Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

Лікар Комунального некомерційного підприємства «Обласної клінічної психіатричної лікарні Кіровоградської обласної ради» звернулася до суду з заявою про примусову госпіталізацію гр. [PERSON] ,\~ [INFO] , проживаюча по [ADDRESS] , яка хворіє на розлад психіки та поведінки внаслідок епілепсії з частими генералізованими тоніко- клонічними приступами, сутінковими розладами свідомості, дисфоріями, когнітивним зниженням. В судовому засіданні представник психіатричного закладу, зазначила, що [PERSON] , [INFO] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню безтерміново. Рішенням Новгородківського районного суду від 10.04.13 року була визнана недієздатною та ухвалою Новгородківського районного суду від 09. 12. 2019 року опікуном призначено [PERSON] . Остання госпіталізація до КНП «ОКПЛ КОР» з 25.09.2019року по 15.11.2019 року. Зазначила, що мало місце погіршення стану здоров"я, участилися епілептичні напади в зв"язку з чим потребує примусової госпіталізації та лікування . Опікун згідно заяви просила госпіталізувати її сестру. [PERSON] розуміє факт необхідності лікування та не заперечує проти написання заяви про її госпіталізацію. Прокурор вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки рішення суду про визнання особи недієздатною втратило свою силу, відповідно як і ухвала про призначення опікуна , а сама [PERSON] надала згоду на лікування та не заперечує проти її госпіталізації за її заявою. Прокурор акцентувала увагу та тому, що лікар зазначила , про відсутність агресивності та неадекватних дій з боку [PERSON] , наявність її бажання лікуватись. Судом встановлено , що [PERSON] , [INFO] є інвалідом 2 групи по психічному захворюванню безтерміново. Рішення Новгородківського районного суду від 10. 04.2013 року, якою була визнана недієздатною та ухвала Новгородківського районного суду від 09. 12. 2019 року , якою опікуном призначено [PERSON] втратили свою силу в розумінні ч.6 ст.300 ЦПК України. Остання госпіталізація до КНП «ОКПЛ КОР» з 25.09.2019року по 15.11.2019 року.. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника психіатричного закладу, Кумпан Т.П. , думку прокурора, суд дійшов висновку , щодо відмови в задоволенні заяви, оскільки за нормами ст. ст. 341,342 ЦПК України передбачено вирішення судом питання про надання психіатричної допомоги фізичній особі як у амбулаторному так і в примусовому порядку на підставі вимог, встановлених законом, зокрема Законом України «Про психіатричну допомогу». За змістом ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа , яка страждає на психічний розлад може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. \~ \~ \~ \~ \~ \~ Встановлені\~ судом\~ обставини\~ \~доводять,\~що [PERSON] на час розгляду справи в розумінні пункту 6 ст. 300 ЦПК України є дієздатною особою, розуміє необхідність лікування і надає відповідну згоду, у зв`язку з цим , відсутні підстави для примусової госпіталізації.

Outcome: dismissed