Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Згідно з поданим позовом в останньому заявлено вимогу про: -про зміну рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2018 р.; -про зменшення розміру аліментів, що підлягають стягненню щомісячно з [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), на час навчання до 30 червня 2022 року, але не пізніше досягнення ним 23 років з дня подання даної позовної зави до суду; -про зміну спосіб стягнення аліментів та встановити [PERSON] порядок сплати аліментів в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] на особистий рахунок [PERSON] у відділенні Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», починаючи з дня подання даної позовної заяви до суду на час навчання до ЗО червня 2022 року, але не пізніше досягнення ним 23 років. Позов обґрунтований тим, що рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська у справі № 199/8278/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на оплату додаткових витрат на дитину [PERSON] , 17 грудня 2018 року прийнято рішення частково задовольнити вимоги викладені в позовній заяві, а саме: стягнути щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), на час навчання до 30 червня 2022 року, але не пізніше досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 04 грудня 2018 року, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок додаткових витрат на утримання сина [PERSON] одноразово суму в розмірі 2600 (дві тисячі шістсот) грн. 00 коп. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 березня 2019 року, апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2018 року залишено без змін. Повнолітня дитина [PERSON] , як встановлено рішенням Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2018 р. у справі №199/8278/18, є студентом денного відділення Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту. Крім того, з 25.03.2019 р. [PERSON] працює в ТОВ «ДМ3 КОМІНМЕТ» та займає посаду електрозварник труб на стані, що підтверджується довідкою про доходи станом від 06.05.2019 р. № Д0000000102, дохід за період з 25.03.2019 р. по 30.04.2019 р. склав 11 071,77 коп., що на переконання позивача підтверджує той факт, що [PERSON] має самостійний достатньо високий дохід для того, щоб забезпечити себе всім необхідним для належного проживання та навчання. В свою чергу позивач, як батько дитини, не відмовляється від виконання своїх обов`язків щодо утримання дитини, проте, враховуючи наявний власний високий офіційний дохід сина, вважає, що розміру може бути зменшений. Відповідач позов не визнала. Згідно з наданим суду відзивом на позов розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 СК України). Втім, позивач не надав жодного доказу погіршення його матеріального стану, змін сімейного стану чи погіршення здоров`я, інших доказів, що підтверджують його неспроможність утримувати свого сина, який потребує матеріальної допомоги. Син здобуває освіту на денній формі навчання, виконувана ним робота, та ще й в нічні зміни, відноситься до списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, окрім того, син звільнився з ТОВ «ДМ3 КОМІНМЕТ» за власним бажанням з 16.07.2019 р. (наказ № 452 к від 16.07.2019 року), про що є запис у трудовій книжці. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України). Відповідно до довідки про заробітну плату, надану 28.08.2019 року Філією - Дніпропетровське обласне управління AT «Ощадбанк», за період з серпня 2018 року по липень 2019 року середньомісячна заробітна плата відповідача становить 10 469,00 грн., тоді як середньомісячна заробітна плата позивача ще за період з 01.01.2018 по 30.11.2018 згідно з довідкою від 12.12.2018 року №Д0000000185, наданою ТОВ «ДМ3 «Комінмет», становила 15 304,00 грн., що в 1,5 рази перевищувала дохід відповідача. За період з часу прийняття судового рішення про стягнення аліментів на сина у розмірі ј доходу (17.12.2018 року) матеріальний стан позивача значно покращився, оскільки на той час він займав посаду заступник начальна ТЕЗЦ - 1, а зараз він займає посаду начальник ТЕЗЦ - 1, та його заробітна плата станом на сьогодні значно підвищилась. Відповідно до виписки з медичної амбулаторної карти від 30.08.2019 р. ВСП «Клініка медичної академії» ДЗ «Дніпропетровська медична академія МОЗ України» відповідач має захворювання, що потребують значних витрат на лікування. Останнім часом стан здоров`я відповідача значно погіршився, що також пов`язано із переживаннями за стан навчання сина, оскільки навчання на денному відділенні та робота в нічні зміни та «два через два» в ТОВ «ДМ3 Комінмет» (в період з 25.03.2019 по 16.07.2019 року) зовсім не сприяли якісному навчанню в учбовому закладі; надані чеки підтверджують тільки часткові витрати щодо придбання медикаментів на лікування. Позивач не приймає участі у вихованні сина та не надає додатково кошти на навчання, хоча син навчається за контрактною формою навчання. При цьому, відповідач, як мати, кошти на утримання сина не рахує, сплачує за його навчання, комунальні послуги, продукти харчування у достатній кількості, за необхідності також й ліки та все інше, що необхідне для сина. Разом з тим, це проїзд сина двома видами транспорту до учбового закладу та назад (ж/м « Кам`янський » - вул. Набережна Перемоги, 10 ), переїзд до іншого навчального корпусу (вул. Князя Володимира Великого, 2 а), а також кошти на обіди, що становить у середньому кожного дня близько 100 грн.; відвідування спортивного залу за адресою: ж/м «Камянський» вул . Донецьке шосе становить 350 грн./міс. За місяць тільки ці витрати становлять близько 2500,00 грн. Також сину необхідні кошти на спортивне взуття, яке швидко зношується, одяг, відпочинок, розваги, інтелектуальний розвиток. Відповідач у відзиві на позов підтвердила, що використовує отримані аліменти за цільовим призначенням та виключно в інтересах дитини. У відповіді на відзив позивач вважає, що відповідач не використовує своє право для стягнення додаткових витрат, що, на його переконання, підтверджує те, що жодних додаткових витрат на утримання сина відповідач не зазнає. [PERSON] (повнолітня дитина) з 25.03.2019 р. працював в ТОВ «ДМ3 КОМІНМЕТ» та займав посаду електрозварник труб на стані, дохід якого за період з 25.03.2019 р. по 16.07.2019 р. склав 46 332,57 грн. Тобто, [PERSON] на протязі чотирьох місяців отримував достатньо великий дохід, через що всі додаткові витрати включаючи проїзд, одяг тощо мав змогу оплачувати собі сам. [PERSON] (повнолітня дитина) звільнився з займаної посади, лише після того, як він разом зі своєю матір`ю дізнались про заявлений позов [PERSON] , на переконання позивача звільнення було вчинено лише з однією метою: щоб розмір аліментів, визначений судом, не зменшився до 1/8 частини. Той факт, що [PERSON] одночасно працював та вчився чотири місяці і при цьому отримував достатньо великий дохід, свідчить про вже набуту самостійність та незалежність від батьків. Щодо матеріального стану позивача, то позивач повідомив, що його дохід дещо змінився, що свідчить про його цілеспрямованість та наполегливість у своїй роботі, завдяки чому позивач зайняв посаду начальника цеху ТОВ "ДМ3 КОМІНМЕТ", середній офіційний дохід з березня по серпень 2019 року склав 14 600,00грн. в місяць за вирахування податків, зборів та аліментів, з 01.01.2018 р. по 30.11.2018 р. середній офіційний дохід позивача складав 17000,00грн. в місяць за вирахування податків та зборів. Факт зайняття більш високої посади та, як наслідок, отримання підвищення офіційного доходу є результатом наполегливої праці позивача, який розуміє, що оскільки власного житла в нього немає, йому необхідні чималі кошти для його оренди. Зокрема, з 06.05.2019 р. позивач орендує квартиру за адресою [ADDRESS] , плата за оренду складає 5 500,00 грн., крім цього позивач сплачує в повному обсязі комунальні платежі в даній квартирі за електроенергію, водопостачання та газ. Крім того, на утриманні позивача перебуває хвора мати [PERSON] [INFO], яка перебуває на повному утриманні позивача. Заробітна плата відповідача це не єдиний дохід відповідача: відповідач має у власності дві земельні ділянки, розташовані в Чернігівській області по 1/2 частини площею 1,5192 га та 2,1542 га, які здає в оренду, орендна плата складає 9% на рік від нормативної грошової оцінки землі згідно інформаційної довідки від 18.09.2019 р. № 181542438. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 1,5192 га кадастровий номер 7420386000:15:000:0358, складає 19 911,94 грн. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 2,1542 га кадастровий номер 7420355300:02:000:0681 складає 77 920,36 грн. З урахуванням нормативної грошової оцінки даних земельних ділянок відповідач щорічно отримує дохід в розмірі близько 8 484,41 грн. Крім того, у володінні відповідача перебуває двокімнатна квартира, яка розташована в [ADDRESS] (загальною площею 52,6 кв.м), та будинок площею 76,30 кв.м, розташований в [ADDRESS] . У запереченнях на відповідь на відзив відповідач виклала аналогічне, викладеному у відзиві на позов. У зустрічному позові відповідач заявила позовну вимогу про збільшення розміру аліментів та просила стягувати з позивача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/3 від заробітку (доходу) позивача щомісяця до закінчення навчання чи до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Зустрічний позов обґрунтований тим, що з часу прийняття рішення про стягнення аліментів на сина у розмірі '/ доходу (17.12.2018 року) матеріальне становище відповідача погіршилось у зв`язку із погіршенням стану здоров`я: відповідач має ряд хронічних захворювань, що потребують значних витрат на лікування, крім того, відповідач потребує оперативного втручання, але недостатність коштів не дозволяє це зробити вчасно. На переконання відповідача позивач, займаючи посаду начальника ТЕЗЦ-1 в ТОВ «ДМ3 КОМІНМЕТ», влаштував сина на роботу у свій цех з метою в подальшому зменшити розмір аліментів на утримання: згідно матеріалів справи, влаштувавши сина на роботу 25.03.2019, вже на початку квітня позивач почав готувати позов до суду, тоді як син здобуває освіту на денній формі навчання, а робота буде заважати йому у навчанні, та ще й в нічні зміни та на посаді, що відноситься до списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою КМУ від 24 червня 2016 р. № 461. Позивач не приймає участі у вихованні сина та не надає додатково кошти на навчання сина, який навчається за контрактною формою навчання; при цьому, відповідач сплачує за навчання сина, комунальні послуги, продукти харчування у достатній кількості; коли є потреба, то й ліки та все інше, що необхідне для сина. За період часу з прийняття рішення Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення аліментів на сина у розмірі ј доходу (17.12.2018 року) матеріальний стан відповідача значно покращився, оскільки на той час він займав посаду заступник начальна ТЕЗЦ - 1, а зараз він займає посаду начальник ТЕЗЦ - 1, та його заробітна плата станом на сьогодні значно підвищилась. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини (cт. 182 СК України). Оскільки син повнолітній, то йому необхідно у рази більше коштів для його достатнього забезпечення та розвитку. Позивач не має інших утриманців, займає посаду начальника ТЕЗЦ № 1 в ТОВ «ДМ3 Комінмет», отримує заробітну плату, яка достатня для того, щоб надавати утримання сину для забезпечення його гармонійного розвитку в розмірі 1/3 заробітку (доходу) позивача. У відзиві на зустрічний позов позивач навів аналогічне, яке було викладено ним у відповіді на відзив на позов. У запереченнях на відзив на зустрічний позов відповідач окрім аналогічного, наведеного нею у відзиві на позов [PERSON] , зазначила про те, що відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.09.2019 року на праві спільної часткової власності їй належить тільки ј будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що перейшла у спадок від померлого батька - [PERSON] , у будинку проживає мати відповідача - [PERSON] , [INFO] . Також, на праві спільної часткової власності відповідачу належить Ѕ двох земельних ділянок - 1,5192 га та 2,1542 га, які відповідач з сестрою - [PERSON] успадкували від померлого батька. Дані земельні ділянки знаходяться за адресою: [ADDRESS] н [ADDRESS] та знаходяться в оренді ТОВ «Гетьманське» за договором оренди землі від 01.08.2016 р. Орендна плата в середньому за 2018 рік становила близько 8000,00 грн. За 2019 рік орендна плата не змінилася. За підрахунком відповідача її дохід від оренди землі за 2018 р. становив близько 4 000,00 грн., що в середньому за місяць становить 333,33 грн., враховуючи дохід за оренду землі, щомісячний дохід становить 10 802,33 грн. Орендну плату за землю отримує за наданою довіреністю мати відповідача - [PERSON] , яка проживає в Чернігівській області, та ці незначні кошти є невеликою допомогою до її пенсії, якої не вистачає навіть на лікування у її літньому віці (мати відповідача є особою [INFO] ., дитина війни, отримує пенсію близько 2000,00 грн., проживає сама в Чернігівській області, хворіє і потребує догляду та фінансової допомоги). Процесуальні дії у справі наступні: -ухвалою суду від 02 09.2019 прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] , де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, [PERSON] про зменшення розміру аліментів зустрічний позов відповідача [PERSON] до [PERSON] , де третя особа [PERSON] про збільшення розміру аліментів та позови об`єднані в одне провадження. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який припинений, що підтверджується відповідним свідоцтвом про розірвання шлюбу від 07.05.2019, яке видано Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №270. З 01.09.2018 [PERSON] є студентом денного відділення Придніпровської державної академії фізичної культури і спорту, що підтверджується договором №1/18 від08.08.2018 та довідкою з навчального закладу. Розмір плати за договором становить щомісячно 1 403,20 грн. за кожний місяць, що підтверджується додатковою угодою до договору №1/18 від 09.07.2019, до 09.07.2019 р. розмір плати за договором становив щомісячно 1 278,00 грн., про що свідчить додаткова угода від 20.08.2018 р. Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2018 р у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину стягнуто щомісячно з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП відсутній, серія та номер посвідки на постійне проживання ДП № [NUMBER] , місце реєстрації - [ADDRESS] ) на користь [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , місце проживання - [ADDRESS] ) на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), на час навчання до 30 червня 2022 року, але не пізніше досягнення ним 23 років, починаючи стягнення з 04 грудня 2018 року. Рішення суду набрало законної сили 27.03.2019 р., що підтверджується постановою Дніпровського апеляційного суду. Розмір доходу [PERSON] з серпня 2018 р. по липень 2019 р. становить з вирахуванням утримань 125 632,74 грн., про що свідчить довідка з місця роботи відповідача (ПАТ «Державний ощадний банк України»). Відповідно до виписки з медичної амбулаторної карти [PERSON] остання з 2008 р. перебуває під наглядом у клініці ВСП «Клініка медичної академії» та отримує рекомендоване лікування. З 25.03.2019 по 16.07.2019 [PERSON] працював у ТОВ «ДМЗ КОМІНМЕТ» у трубоелектрозварювальному цеху №1 електрозварником труб, за цей період отриманий ним дохід складає 37 297,72 грн., що підтверджується трудовою книжкою [PERSON] та довідкою про отриману ним за цей період заробітну плату. Починаючи з 01 січня 2018 р. по 30 листопада 2018 р. дохід [PERSON] на посаді заступника начальника ТЕЗЦ-1 в ТОВ «ДМ3 КОМІНМЕТ» склав за вирахуванням утримань 168 353, 19 грн.; з 01.03.2019 р. по 31.08.2019 р. дохід [PERSON] на посаді начальника ТЕЗЦ-1 в ТОВ «ДМ3 КОМІНМЕТ» склав за вирахуванням утримань 87 970,49 грн., що підтверджується відповідними довідками з місця роботи позивача. Спірні правовідносини виникли із зміни розміру аліментів. Відмовляючи в задоволенні первісного позову, зокрема, позовної вимоги про зміну рішення Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2018 р., суд керується наступним. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. За ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ч. 1 ст. 12 ЦК). За ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Повноваження, пов`язані з зміною рішення суду, віднесені законом (ст. 374 ЦПК України) до компетенції апеляційного суду. Таким чином, законом встановлений інший спосіб, яким суд може захистити цивільне право або інтерес: за наявності підстав, передбачених ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено за позовом платника або одержувача аліментів. З приводу вимоги позову [PERSON] про зменшення розміру аліментів, то підстави для її задоволення відсутні, виходячи з наступного. Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд може зменшити їх розмір лише за наявності зміни матеріального чи сімейного стану платника чи одержувача аліментів, погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Даний перелік обставин, за наявності яких закон пов`язує можливість зменшення розміру аліментів, є вичерпним. Обов`язок доказування наявності наведених вище обставин в даній справі покладається на позивача. Відповідно до ст. 76 ЦПК України показами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. За ст. 81 (ч.ч. 1, 5, 6 ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та у разі зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів, погіршення його здоров`я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, він має право подати до суду позов про зменшення розміру аліментів. Втім, позивачем не надано доказів на підтвердження обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, станом на час його звернення до суду із вказаним позовом. Для суду відсутні підстави для визнання слушними доводів позивача щодо зміни його матеріального стану в бік погіршення через відсутність допустимих доказів. З огляду на надані позивачем докази (довідка про заробітку плату за період часу з 01.03.2019 р. по 31.08.2019 р.) прослідковується зміна матеріального стану позивача в бік покращення. На підтвердження доводів позивач посилається на наявність в нього витрат на утримання орендованого житла, оплати комунальних послуг та перебування на його повному утриманні хворої матері. Надання позивачем належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів щодо зміни матеріального стану на даний час та матеріального стану на час ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, надало би змогу прослідкувати зміни матеріального стану позивача, якщо такі відбувалися, тоді як за наведених вище підстав та наданих позивачем доказів зменшення розміру аліментів, які присуджені до стягнення на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2018, суперечитиме інтересам [PERSON] , який продовжує навчання, та не має самостійного доходу (наказ №452-к від 16.07.2019 про припинення трудового договору із [PERSON] ). Надані позивачем докази з мережі інтернет стосовно вартості ліків не спростовують зазначених вище висновків суду, оскільки не доводять понесення цих витрат позивачем. Відмовляючи в задоволенні вимоги позову про зміну способу стягнення аліментів, суд бере до уваги те, що за ч. 3 ст. 181 СК України спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Як встановлено судом, в даній справі одержувачем аліментів відповідно до рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська є [PERSON] (відповідач), тоді як платником аліментів є [PERSON] (позивач). Таким чином, вочевидь звернення до суду із даним позовом особи, яка не наділена правом звернення до суду із даним позовом, а має право на звернення до суду на підставі ст. 192 СК України, тому підстави для задоволення даної вимоги позову відсутні. Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову відповідача, суд керується наступним. Стаття 192 СК України передбачає можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи зі змісту ст. 192 СК України, законом встановлено не тільки вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду: зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, але й осіб, за позовом яких розмір аліментів може бути згодом зменшено або збільшено: за позовом платника або одержувача аліментів. За ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. За судового розгляду встановлено, що позивач є платником аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) на час навчання до 30 червня 2022 року, але не пізніше досягнення 23 років, та згідно з рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 17.12.2018 перебіг стягнення розпочатий з 4 грудня 2018 р. Починаючи з 01 січня 2018 р. по 30 листопада 2018 р. дохід [PERSON] склав за вирахуванням утримань 168 353, 19 грн. (січень 10 372,42 грн., лютий 13 041,00 грн., березень 15 254,75 грн., квітень 15 254,75 грн., травень 15 254,75 грн., червень 15 254,75 грн., липень 15 512,35 грн., серпень 17 023,82 грн., вересень 17 106,25 грн., жовтень 17 106,25 грн., листопад 17 172,10 грн.). Починаючи з 01.03.2019 р. по 31.08.2019 р. дохід [PERSON] склав за вирахуванням утримань 87 970,49 грн. (березень 20 004,25 грн., квітень 10 505,24 грн., травень 10 505, 24 грн., червень 18 287,88 грн., липень 12 819,44 грн., серпень 15 858,44 грн.). Відповідач посилається на зміну матеріального стану в бік погіршення через погіршення стану здоров`я відповідача, збільшення вартості навчання сина (з 12 780,00 грн. до 14 032,00 грн.), понесення відповідачем витрат на оплату комунальних послуг за спільним із сином місцем проживання тощо, а також на покращення матеріального стану позивача, який займає більш високу посаду по зрівнянню із минулим роком. Як встановлено судом на підставі виписки з медичної амбулаторної карти відповідач перебуває під наглядом у клініці з 2008 р., протягом цього часу проходить рекомендоване лікування, про витрати на яке докази суду не надані. Таким чином, відповідачем не доведено погіршення свого матеріального стану чи стану свого здоров`я порівняно з тим, які були у нього на час ухвалення рішення судом (17.12.2018) відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Суд позбавлений дійти висновку зміну матеріального стану позивача в такому обсязі, який би давав підстави для визнання слушними доводів відповідача та зміни розміру аліментів утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України, тому підстави для задоволення зустрічного позову відсутні. Заперечення позивача щодо наявності у відповідача на праві власності певного нерухомого майна також не спростовують зазначених вище висновків суду, оскільки майно набуто у період, який передував виникнення спору між сторонами про розмір аліментів.

Outcome: dismissed