Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив, в якому просить визнати недійсним заповіт [PERSON] на користь [PERSON], який був ним складений 18 квітня 2008 року та посвідчений державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15 березня 2014 року померла його мати [PERSON], яка постійно проживала та була зареєстрована до дня смерті в м. Львів, по вул. Боберського, 1 буд. 19. 06 травня 2014 року позивач звернувся до державного нотаріуса Пятої Львівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, і взявши інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти /спадкові договори) нотаріус [PERSON] повідомила, що в спадковому реєстрі є інформація про чинний заповіт [PERSON], датований 18.04.2008 р. На момент звернення [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за законом у Спадковому реєстрі (Спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) була відсутня інформація про відкриті спадкові справи, про що нотаріус надав Інформаційну довідку № 37305480 зі спадкового реєстру. Нотаріус [PERSON] зареєструвала спадкову справу, про що видала витяг за № 37307350 від 06.05.2014 р. Також у цей же час позивачу стало відомо про те, що його мати склала заповіт, у якому все належне їй на момент її смерті майно заповіла його брату [PERSON]. Заповіт на імя [PERSON] був посвідчений 16.08.2008 р. державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори. Вважає, що заповіт був складений всупереч справжньої волі спадкодавця внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони, а тому повинен бути визнаним судом недійсним, відповідно до вимог ст..231 ЦК України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю з мотивів, викладених у позовній заяві. Додатково просили суд звернути увагу на те, що відповідачем [PERSON] допитаного в суді в якості свідка було визнано, що відповідач [PERSON] протягом двох років чинила тиск на спадкодавицю з метою спонукання до складення заповіту на користь її чоловіка. Просили позов задоволити. Відповідач та представник [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечили, мотивуючи тим, що заповіт, складений за життя [PERSON], відповідає вимогам Закону. Вважають, що позивачем не подано жодних доказів на підтвердження доводів, викладених у позовній заяві. Просили у задоволенні позову відмовити за безпідставністю. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити з наступних підстав. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу. Судом встановлено, що 15.03.2014 року померла [PERSON], яка була матірю позивача по справі [PERSON] та бабусею відповідачу [PERSON] Згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, квартира [ADDRESS] належала [PERSON] на праві спільної часткової власності (а.с.10). У судовому засіданні встановлено, що 18.04.2008 року [PERSON] при житті склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.26). Відповідно до листа головного лікаря 5-ї комунальної міської клінічної лікарні м. Львова №408 від 23.03.2015 року (а.с.62) [PERSON] у період з 01.12.2013 р. по 15.03.2014 року на стаціонарному лікуванні в 5-й МКЛ не перебувала та лікарняний листок не видавався. За таких обставин, суд не погоджується з доводами позивача та його представника щодо того, що [PERSON] в силу своїй захворювань не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки не подано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин. [PERSON] 1233 ЦК України встановлено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Тобто заповіт є одностороннім правочином особи, який за своєю формою та змістом повинен відповідати загальним вимогам, встановленим чинним законодавством для правочинів, і лише при дотриманні цих обов'язкових вимог створюватиме права та обов'язки для визначених в ньому осіб. Як вбачається з оспорюваного заповіту, заповідачем виступала [PERSON] [PERSON] 1234 ЦК України закріплено норму про те, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Таким чином, однією з основних умов дійсності заповіту згідно ч. 2 ст. 1234 ЦК України є особиста реалізація права на нього заповідачем. Крім того, згідно ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Відповідно до ст.1253 ЦК України, якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках. Суд не приймає до уваги доводи позивача [PERSON] щодо фізичного та психічного примусу на [PERSON] з боку відповідача [PERSON], оскільки зазначена обставина не доведена допустими доказами у справі. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.59 ЦПК України), суд не вправі класти в основу рішення виключно показання свідків, допитаних в судовому засіданні. Так допитаний в судовому засіданні в якості свідка відповідач [PERSON] визнав, що його мати, [PERSON] схиляла спадкодавцю до складання заповіту на користь її чоловіка [PERSON], однак не вказав в чому полягав тиск і яким способом він вчинявся. Інших доказів в підтвердження обставин щодо застосування психологічного або фізичного по відношення до [PERSON] з боку відповідачів позивачем не представлено. Як вказано в п. 6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних 16.05.2013\~\~\~\~№ 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК підставами нікчемності заповіту, тобто недійсності відповідно до закону, є складання заповіту особою, яка не мала на це права, або складання з порушенням вимог щодо форми та посвідчення заповіту. На підставі ст.215 ЦК визнання такого заповіту недійсним судом не вимагається. У разі наявності відповідного спору вимога про встановлення нікчемності заповіту підлягає розгляду судом. Нікчемність заповіту, встановлена в рішенні суду, має наслідком позбавлення права спадкування за заповітом осіб, визначених розпорядженням заповідача в якості спадкоємців за заповітом, незалежно від того, чи пред'являлися позовні вимоги про застосування наслідків нікчемності заповіту. Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що твердження позивача про те, що волевиявлення заповідача [PERSON] під час складання та посвідчення заповіту не було вільним та не відповідало його волі, є надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того, позивачем не надано жодного належного доказу, який би свідчив, що відповідач [PERSON] наполягала на складенні заповіту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства, серед іншого, є свобода договору, суть якої полягає, зокрема і в тому, що сторони є вільними у визначенні умов договору. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Проаналізувавши вищенаведене, суд вважає, що твердження позивача про те, що волевиявлення заповідача [PERSON] під час складання та посвідчення заповіту не було вільним та не відповідало її волі, а також те що при складенні заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними є надуманими та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Окрім того, позивачем не надано жодного належного доказу, який би свідчив, що відповідач [PERSON] наполягав на складенні заповіту. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~У відповідності до ст.3ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства, серед іншого, є свобода договору, суть якої полягає, зокрема і в тому, що сторони є вільними у визначенні умов договору. У судовому засіданні також за клопотанням представника позивача були допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], однак жоден з них не вказав на обставини щодо здійснення стороною відповідачів будь-якого тиску на спадкодавцю, внаслідок чого був вчинений заповіт, а тому суд їх не приймає до уваги. . Крім того, суд враховує також те, що ці свідки не були присутні при складенні заповіту, а відтак, не можуть знати про дійсну волю спадкодавці. Згідно ч.1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Проаналізувавши докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд приходить до переконання, що [PERSON] в момент вчинення оспорюваного заповіту усвідомлювала значення своїх дій та бажала скласти заповіт на користь [PERSON], тобто такі дії померлої відповідали її внутрішній волі, що достатньо стверджується вищенаведеними доказами. Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed