Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ГК «Нафтогаз України», про захист прав споживача, про захист прав споживача у спосіб визнання остаточного рахунку за газ недійсним, про захист прав споживача у спосіб встановлення незаконності фактів тиску і шантажу з корисливих мотивів, про захист прав споживача у спосіб визнання погрози відключення газу незаконною, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що за договором постачання газу, який ним повністю виконується, газ постачається на його житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Обставинами, які не оспорюються, вважає наявність договору про постачання газу і визнання необхідності його виконання сторонами. Відповідач не має до нього претензій щодо правильності всіх розрахунків за фактично спожитий газ, немає і підстав для цих претензій. Його права вважає порушеними з огляду на те, що він сплачує за фактично спожитий газ, тоді як відповідач абсолютно безпідставно вигадав і зазначив у його інформаційному Кабінеті (тобто фактично пред`явив йому) заборгованість. Якщо виходити з чинного законодавства, у тому числі враховуючи мету і багато норм Закону України «Про захист прав споживачів», необхідно вважати, що споживач виконав своє зобов`язання у тому випадку, якщо своєчасно заплатив у даному випадку за фактично спожитий газ, тобто за газ обрахований, зважаючи на показники лічильника в кінці певного місяця (щодо кількості спожитих кубічних метрів) у повній відповідності до ціни такого фактично спожитого газу. Причиною незаконно вигаданого боргу може бути, ймовірно, явно незаконне приведення обсягів спожитого у його оселі газу до «стандартних умов» за якимось коефіцієнтом. Згоди на приведення спожитого газу до «стандартних умов» він не давав. Жодним законом не передбачено відповідного права для постачальників газу, тим більше, якщо не підписано споживачем (у даному випадку ним) договір постачання газу, який повинен бути лише в письмовій Формі. Саме такий договір він не підписував, а тому відповідач не має відповідного права. Зрозуміло, що між сторонами немає спору про умови фактично укладеного договору, але мова йде про умови, які були прийняті ним без обумовлення застосування «стандартних умов» газу, тому що договір фактично укладався до практики застосування «стандартних умов». 6 січня 2021 року він змінив постачальника. Як виявилося згодом, виконуючи урядове обмеження ціни, відповідач за січень 2021року перерахував сплату за газ в бік зменшення, а саме за ціною 6 грн. 86 коп. за кожен спожитий куб газу. Таким чином, за січень 2021 року необхідно було сплатити 631 грн. 64 коп., а це означає, що зайво сплачена ним сума коштів за газ у розмірі 278 грн. 36 коп. має бути повернена йому. Адже кожен відповідач має право не сплачувати більше потрібного. Як ним було вияснено за телефонними розмовами, відповідач не заперечує відсутність у нього боргу за фактично спожитий газ, але вважає наявним борг за незаконними, вигаданими його представниками так званими «стандартними умовами газу» (631 грн. 64 коп.). Після того на його адресу (на двір або біля калитки шляхом засовування) невідомі злочинці кидали якісь папірці, які, зважаючи на вищевикладені обставини, не мають взагалі ніякого відношення до нього. Але в той же час ці незаконні папірці суттєво псують нерви його дружині. ГК «Нафтогаз України» є третьою особою, так як можливий успіх в справі шантажу і тиску на нього істотно вплинув би на її права чи інтереси (неотримання коштів у результаті можливої поворотної зміни постачальника газу і багато чого іншого). Рішення суду, таким чином, істотно вплинуло би на права чи інтереси цієї третьої особи. Якби борг дійсно існував, то згідно чинних правил, він не зміг би змінити постачальника на ГК «Нафтогаз України». Тому необхідно зобов`язати відповідача припинити будь-яке спілкування з ним. Після зміни постачальника газу відповідач намагається йому нав`язати так званий Остаточний рахунок (для того вигаданий так званий «борг» у сумі 631 грн., ще й з копійками). Вважає, що хоча цей рахунок і не повинен тягнути ніяких правових наслідків, але підлягає визнанню недійсним з кількох причин: 1 )у нього відсутній борг за фактично спожитий газ, доказів протилежного бути не може; 2)якби борг дійсно був, то, згідно чинних правил, він не зміг би змінити постачальника газу на ГК «Нафтогаз України»;3)поки діяв Типовий договір з відповідачем (до 6 січня 2021 року) він не підписував ніяких додаткових умов, які б дозволяли нарахувати йому борг додатково, якщо немає боргу за фактично спожитий газ. Крім того, відповідач зазначає в так званому «Остаточному рахунку» явно незаконну погрозу відключення газу його будинку, а саме зазначено: «У разі порушення терміну оплати постачання газу може бути припинено». Можливо помилково, а може навіть і зловмисно. Крім того, існує заборона відключення газу до закінчення карантинних обмежень, які діють з 11 березня 2020 року на загальноукраїнському рівні, є чинними до сьогодні. Відповідач не має юридичного права відключати газ, але, теоретично, для цього може найняти якихось злочинців (адже відключення газу будь-якому житлу є злочинним). Просить відновити становище, яке існувало до порушення його прав споживача, допущеного щомісячно Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровськгаз збут" у вигляді приведення обсягу спожитого ним газу до стандартних умов, для захисту його прав споживача; встановити незаконність фактів тиску і шантажу, які застосовує проти нього ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у вигляді незаконного пред`явлення неіснуючого боргу з метою недобросовісної конкуренції проти ГК «Нафтогаз України»; визнати недійсним Остаточний рахунок ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», адресований [PERSON] ; визнати незаконною погрозу припинити постачання газу до його житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Відповідач надав відзив на позовну заяву, мотивуючи його тим, що 16 травня 2017 року постановою НКРЕКП №653 ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» (код ЄДРПОУ 39572642) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу на території України. Розрахунок заборгованості позивачеві був здійснений у відповідності до норм діючого законодавства , для проведення звіряння щодо наявності суми заборгованості позивач до постачальника не звертався. Крім того, позивачем було змінено постачальника природного газу з порушенням п.4 розділу IV Правил постачання природного газу, відповідно до якого кожен споживач, який має намір змінити постачальника, повинен виконати свої зобов`язання по розрахунках за природний газ перед діючим постачальником (або укласти з ним графік реструктуризації заборгованості за природний газ, якого має дотримуватись). Крім цього, наявність заборгованості за послуги з постачання природного газу жодним чином не порушує прав позивача, а заперечення проти такого нарахування повинні враховуватися у разі звернення ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. У зв`язку з викладеним, позовні вимоги [PERSON] не визнають та просять в їх задоволенні відмовити повністю. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представники відповідача та третьої особи у судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Права та обов`язки постачальників і споживачів природного газу визначаються Законом України «Про ринок природного газу». Цивільним і Господарським кодексами України, Правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу. Судом встановлено та не оспорюється сторонами та обставина, що позивач [PERSON] є споживачем природного газу в домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , та має особовий рахунок № [NUMBER] . ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» є постачальником природного газу до домоволодіння позивача за вказаною адресою, відповідно до Постанови НКРЕКП № 844 від 29 червня 2017 року Порядок укладання договорів постачання природного газу здійснюється відповідно до положень Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1382/27827. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених Законом України «Про ринок природного газу». Правила постачання природного газу затверджуються Регулятором і є обов`язковими для виконання всіма постачальниками та споживачами. Відповідно до повідомлення про сплату рахунку №0320142923 від 10.04.2021 за природній газ за березень 2021 року ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» , а також довідки про Фінансовий стан за особовим рахунком № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ) у споживача [PERSON] наявна заборгованість в розмірі 631,64 грн. Згідно довідки ТОВ «Дніпропетровсьгаз збут» від 01.07.2021, Статус особового рахунку: Лічильник, особовий рахунок № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] відкрито на ім`я [PERSON] . За даними інформаційної платформи ОПЕРАТОРА ГАЗОТРАНСПОРТНОЇ СИСТЕМИ УКРАЇНИ по відповідному особовому рахунку 07.01.2021 року було припинено дію Типового договору постачання між [PERSON] та ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», а ЕІС-код було виключено з Реєстру споживачів Товариства. Заборгованість споживача складає 631,64 грн. Відповідно до ст.12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Відповідно до пункту 1 розділу III Правил постачання природного газу підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є: наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу; наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов; включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді. У відповідності до пункту 2 розділу III Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором і розміщеного на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника, не потребує двостороннього підписання письмової форми договору і є однаковим для всіх побутових споживачів України. Пунктом 5 глави II розділу І Кодексу газорозподільних систем передбачено, що Оператор ГРМ співпрацює з суб`єктами ринку природного газу, а саме з постачальниками природного газу, які планують чи здійснюють постачання природного газу споживачам, підключеним до газорозподільної системи Оператора ГРМ. Розділом IX Кодексу ГРС врегульовано правила обліку природного газу в газорозподільній системі. Пунктом 1 глави 1 розділу IX Кодексу ГРС визначено, що комерційний облік природного газу в газорозподільній системі організовується та здійснюється з метою визначення повної та достовірної інформації про об`єми (обсяги) природного газу, які надійшли до газорозподільної мережі від суміжних суб`єктів ринку природного газу та у об`єми (обсяги) природного газу, які розподілені передані з ГРМ підключеним до неї споживачам і суміжним Операторам ГРМ та подальшого використання інформації у взаємовідносинах між суб`єктами ринку природного газу, у тому числі для взаєморозрахунків між ними. Пунктом 2 глави 1 розділу IX Кодексу ГРС визначено, що порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та Оператором ГРМ та з урахуванням вимог Кодексу. Відповідно до пункту з глави 1 розділу IX Кодексу ГРС фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання. Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV Кодексу ГРС. Сформована позивачем на сайті АТ «Дніпропетровськгаз» 104.ua, «Особистий кабінет», інформація містить дані про фактичні нарахування (обсяг та вартість) за послуги з газопостачання, інші відомості, згідно з вимогами Правил постачання природного газу та дані щодо розрахунку об`єму газу, приведеного до стандартних умов. Таким чином, суд вважає, що нарахування позивачеві заборгованості за фактично спожитий об`єм природного газу, приведеного до стандартних умов, проведено відповідачем у відповідності до вимог діючого законодавства, а тому доводи позивача про незаконне та безпідставне нарахування такої заборгованості є необґрунтованим. Відповідно, не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання остаточного рахунку за газ недійсним, оскільки безпідставність нарахування такої заборгованості позивачем не доведена. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес, саме вони є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Враховуючи те, що нарахування заборгованості за послуги з постачання природного газу жодним чином не порушує прав відповідача, а заперечення проти такого нарахування повинні враховуватися при зверненні ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до суду з позовом про стягнення заборгованості за природний газ, суд вважає безпідставним посилання позивача на неналежне визначення ціни продукції, відповідно до п.7 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», та захист його порушених справ шляхом відновлення становища, яке існувало до порушення прав споживача, допущеного щомісячно ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» у вигляді приведення обсягу спожитого газу до стандартних умов. Що стосується позовних вимог про захист прав споживача шляхом у спосіб встановлення незаконності фактів тиску і шантажу з корисливих мотивів, про захист прав споживача у спосіб визнання погрози відключення газу незаконною, то суд вважає їх такими, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки ніяких доказів на їх доведеність позивачем не надано. Таким чином, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати не підлягають стягнення з відповідача.

Outcome: dismissed