019, відповідно до якої 27.09.2004 прийнято рішення про державну реєстрацію за [PERSON] право приватної власності на нежитлову будівлю склад, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Разом з цим, згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2014 року, винесеного у справі №309/4868/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, вирішено визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину складських приміщень, розташованих за адресою [ADDRESS] . Водночас, на підставі ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 25.12.2015 [PERSON] виділено 1/2 частини нежитлової будівлі складу по [ADDRESS] , зазначену у висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна під №1 склад загальною площею 819,2 кв.м., а саме: 1 приміщення площею 7,6 кв.м.,\~\~ 2 приміщення площею 12,9 кв. м., 3 склад площею 490,9 кв. м., 5 приміщення площею 17,1 кв. м., 6 коридор площею 14,3 кв. м.,\~ 7 приміщення площею 33,0 кв. м, 10 магазин площею 25,2 кв. м., 11 склад площею 34,8 кв. м., 12 приміщення 21,8 кв. м., 13 приміщення площею 8,6 кв. м., 14 приміщення площею 10,9 кв. м., 15 склад площею 119,5 кв. м., 16 коридор площею 9,0 кв. м., 17 приміщення площею\~\~ 13,6 кв. м. Разом з цим, місцевою прокуратурою встановлено, що 23 квітня 2018 року на підставі ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» та в порядку визначеному наказом Міністерством юстиції України №2831/5 від 29.06.2016 «Про затвердження порядку реалізації арештованого майна» проведено електронні торги (https://setam.net.ua/auction/274255) щодо продажу 1/2 частина нежитлової будівлі, загальною площею 819.2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за результатами яких, переможцем став [PERSON] . Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №158586803 від 05.03.2019, з якої вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частка нежитлової будівлі площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою\~ [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №4128 від 25.08.2018, виданого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що нежитлова будівля площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової приватної власності [PERSON] на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27.04.2014 та [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №4128 від 25.08.2018. Поряд з цим, прокуратурою встановлено, що на підставі рішення 11 сесії 1 скликання Хустської міської ради народних депутатів №250 від 08.09.1999, [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,78 га, що розташована в [ADDRESS] , для обслуговування будівель. Після чого, на підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування, 04 листопада 1999 року [PERSON] виготовлено державний акт на право постійного користування землею серія ЗК-013-00220, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №167. Разом з цим, згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.05.2019 вбачається, що земельній ділянці, яка розташована в [ADDRESS] , та якою здійснює користування [PERSON] , присвоєно кадастровий номер 2110800000:01:030:0054, площа такої складає 0,7788 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Водночас, нежитлова будівля площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , розміщена на земельній ділянці кадастровий номер - 2110800000:01:030:0054, якою до цих пір здійснює користування [PERSON] на підставі вищевказаного державного акта. Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що [PERSON] більше не є власником нежитлової будівлі за адресою [ADDRESS] , оскільки така належить на праві спільної часткової приватної власності [PERSON] та [PERSON] , а тому, право [PERSON] на постійне користування земельною ділянкою площею 0,78 га за адресою [ADDRESS] , яке виникло в такого на підставі державного акта на право постійного користування землею серія ЗК №013-00220 від 04.11.1999, підлягає припиненню на підставі п.е ч.1 ст.141 ЗК України. Разом з цим, в порушення пункту «д» ч.1 статті 141 ЗК України\~ відповідно до інформації Хустського управління ГУ ДФС у Закарпатській області орендна плата або земельний податок, за земельну ділянку, кадастровий номер № 2110800000:01:030:0054, площею 0,78 га, що в [ADDRESS] , [PERSON] або [PERSON] чи [PERSON] протягом 2016 2019 рр. не здійснюється. Враховуючи вищенаведене, на підставі п. д, е, ч.1 ст.141 ЗК України, позивач вважає, що слід припинити право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,78 га, яка перебуває в\~ користуванні [PERSON] , на підставі державного акту на право користування землею від 04.11.1999, зареєстрованого в Державній книзі реєстрації землекористувань за №167, шляхом визнання недійсним зазначеного державного акта. Хустська місцева прокуратура в позові посилається на те, що Хустська міська рада протягом тривалого часу не вживає заходів щодо припинення користування земельною ділянкою площею 0,78 га, що безумовно є порушенням інтересів держави, що полягають у недотриманні забезпечення права держави на землю, а також раціонального використання та охорони земель, що, у свою чергу, призводить до ненадходження до місцевого бюджету коштів, які б могли бути отримані в результаті стягнення податку за землю або орендної плати. Згідно висновку про ринкову вартість земельної ділянки наданим ТОВ «Ріалті - О», вартість земельної ділянки, кадастровий номер - 2110800000:01:030:0054, площею 0,78 га, для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови, що розташована по [ADDRESS] , становить 3 061 852,00 грн. Прокурор Хустської окружної прокуратури Худан І.І. подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Представник відповідача Хустської міської ради - в судове засідання не з`явився. Представник відповідача Столець В. подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі уповноваженого представника міської ради, позовні вимоги просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює рішення про заочний розгляд даної справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин, суд вважає, що справу можливо вирішити у відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу приміщення при викупі №126 від 27 липня 1999, укладеного між представництвом Фонду державного майна України в м. Хуст та [PERSON] ,зареєстрованого Хустською державною нотаріальною конторою Закарпатської області в реєстрі за №7473, останній набув право власності на складські приміщення площею 1638,4 кв. м., що знаходяться за адресою\~\~\~\~ [ADDRESS] . Разом з цим, 18 жовтня 1999 року Представництвом Фонду державного майна в м. Хуст, [PERSON] видано свідоцтво про право власності [ADDRESS] . Зазначене також підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №158875522 від 07.03.2019, відповідно до якої 27.09.2004 прийнято рішення про державну реєстрацію за [PERSON] право приватної власності на нежитлову будівлю склад, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Згідно рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27 березня 2014 року, винесеного у справі №309/4868/13-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину складських приміщень, розташованих за адресою [ADDRESS] . На підставі ухвали Хустського районного суду Закарпатської області від 25.12.2015 року\~ [PERSON] виділено 1/2 частини нежитлової будівлі складу по [ADDRESS] , зазначену у висновку щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна під №1 склад загальною площею 819,2 кв.м., а саме: 1 приміщення площею 7,6 кв.м.,\~ 2 приміщення площею 12,9 кв. м., 3 склад площею 490,9 кв. м., 5 приміщення площею 17,1 кв. м., 6 коридор площею 14,3 кв. м.,\~ 7 приміщення площею 33,0 кв. м, 10 магазин площею 25,2 кв. м., 11 склад площею 34,8 кв. м., 12 приміщення 21,8 кв. м., 13 приміщення площею 8,6 кв. м., 14 приміщення площею 10,9 кв. м., 15 склад площею 119,5 кв. м., 16 коридор площею 9,0 кв. м., 17 приміщення площею\~\~\~\~\~\~ 13,6 кв. м. Разом з цим, місцевою прокуратурою встановлено, що 23 квітня 2018 року на підставі ст.61 Закону України «Про виконавче провадження» та в порядку визначеному наказом Міністерством юстиції України №2831/5 від 29.06.2016 «Про затвердження порядку реалізації арештованого майна» проведено електронні торги (https://setam.net.ua/auction/274255) щодо продажу 1/2 частини нежитлової будівлі, загальною площею 819.2 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за результатами яких, переможцем став [PERSON] . Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №158586803 від 05.03.2019, з якої вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить 1/2 частка нежитлової будівлі площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою\~ [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №4128 від 25.08.2018, виданого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Чіжмарь С.І. Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що нежитлова будівля площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , належить на праві спільної часткової приватної власності [PERSON] на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 27.04.2014 та [PERSON] на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №4128 від 25.08.2018. Втановлено, що на підставі рішення 11 сесії 1 скликання Хустської міської ради народних депутатів №250 від 08.09.1999, [PERSON] надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,78 га, що розташована в [ADDRESS] , для обслуговування будівель. Після чого, на підставі зазначеного рішення органу місцевого самоврядування, 04 листопада 1999 року [PERSON] виготовлено державний акт на право постійного користування землею серія ЗК-013-00220, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за №167. Разом з цим, згідно Інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 14.05.2019 вбачається, що земельній ділянці, яка розташована в [ADDRESS] , та якою здійснює користування [PERSON] , присвоєно кадастровий номер 2110800000:01:030:0054, площа такої складає 0,7788 га, цільове призначення для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови. Водночас, слід зазначити, що нежитлова будівля площею 1638,4 кв. м., що знаходиться за адресою [ADDRESS] , розміщена на земельній ділянці кадастровий номер - 2110800000:01:030:0054, якою до цих пір здійснює користування [PERSON] на підставі вищевказаного державного акта. Згідно ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і Законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України. Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Відповідно до ст.116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації,\~ в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Статтею 92 ЗК України передбачено, що право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку, при цьому право постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають лише підприємства, установи та організації, що належать до державної або комунальної власності, а також громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об`єднання), установи та організації. Право постійного користування земельними ділянками посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. Право постійного землекористування є безстроковим, на відміну від права оренди, і може бути припинене лише з підстав, передбачених статтею 141 Земельною кодексу України, перелік яких є вичерпним. Відповідно до ч.1 ст.141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є: а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;ґ) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини. Зазначений перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Враховуючи вищенаведене, а також той факт, що [PERSON] більше не є власником нежитлової будівлі за адресою [ADDRESS] , оскільки така належить на праві спільної часткової приватної власності [PERSON] та [PERSON] , а тому, право [PERSON] на постійне користування земельною ділянкою площею 0,78 га за адресою [ADDRESS] , яке виникло в такого на підставі державного акта на право постійного користування землею серія ЗК №013-00220 від 04.11.1999, підлягає припиненню на підставі п.е ч.1 ст.141 ЗК України. Згідно ч.2 ст.120 ЗК України набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи вищенаведене, на підставі п. д, е, ч.1 ст.141 ЗК України, слід припинити право постійного користування земельною ділянкою, площею 0,78 га, яка перебуває в\~ користуванні [PERSON] , на підставі державного акту на право користування землею від 04.11.1999, зареєстрованого в Державній книзі реєстрації землекористувань за №167, шляхом визнання недійсним зазначеного державного акта. Відповідно п.а ч.1 ст.12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад в межах, визначених цим Кодексом повноважень, належить до сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст. Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України,сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Відповідно до ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ст.155 Земельного кодексу України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Земельні відносини, суб`єктами яких є фізичні чи юридичні особи, органи місцевого самоврядування, органи державної влади, а об`єктами - землі у межах території України, земельні ділянки та права на них, регулюються земельним і цивільним законодавством на принципах забезпечення юридичної рівності прав їх учасників, забезпечення гарантій прав на землю (стаття 1 ЦК України, статті 2, 5 ЗК України). З огляду на вище наведене, оцінивши в сукупності добуті в судовому засіданні докази, суд робить висновки про обґрунтованість та правомірність вимог позивача, а тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: approved