Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

В позовній заяві позивач вказує, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . У вересні 2019 року позивач отримала повідомлення про відкриття спадщини від приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Ю.А., в якому [PERSON] була повідомлена про відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] та запропоновано звернутись до 07 жовтня 2019 року до нотаріуса. При зверненні до нотаріуса позивач дізналась, що після смерті матері залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області. У зв`язку з тим, що при житті [PERSON] не набула права власності на нерухоме майно, про яке було б відомо позивачці, тому [PERSON] вважала, що після смерті матері не має спадкового майна, яке необхідно приймати. Таким чином, про наявність спадкового майна позивачці стало відомо в 2019 році. Звернутись вчасно до нотаріальної контори позивач не мала змоги у зв`язку з тим, що про наявність спадкового майна позивачу не було відомо. Крім того, в 2009-2010 роках позивач тяжко хворіла, досить тривалий час знаходилась на стаціонарному лікуванні у Дніпрорудненській міській лікарні Василівського району Запорізької області, під час лікування неодноразово знаходилась у реанімаційному відділенні вищевказаного медичного закладу. З огляду на викладене, позивач просила суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] строком шість місяців (а.с. 1-4). Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, зміст якого зводиться до наступного. На думку відповідача, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не є поважними, оскільки з наданих [PERSON] документів вбачається, що вона захворіла не в період строку прийняття спадщини, а через рік та три місяці після смерті спадкодавця. Посилання позивача на незнання про існування спадщини або її складу також не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини (а.с. 39). В судове засідання позивач та представник позивача не з`явились, представником позивача надано суду заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності. В судове засідання відповідач не з`явилася, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. В судове засідання представник відповідача, Малобілозерської сільської ради Василівського району Запорізької області, не з`явився, суду надано заяву з проханням розглядати справу за їх відсутності, проти позову не заперечував. В судове засідання третя особа - приватний нотаріус Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Ю.А. не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5). Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно частини третьої статті 1272ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як свідчить тлумачення частини третьої статті 1272ЦК України, до поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини мають відноситися причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця щодо подачі заяви про прийняття спадщини. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не реалізував право на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7від 30травня 2008року "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснено,що,вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку,суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.8). Той факт, що позивач є донькою померлої підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, виданого 16 жовтня 1971 року, серія [NUMBER] , копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] в результаті укладення якого позивач набула прізвище « [PERSON] » (а.с.9) та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 08 жовтня 2019 року №00024165668 (а.с.10). Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Петричкович Ю.А про відкриття спадщини №528/02-14/15/2019 від 20 вересня 2019 року, [PERSON] була повідомлена про відкриття спадщини після смерті матері [PERSON] та їй запропоновано звернутись до 07 жовтня 2019 року до нотаріуса (а.с.11). Згідно довідки №842 від 04 жовтня 2019 року, виданої Малобілозерською сільською радою Василівського району Запорізької області, [PERSON] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 1989 року по день смерті [INFO] . Разом з нею за вищевказаною адресою на день її смерті був зареєстрований та проживав до дня смерті [INFO] її чоловік [PERSON] , [INFO] (а.с.12). Згідно матеріалів спадкової справи № 421/2009, заведеної 23.12.2009 Дніпрорудненською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини 23 грудня 2009 року звернувся [PERSON] . В заяві ним були зазначені інші спадкоємці: дочка - [PERSON] , син - [PERSON] , дочка - [PERSON] (а.с. 45 зв.). 29 жовтня 2010 року державним нотаріусом Желєзковій О.В. направлено повідомлення про відкриття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 51). Згідно матеріалів спадкової справи, заведеної після померлого [INFO] [PERSON] , із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася дочка померлого - [PERSON] , якій 11 жовтня 2019 року видані свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON] (а.с. 68, 98,100, 102). Суд зазначає, що позивачем не було надано жодних доказів поважності пропуску 6-місячного строку, встановленогост. 1270 ЦК України, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Докази, які би свідчили про намагання [PERSON] звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом 6-місячний строк в матеріалах справи відсутні. Також, в матеріалах справи відсутні докази неможливості звернення позивача до нотаріуса з зазначеною заявою. Відповідно до виписки з історії хвороби №14524 хірургічного відділення Запорізької обласної клінічної лікарні, [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 16 вересня 2010 року по 13 жовтня 2010 року (а.с.13-14). Згідно виписного епікризу № 938, [PERSON] перебувала в хірургічному відділенні КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» Дніпрорудненської міської ради Василівського району з 13 до 24 жовтня 2010 року (33). Вказані докази свідчать про перебування позивача на лікуванні вже після спливу восьми місяців після закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] та не свідчить про поважність пропуску для звернення до нотаріальної контори із відповідною заявою. Виписний епікриз із історії хвороби позивача про перебування на стаціонарному лікуванні в КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» Дніпрорудненської міської ради Василівського району з 19 до 26 червня 2009 року включно також не свідчить про поважність причин пропуску строку для звернення до нотаріуса, оскільки лікування позивача, в цьому випадку, мало місце до смерті її матері (а.с. 34). Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, якщо спадкоємець не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. З огляду на викладене, суд вважає неспроможними та такими, що на вирішення спору по суті не впливають посилання позивача на те, що про наявність спадкового майна після смерті її матері їй стало відомо лише у 2019 році. Враховуючи викладене суд вважає необхідним в задоволенні позову відмовити.

Outcome: dismissed