Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

07.07.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області (треті особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] служба Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області, Шаргородська державна районна адміністрація Вінницької області) про встановлення факту належності на праві власності земельної ділянки та визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 04 жовтня 2009 року померла його мати [PERSON], яка на день смерті була зареєстрована і проживала в [INFO]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається, в тому числі із земельної ділянки площею 2,0243 га, яка знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області і належить спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Спадкоємцем зазначеного майна по закону є він, як спадкоємець першої черги. Інших спадкоємців померла [PERSON] не має. Спадщину він прийняв шляхом подачі відповідної заяви до нотаріуса, окрім того, частково оформив свої спадкові права на спадщину матері, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом на частку у пайовому фонді майна КСГП реорганізованого в СТОВ "1 Травня". При підготовці документів для оформлення його спадкових прав на земельну ділянку площею 2,0243 га, встановлено відсутність належного правовстановлюючого документу, тобто, державного акту на дану спадкову земельну ділянку матері. За вказаних підстав Третьою одеською державною нотаріальною конторою винесено постанову від 13.01.2015р. про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Просить встановити факт належності [PERSON] на праві власності земельної ділянки площею 2,0243 га кадастровий номер 0525387800:01:003:0146, яка знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області та належала спадкодавцю відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Шаргородською державною нотаріальною конторою 11 травня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1713 по спадковій справі № 208/2006 року до майна померлої 11.04.2006 року [PERSON] та визнати за ним право власності в порядку спадкування по закону на спадкове майно померлої 04 жовтня 2009 року матері [PERSON], яке складається із земельної ділянки кадастровий номер 0525387800:01:003:0146, площею 2,0243 га, вартістю 31570,35 грн., яка знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області в судове засідання не з'явився. Від сільського голови [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, позов визнає, не заперечує щодо його задоволення. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] райдержадміністрації Вінницької області в судове засідання не з'явився. Від представника Шаргородської РДА за дорученням №01.1 38/2720 від 22.07.2015 року [PERSON] поступила заява про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області в судове засідання не з'явився. Від начальника [PERSON] служби Шаргородського РУЮ [PERSON] поступила заява про розгляд справи у відсутності представника РС Шаргородського РУЮ, не заперечує щодо задоволення позовних вимог [PERSON] Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 04.10.2009 року в м. Одеса померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ЖД № 198251, виданим Першим Приморським ВРАЦС Одеського міського управління юстиції 05.10.2009 року (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке складається, в тому числі із земельної ділянки кадастровий номер 0525387800:01:003:0146, площею 2,0243 га, вартістю 31570,35 грн., яка знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області (а.с.14, 18 - 21). Спадкоємцем зазначеного майна по закону першої черги є син померлої [PERSON]- [PERSON] Інших спадкоємців у померлої 04.10.2009 року [PERSON] не має (а.с.17). Третьою Одеською державною нотаріальною конторою відкрита спадкова справа до майна померлої 04.10.2009 року [PERSON] Факт прийняття спадщини спадкоємцем [PERSON] та факт родинних стосунків між спадкодавицею та спадкоємцем підтверджується спадковою справою № 879/2013. На частину спадкового майна, яка складається із права на частину майнового паю належного спадкодавиці [PERSON], державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом (а.с. 17). У складі спадкової маси також є земельна ділянка площею 2,0243 га , яка знаходиться за межами населеного пункту на території [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області і, на яку померла [PERSON] 11.12.2006 року за реєстром № 1713 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, але за життя не виготовила державного акта на вказану земельну ділянку(а.с. 14, 18-21). Державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори [PERSON] 13.01.2015 року винесено постанову про відмову у видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,0243 га, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (а.с.8). Таким чином факт належності спадкодавиці [PERSON] на праві власності земельної ділянки підтверджений вище зазначеними письмовими доказами, дослідженими судом і має для позивача [PERSON] юридичне значення, від його встановлення залежить реалізація його права на отримання спадщини після смерті [PERSON], яка сталася 04.10.2009 року і іншого порядку його встановлення не має. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як розяснив Пленум ВС України у п.2 Постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обовязки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Позивачем [PERSON] надані суду докази про відсутність можливості одержання чи відновлення правовстановлюючого документу на спадкове майно. Встановленим судом фактам відповідають спадкові правовідносини та правовідносини щодо набуття права власності на спадкове майно, які регулюються ст.ст. 328, 1216,1217, 1218,1220, 1223,1225, 1262 ЦК України, ст.ст. 81,116,131 ЗК України. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом… Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця…, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. В силу ст. 116 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Статті 81, 131 ЗК України передбачають, що громадяни мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі прийняття спадщини, міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За вказаних обставин суд приходить до висновку, право [PERSON] на отримання у власність спадкового майна порушено і воно підлягає судовому захисту.

Outcome: approved