Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

До суду звернулась [PERSON] з цивільним позовом до [PERSON] міської ради про визнання права користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що [PERSON] була рідної сестрою матері позивачки [PERSON] та приходилась останній тіткою. На підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Запоріжжя від 30.06.1964 [PERSON] отримала ордер № 3207 на вселення до однокімнатної квартири [ADDRESS] та вселилась в неї. У 1970 році позивач разом з матірю вїхала до вказаної квартири до тітки та розпочала відвідувати у місцеву школу-інтернат, так як її матір була глухонімою та її вихованням займалась тітка, яка власних рідних дітей не мала. Крім тітки у цій квартирі більше ніхто зареєстрований не був. Приблизно у 2005 році позивач з тіткою зверталась до СГІРФО Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області щодо її реєстрації у квартирі, але отримали відмову у звязку з тим, що квадратура квартири не дозволяла реєстрацію ще однієї людини. Позивач зазначає, що з 1970 року та по теперішній час вона проживала разом з тіткою, вела спільне господарство, приймала участь в утриманні житла в належному стані, оплаті комунальних та інших послуг. 20.03.2014 [PERSON] померла. За її відсутністю [PERSON] не може зареєструвати за собою місце проживання. На теперішній час позивач продовжує проживання у вказаній квартирі та виконувати обовязки наймача. Іншого житла позивач не має. [PERSON] вважає себе такою, що набула право користування однокімнатною квартирою № 35 у будинку № 56 по вулиці Наукового містечка у місті Запоріжжі в якості члена сімї померлого наймача свої тітки, яка вселилася до цієї квартири за її згодою. В подальшому, позивач декілька разів уточнювала та збільшувала позовні вимоги, у звязку з чим, судом залучено в якості співвідповідачів Районну адміністрацію [PERSON] міської ради по Орджонікідзевському району, міське комунальне підприємство «Основаніє», Орджонікідзевський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області. З вказаних підстав просить позов задовольнити та: визнати [PERSON] членом родини наймача [PERSON]; зобовязати районну адміністрацію [PERSON] міської ради по Орджонікідзевському району переоформити особовий рахунок на однокімнатну квартиру [ADDRESS] на імя [PERSON]; зобовязати міське комунальне підприємство «Основаніє» укласти з [PERSON] договір найму на вказану квартиру; зобовязати Орджонікідзевський районний відділ у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області зареєструвати [PERSON] у вказаній квартирі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] міської ради та Районної адміністрації [PERSON] міської ради по Орджонікідзевському району у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову. Надав судові письмові заперечення проти позову від імені [PERSON] міської ради з яких вбачається, що за життя [PERSON] добровільно тимчасово дозволила на час навчання в інтернаті проживати разом з нею [PERSON], тобто остання є тимчасовим жильцем та не має права на переоформлення на її імя договору найму квартири. Також суду надано письмові заперечення аналогічного змісту від імені Районної адміністрації [PERSON] міської ради по Орджонікідзевському району (арк. справи 76 77, 79 80). Представник відповідача МКП «Основаніє» у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог, просила відмовити у задоволенні позову. Надала судові письмові заперечення проти позову з яких вбачається, що спірна квартира є власністю територіальної громади міста в особі [PERSON] міської ради та знаходиться на балансі МКП «Основаніє». Позивач у цій квартирі ніколи зареєстрована не була, факт її постійного проживання недоведений. Представник відповідача [PERSON] районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, суду надав письмові заперечення проти позовних вимог, з яких вбачається, що [PERSON] до Орджонікідзевського районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області з питань оформлення реєстрації у квартирі [ADDRESS] не зверталась, з цього приводу будь-яких рішень з цього приводу не приймалось, отже, відсутні підстави для зобовязання проведення оформлення реєстрації за вказаною адресою. З вказаних підстав просять відмовити у задоволенні позову (арк. справи 103 104). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника Орджонікідзевського районного відділу у місті Запоріжжі УДМС України в Запорізькій області. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Наймачем квартири [ADDRESS] до 20.03.2014 була [PERSON], яка була заселена в спірну квартиру на підставі ордеру № 3207, виданого на підставі рішення виконкому міської ради народних депутатів м. Запоріжжя від 30.06.1964 (арк. справи 11). Матірю [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище [PERSON]) є [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданого 03.12.1962 (арк. справи). В свою чергу, [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], отже, [PERSON] приходилась позивачці рідною тіткою. З копії паспорту [PERSON] вбачається, що вона була зареєстрована 11.08.1957 у квартирі [ADDRESS] (арк. справи 7). 20.03.2014 [PERSON] померла про що зроблено актовий запис № 1769, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ЖС № 286921, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції (арк. справи 10). З пояснень представника позивача витікає, що з 1970 року та по теперішній час [PERSON] проживала разом з тіткою [PERSON], вела спільне господарство, приймала участь в утриманні житла в належному стані, оплаті комунальних та інших послуг. З інформаційної довідки з Державного реєстру речовий прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта від 30.11.2015 № 48726756 вбачається, що [PERSON] на підставі приватної спільної часткової власності належить ? квартири № 43 у будинку № 9 у місті Запоріжжі, Запорізької області загальною площею 42,32 м2, з яких житлова 27,2 м2 (арк. справи 110). Таким чином не підтверджуються доводи позивача про те, що крім спірної квартири у неї іншого житла немає. Також у суді не підтвердився факт фактичного проживання позивачки [PERSON] у квартирі [ADDRESS]. З метою зясування вказаного факту, судом в якості свідків допитані мешканці будинку № 56 по вулиці Наукового містечка у місті Запоріжжі - [PERSON] та [PERSON], які надали суперечливі та непереконливі свідчення, тому суд не може покласти такі докази в основу судового рішення. Аналізуючи докази добуті в ході судового засідання в їхній сукупності, судом не встановлено обставин, підтверджуючих факт постійного проживання [PERSON], як члена родини наймача [PERSON] однією сімєю, ведення спільного господарства, ведення спільного бюджету. Чеки про сплату комунальних послуг, надані позивачем, заповнені від імені [PERSON], отже, не можуть бути розцінені, як доказ сплати житлово-комунальних послуг саме позивачем (арк. справи 13). Відповідно до ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. З аналізу ст. 61 Житлового Кодексу України (далі ЖК України), вбачається, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім'я якого видано ордер. Частиною 2 статті 64 ЖК України передбачено, що до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Пунктом 9 постанови пленуму Верховного суду України від 12.04.1985 № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що суди, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з'ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім'ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім'ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. При цьому, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. N 9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім'ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Однак відсутність письмової згоди членів сім'ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду. Згідно вимог ст. 104 ЖК України, член родини наймача вправі вимагати укладання з ним окремого договору наймання, якщо житлова площа, яка приходиться на його частку може бути виділена у виді приміщення, що відповідає вимогам ст. 63 ЖК України. У разі відмовлення членів сімї дати згоду на укладання окремого договору найму, а також у разі відмови наймодавця в укладанні такого договору спір може бути вирішено в судовому порядку. Судом встановлено, що позивачка в конкретному випадку не має можливості отримати таку згоду від наймача [PERSON], оскільки остання померла 20.03.2014. Факт проживання позивачки однією сімєю разом з наймачем також не знайшов свого підтвердження. З наведеного вбачається, що позов задоволенню не підлягає. Ні підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed