Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

05 січня 2017 року Кривоозерський районний центр зайнятості Миколаївської області , як робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообовязкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, звернувся до 1 811 грн. 98 коп., виплачених як допомога по безробіттю. В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач з 11.01.2011 року по 12.01.2012 року перебував на обліку в Кривоозерському районному центрі зайнятості та йому було надано статус безробітнього з призначенням допомоги по безробіттю. З 24.10.2011 року по 12.01.2012 року [PERSON] неправімірно отримав допомогу по безробіттю в сумі 1 811 грн. 98 коп., оскільки в зазначений період він отримував пільгову пенсію та своєчасно неповідомив центр зайнятості про обставини, які впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, що встановлено 24.11.2016 року за результатами розслідування обґрунтованості виплат допомоги по безробіттю. Посилаючись на викладені обставини, а також те, що є в добровільному порядку відповідач відмовився повернути неправомірно отримані кошти допомоги по безробіттю, позивач просить задовольнити позовні вимоги та вирішити питання щодо стягнення з позивача судових витрат. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов. Відповідач, його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, вказали , що своєчасно відповідач повідомив спеціалістів Кривоозерського районного центру зайнятості про те, що йому призначена пільгова пенсія за віком, тому приховування вказаних обставин з його боку не було, крім того просили застосувати строк позовної давності, який пропущено позивачем без поважних причин, в зв'язку з чим відмовити в зодоволенні позовних вимог. Вислухавши сторони, свідка, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що 11 січня 2011 року [PERSON] звернувся до Кривоозерського районного центру зайнятості із заявою (а.с.5), про працевлаштування та надання йому статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю. У заяві він вказав, що не має заробітку або інших, передбачених законодавством доходів та не отримує пенсію. Наказом директора центру зайнятості № НТ110111 від 11.01.2011 року відповідачу надано статус безробітного та призначена допомога по безробіттю (а.с. 6). 12.01.2012 року відповідач подав заяву до Кривоозерського районного центру зайнятості про зняття з обліку, у зв'язку з відмовою від послуг служби зайнятості. За результатами розслідування обґрунтованості виплат допомоги по безробіттю проведеного 18 листопада 2016 року, що підтверджується актом № 247 (а.с. 14), встановлено, що з 24.10.2011 року [PERSON] призначена пільгова пенсія за віком, як трактористу , тому директор Кривоозерського районного центру зайнятості видав наказ № 99-З від 21.11.2016 року (а.с. 29) про повернення коштів, безпідставно виплачених в період з 24.10.2011 року по 12.01.2012 року як допомога по безробіттю з вини особи в розмірі 1 811 грн. 98 коп. Як вбачається з пояснень представника позивача та матеріалів справи, на адресу відповідача скеровано претензію щодо відшкодування коштів від 21.11.2016 року за № 03-5587/16 (а.с. 16), із обгрунтуванням обставин відшкодування та пропозицією повернути отримані кошти. В добровільному порядку відповідач кошти не повернув. 11.01.2012 року відповідач звернувся із заявою (а.с. 8), до Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі про призначення пенсії за віком та на слідуючий день 12.01.2012 року подав заяву до Кривоозерського районного центру зайнятості про зняття з обліку, у зв'язку з відмовою від послуг служби зайнятості. Відповідно до ст. 2 Закону України "Про зайнятість населення" від 1 березня 1991 року N 803-XII, з наступними змінами та доповненнями, не можуть бути визнані безробітними, зокрема які мають право на пенсію за віком, у тому числі на пільгових умовах, на пенсію за вислугу років та скористалися цим правом або досягли встановленого законом пенсійного віку. Згідно ч.ч. 2, 3 статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», передбачено , що застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення внаслідок умисного невиконання особою своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики № 60/62 від 13.02.2009 року, Постанови правління Пенсійного Фонду України 13.02.2009 № 7-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 за № 232/16248 розслідування здійснюється шляхом проведення перевірки достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, що зазначені в документах, поданих особою до державної служби зайнятості під час її реєстрації та протягом періоду її перебування на обліку як безробітної. 2 Для проведення перевірки центри зайнятості взаємодіють з Державною податковою адміністрацією України та Пенсійним фондом України шляхом обміну інформацією про отримані кошти особами, які перебувають на обліку в державній службі зайнятості як безробітні. Досліджуючи питання щодо виконання відповідачем обов'язку своєчасно повідомити службу зайнятості про обставини, що впливають на умови виплати йому забезпечення та надання соціальних послуг, судом встановлено, що 11.01.2012 року відповідач звернувся із заявою (а.с. 8), до Управління Пенсійного фонду України в Кривоозерському районі про призначення пенсії за віком та на слідуючий день 12.01.2012 року подав заяву до Кривоозерського районного центру зайнятості про зняття з обліку, у зв'язку з відмовою від послуг служби зайнятості. Як ствержувала в судовому засіданні свідок [PERSON] - заступник начальника Кривоозерського об'єднаного управління Пенсійного фонду України, та підтверджується оглянутою пенсійною справою [PERSON], він за призначенням пенсії звернувся 11.01.2012 року. Маючи право на пільгову пенсію як тракторист, пенсія [PERSON] призначена рішенням від 11.01.2012 року з наступного дня після досягнення особою 55 років, тобто з 24.10.2011 року, що також підтверджується випискою з трудової книжки (а.с. 39). Ця відмітка проставлена 11 січня 2012 року і він з трудовою книжкою 12 січня 2012 року прибув до центру зайнятості та подав заяву про зняття з обліку. Отже, умисних дій чи зловживання відповідачем своїх обов'язків судом не встановлено. Згідно з частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі осоюою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Згідно ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Позивачем недоведено факт недобросовістності щодо отримання спірних коштів з боку відповідача, тому суд вважає, що безпідставно отримані кошти, що виплачені, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та відсутності факту недобросовістності набувача, - не підлягають поверненню. Вказане узгоджується з правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду України № 6-151цс13 від 22 січня 2014 року, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів. 3 Крім того , відповідачем пропущено строк позовної давності, перебіг якого необхідно рахувати з часу, коли позивачу стало відомо про порушення його прав, що мало місце 12.01.2012 року, так як при знятті з обліку у центрі зайнятості, відповідач надав трудову книжку в якій була відмітка про призначення пільгової пенсії з 24.10.2011 року, тому саме з 12 січня 2012 року у позивача виникло право на звернення до суду, втім позов в суд був пред'явлений 05 січня 2017 року, тобто зі сплином трирічного строку позовної давності, про застосування якого відповідачем та його представником було заявлено в судовому засіданні. Нормою частини третьої статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина 4 статті 267 ЦК України). За такого суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed