Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 15.10.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.3.2, п.3.3. умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 умов та правил надання банківських послуг. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом відповідачки у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої стороні до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно до ст.ст. 526, 527, 530, Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язаний за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за договором та угодою виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідно до п.6.6 Умов надання банківських послуг, - у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. З зазначеними порушенням зобов'язання за кредитним договором відповідачка станом на 12.01.2014 року має заборгованість у розмірі - 22667, 68 грн., яка складається з наступного: 3001 грн., - заборгованість за кредитом; 12843,68 грн.,- заборгованість по процентам за користування кредитом; 6823 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 4409,82 грн., яка була задоволена судовим наказом Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29.01.2009 року з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «ПриватБанк», різниця становить -18257,86 грн., а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн., штраф (фіксована частина), 912,89 грн., - штраф (процентна складова). Заборгованість до стягнення становить 19670,75 грн. У зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідачки на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.10.2007 року у розмірі 19670,75 грн., та судові витрати у розмірі 243,60 грн. До початку судового засідання представник позивача Пришляк В.О., не з'явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. До початку судового засідання відповідачка, надала суду заяву в якій просить застосувати строк позовної давності за вимогами позивача, а також розглядати справу без її участі. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи: 15.10.2007року, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н за умовами якого позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» надав відповідачу [PERSON] кредитні кошти у розмірі 3000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 9.12 умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Таким чином, договір діяв до 15.10.2009 року ( а.с.11-14). Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Згідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У зв'язку з викладеним строк позовної давності для звернення до суду з позовом про стягнення боргу з [PERSON] для позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» скінчився 15.10.2012 року, а позивач звернувся до суду 21 лютого 2014 року, тобто через один рік та чотири місяці після закінчення строку на звернення до суду з позовом. Відповідно до частини 4 ст.267 ЦК України - сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною, є підставою для відмови у позову. З урахуванням того, що відповідачкою [PERSON] подана заява про застосування строку позовної давності, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовних вимог позивача в повному обсязі. Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, понесені позивачем судові витрати по справі в розмірі 243,60 грн. стягненню з відповідача не підлягають у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed