Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

Представник ПАТ « Кредобанк» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] « Про стягнення заборгованості». В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що 27.09.2007 року [PERSON] уклала з ВАТ « Кредобанк» кредитний договір МК-Е-017/07. Відповідно до умов даного договору позивача передав позичальнику суму боргу у розмірі 5000 долларів США , а позичальник зобовязався їх повернути , крім того , виплачувати проценти за користування кредитними коштами , сплачувати комісію та інші передбачені платежі договором в сумі та в строки вказані в договорі. Банк свої зобовязання передбачені договором виконав , однак відповідач станом на 30.08.2016 року має заборгованість , яка складає 1496.56 доларів США , з яких : 979 доларів США- неповернута сума кредиту ; 0.00 доларів США прострочені відсотки; 0.00 доларів США прострочена сума комісії за адміністрування кредиту ; 517.56 доларів США заборгованість по пені , що еквівалентно 13405.32 грн. За курсом НБУ станом на 19.09.2016 року заборгованість у розмірі 1496.56 доларів США становить 38\~762. 52 грн. Відповідно заперечення , що надійшло до суду від відповідача вказано, що у задоволені позовних вимог необхідно відмовити ,оскільки минув строк позовної давності , який необхідно відраховувати з 2009 року ,тобто з моменту несплати відповідачем коштів за кредитом, а позовна заява за позовом ПАТ « Кредобанк» до [PERSON] надійшла до суду лише в 2016 році. Представник позивача в судове засідання не зявився, в заяві підтримав позовні вимоги, просить розглядати справу у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, відповідно до поданої заяви просила суд розглядати справу у її відсутність , просила відмовити у задоволенні позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню. Судом було встановлено, що 27.09.2007 року [PERSON] уклала з ВАТ « Кредобанк» кредитний договір МК-Е-017/07. Відповідно до умов даного договору позивача передав позичальнику суму боргу у розмірі 5000 долларів США , а позичальник зобовязався їх повернути , крім того , виплачувати проценти за користування кредитними коштами , сплачувати комісію та інші передбачені платежі договором в сумі та в строки вказані в договорі. Банк свої зобовязання передбачені договором виконав , однак відповідач станом на 30.08.2016 року має заборгованість , яка складає 1496.56 доларів США , з яких : 979 доларів США- неповернута сума кредиту ; 0.00 доларів США прострочені відсотки; 0.00 доларів США прострочена сума комісії за адміністрування кредиту ; 517.56 доларів США заборгованість по пені , що еквівалентно 13405.32 грн. За змістом частини третьої\~статті 254 ЦК України\~строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Згідно зі ст.\~256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст. 266 ЦК України). Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні висновки Верховного Суду України містяться в наданих для порівняння постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 та 3 червня 2015 року № 6-31цс15. Відповідно до вимог\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За вимогами ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5\~"Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). При цьому, суд зазначає, що із закінченням позовної давності погашується право на захист, внаслідок чого субєктивне матеріальне право стає незахищеним. Зі спливом позовної давності незахищене субєктивне право припиняє своє існування. Право на захист, а з ним і субєктивне матеріальне цивільне право, вважаються припиненими з моменту набрання законної сили рішенням суду про відмову у захисті у звязку зі спливом позовної давності, отже, зі спливом позовної давності незахищене субєктивне право повинно вважатися втраченим. Згідно п.2.1 кредитного договору МК-Е-017/07 від 27.09.2007року строк на який видавався кредит є 20.03.2009 року . Оскільки останній платіж відповідачем було здійснено в березні 2009 року , згідно розрахунку суми позову про стягнення заборгованості , а позовна заява надійшла до суду 2.12. 2016 року , строки позовної давності минули , тому в позові необхідно відмовити.

Outcome: dismissed