Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] 20 березня 2017 року пред'явила позов до [PERSON] про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька. У обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] посилалася на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірваний у листопаді 2016 року за рішенням Селидівського міського суду Донецької області, однак, фактично шлюбні відносини були припинені на початку 2016 року і вона проживала окремо та зустрічалась з іншим чоловіком, прізвища, імені та по-батькові не пам'ятає і де він зараз знаходиться їй невідомо, від якого [INFO] року народила сина [PERSON], у свідоцтві про народження якого батьком дитини зазначений відповідач, який не є біологічним батьком дитини. У зв'язку з викладеним, просила виключити з актового запису № 71 від 14.02.2017 про народження [PERSON], виданого 14 лютого 2017 року Селидівським міським відділом державної реєстрації актів Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, відомостей про батька дитини [PERSON]. Під час судового розгляду позивач [PERSON] у підтримання позовних вимог посилалася на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав. Згідно ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. До ухвалення судового рішення у зв'язку з визнанням позову відповідачем суд роз'яснює сторонам наслідки відповідної процесуальної дії. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що визнання відповідачем позову суперечить закону та порушує права, свободи, інтереси малолітньої дитини [PERSON], [INFO], тому суд постановив ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову з наступних підстав. Із рішення Селидівського міського суду Донецької області від 28 листопада 2016 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 06.06.2008 до 28.11.2016 перебували у зареєстрованому шлюбі, який сторонами розірвано (арк. справи 9). Із свідоцтва про народження видно, що [INFO] року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] (арк. справи 8). Згідно ч. 2 ст. 122 Сімейного кодексу України дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Отже, відповідач[PERSON] записаний батьком дитини на підставі чинного законодавства України. Згідно ч. 2 ст. 138 Сімейного кодексу України вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що оспорити батьківство має право жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 Сімейного кодексу України), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. При цьому відповідні вимоги жінки суд може задовольнити лише за умови подання іншою особою заяви про своє батьківство. Оскільки іншою особою заяви про своє батьківство не подано, суд дійшов висновку, що в задоволені позову слід відмовити.

Outcome: dismissed