Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніної І.О., Виконавчого комітету Новоолександрівської Дніпровського району Дніпропетровської області про визнання шлюбу недійсним. В обґрунтування позову зазначає, що [INFO] помер її брат [PERSON] , після смерті якого залишилася спадщина. Після подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, позивач дізналася про шлюб її покійного брата з [PERSON] . Позивач стверджує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] є фіктивним та укладався без мети створення родини та встановлення шлюбних відносин. Зазначає, що метою укладення даного шлюбу було отримання трудової візи для роботи у Польщі, де сімейним парам набагато легше отримати таку візу та надаються кращі умови для проживання, ані ж одиноким робітникам. Всі витрати по похованню [PERSON] понесла вона, на підтвердження чого надала чеки про оплату відповідних послуг. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Шестеріков А.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд визнати недійсним у зв`язку з фіктивністю шлюб зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №61 від 16 жовтня 2018 року. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Філіповський В.В. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, зауваживши, що шлюб було укладено з метою створити сім`ю, яка існувала до моменту смерті [PERSON] . Причиною подачі позову [PERSON] є спадкове майно, яке вона хоче тримати як спадкоємець другої черги, однак при наявності спадкоємця першої черги не має права на спадкування. Крім того, померлий [PERSON] стояв на обліку у сімейного лікаря за місцем фактичного проживання сім`ї у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області, що також підтверджує факт існування сім`ї. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Гуніна І.О. у судове засідання не з`явилась, відповідно до письмової заяви просила суд слухати справу за її відсутності та ухвалити судове рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Представник Виконавчого комітету Новоолександрівської Дніпровського району Дніпропетровської області у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши у судовому засіданні думку сторін, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за принципами встановленими\~ст. 89 ЦПК України, вважає що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1.\~ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України\~в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1.\~ст.13 ЦПК України). Відповідно до ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників. Відмова від визнання обставин приймається судом, якщо сторона, яка відмовляється, доведе, що вона визнала ці обставини внаслідок помилки, що має істотне значення, обману, насильства, погрози чи тяжкої обставини, або що обставини визнано у результаті зловмисної домовленості її представника з другою стороною. Про прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу. У разі прийняття судом відмови сторони від визнання обставин вони доводяться в загальному порядку (ст. 82 ЦПК України). Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний брат позивача [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 17 вересня 2019 року Новокодацьким районним у місті Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 16). Факт родинних відносин підтверджується копіями свідоцтва про народження [PERSON] [INFO] (№ [NUMBER] видане Красногвардійським ЗАГС міста Дніпропетровська 19 березня 1970 року (а.с.14) та [PERSON] [INFO] (№ [NUMBER] видане Красногвардійським ЗАГС міста Дніпропетровська 19 березня 1970 року (а.с.15) та копією 10 сторінки паспорту, де зазначається, що [PERSON] у 1982 році зареєструвала шлюб з [PERSON] та після одруження в`яза прізвище чоловіка (а.с. 10) Як вбачається з матеріалів справи, на момент смерті [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з 16.10.2018 року з відповідачкою по справі [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 16 жовтня 2018 року виконавчим комітетом Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №61 (а.с. 80). Так, відповідно до ч.1, ч.4\~ст. 3 Сімейного кодексу України\~сім`єю визнається первинний та основний осередок суспільства. Однією з підстав створення сім`ї є шлюб. Відповідно до ч.1\~ст. 21 СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1\~ст. 36 СК України\~шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Частиною 2\~ст. 40 СК України\~передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім`ї та набуття прав та обов`язків подружжя. Пункт 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року\~роз`яснює, що за рішенням суду шлюб обов`язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв`язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена (частина перша\~статті 42 Сімейного кодексу України). Частиною 1\~ст. 44 СК України\~передбачено, що у випадках, передбачених\~статтями 39 - 41 цього кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. Крім того, при вирішенні спірних правовідносин суд враховує приписи частини першої\~статті 82 Цивільного процесуального кодексу України\~відповідно до яких обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У свою чергу позивач [PERSON] в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що після укладення шлюбу, між її братом та відповідачкою сім`ї утворено не було, спільного господарства вони не вели, фактично разом не проживали, відносин які мають чоловік та жінка у шлюбі не підтримували та дітей від шлюбу не мають, а реєстрація шлюбу відбулась для встановлення юридичного факту, наслідком якого було отримання трудової візи як подружжя для виїзду за кордон, без наміру створення сім`ї, набуття прав та обов`язків подружжя після реєстрації шлюбу. Проте, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, що між [PERSON] та [PERSON] шлюб фактично проіснував майже рік (з моменту його укладення 16.10.2018 року до моменту смерті [PERSON] 14.09.2019 року). За цей період сторони проживали разом за однією адресою, постійно підтримували сімейні відносини та вели спільне господарство, що підтверджується відповідними показаннями допитаних у судових засіданнях свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Крім того, відповідно до довідки Новоолександрівської АЗПСМ (а.с. 44) [PERSON] та її покійний чоловік [PERSON] знаходились під наглядом сімейного лікаря Новоолександрівської АЗПСМ, з яким у них була укладена декларація. Додатково, допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що більше двох років [PERSON] мешкав у с. Новоолександрівка Дніпровського району Дніпропетровської області за місцем проживання своєї дружини [PERSON] . Крім того, як встановлено у судовому засіданні, за час перебування у зареєстрованому шлюбі [PERSON] та [PERSON] , жодна із сторін не зверталася у відповідні органи для розірвання шлюбних відносин з будь-яких причин, що свідчить про добровільний намір сторін на утворення родини та реєстрацію відносин в законному порядку. Також, суд не бере до уваги доводи позивача [PERSON] про те, що вона у повній мірі понесла витрати на поховання [PERSON] , оскільки ці доводи спростовує квитанція №TS202950 від 17 вересня 2019 року (а.с. 46) про те, що [PERSON] переказала [PERSON] грошові кошти. Крім того свідок [PERSON] підтвердила, що поминальний обід на 40 днів [PERSON] замовляла та оплачувала саме [PERSON] . Разом з тим, суд не бере до уваги пояснення свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , оскільки той факт, що вказані свідки не знали про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] не доводить недійсність цього шлюбу. Крім того, свідок [PERSON] пояснила, що у 2018 році вона бачила [PERSON] на дні народженні у [PERSON] , однак про їх шлюб не знала. Таким чином, проаналізувавши всі наявні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого 16 жовтня 2018 року у виконавчому комітеті Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис №61, недійсним. Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши спосіб захисту, позивач у силу ст. 5, 12, 13 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну його підставу. Суд за власною ініціативою не може міняти предмет і підстави позову. Згідно ст.ст. 76,77,78 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно зі ст.81 ЦПК України\~кожна сторона\~зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування\~не може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Проте, позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин, з якими вона пов`язує можливість визначення шлюбу укладеного між її братом та відповідачкою недійсним, тому суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення у повному обсязі. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)\~вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Враховуючи висновок суду про залишення без задоволення позовних вимог, відповідно до ст. ст. 141, 142 ЦПК України судові витрати по справі залишити за рахунок позивача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed