Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

01 грудня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Морозівської сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивувала тим, що [INFO] року померла [PERSON], яка була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS]. Після її смерті залишилось спадкове майно - земельна частка (пай), яка знаходиться на території Морозівської сільської ради. Вона є єдиною спадкоємицею за законом після смерті [PERSON] Спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори після продовження строку для прийняття спадщини. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі вона не в змозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), тому змушена звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання представник позивача, який діє згідно довіреності від 26.09.2016 року, не з'явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути у його відсутності (а.с. 19, 24). Представник відповідача Морозівської сільської ради також в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 25). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] року в с. Морозівка Мурованокуриловецького району Вінницької області померла [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП "Колос" Морозівської сільської ради Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 2,4687 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], за порядковим номером 4005. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 63727,58 грн. Межі ділянки в натурі не визначалися (а.с. 12). Згідно свідоцтва про народження (а.с. 8), витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 9-10), довідки сільської Морозівської сільської ради від 02.11.2016 року (а.с. 11) позивач [PERSON] - єдиний спадкоємець за законом після смерті [PERSON] Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб -спадкоємців. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 20.10.2016 року, яке набрало законної сили 01.12.2016 року (знаходиться у матеріалах витребуваної та оглянутої в судовому засіданні спадкової справи), позивачу [PERSON] визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка настала [INFO] року, терміном у два місяці після набрання рішенням законної сили. З оглянутої в судовому засіданні спадкової справи № 153/2016 на ім'я померлої [INFO] року [PERSON] слідує, що [PERSON] після визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Мурованокуриловецького районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини. Нотаріусом позивачеві роз'яснено, що видати їй свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку, що належала спадкодавцю неможливо у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с. 16). З оголошення в газеті "Наше Придністров'я" від 25 листопада 2016 року слідує, що оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 17). Враховуючи, вищевикладені докази, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання позовних вимог, не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд прийшов до висновку, що за позивачем слід визнати в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON]

Outcome: approved