Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

7 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зобов'язання здійснити конструктивні зміни приміщення гаража по [ADDRESS] шляхом перенесення виїзду та виїзду з гаража на проїзну частину, посилаючись на те, що 25 грудня 2013 року рішенням Хмельницької міської ради №38 [PERSON] було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надано у власність земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів площею 59 кв.м., що розташована по [ADDRESS]. В період з жовтня 2013 року по травень 2014 року [PERSON] здійснювалося будівництво гаража в дворі житлового будинку по [ADDRESS], який був збудований із значними порушеннями, при цьому виїзд із гаражів [PERSON] збудований із виїздом на земельну ділянку позивача, чим порушується його право власності на земельну ділянку. Крім цього будівництво було здійснено із значним порушеннями вимог чинного законодавства у сфері будівництва, зокрема ДБН В2.3-15:2007, оскільки згідно проектної документації площа гаражів мала становити 43,02 кв.м., а згідно свідоцтва про право власності площа становить 35,7 кв.м., мінімальна площа для зберігання автомобіля має становити 25 кв.м. на автомобіль, розмір земельної ділянки має бути 30 кв.м. Також порушено п.5.6, п.6.4 зазначеного ДБН щодо облаштуванням виїзду та виїзду з автостоянок, які повинні бути розташовані із відступом від краю проїзної частини на відстані не менше 6 м., та мав бути вибраний найбільш економічний по площі гараж манежного типу з перпендикулярним розташуванням автомобілів до осі проїзду. Крім цього позивачем не погоджувалися межі земельної ділянки відповідача. Оскільки відповідачем було здійснено самовільне будівництво, яким порушено права позивача, останній просить його вимоги задовольнити в повному обсязі. В судовому засіданні представником позивача було уточнено позовні вимоги, він просив зобов'язати [PERSON] здійснити конструктивні зміни приміщення гаража по [ADDRESS] шляхом влаштування одного машино-місця та перенесення виїзду та в'їзду з гаража на проїзну частину - [ADDRESS]. В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, в подальшому в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. 3 червня 2010 року рішенням постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва №7 було надано дозвіл на збереження самочинного будівництва гаража в дворі будинку по [ADDRESS], вартістю 24 537 грн. згідно схеми БТІ. 25 квітня 2012 року рішенням постійно діючої комісії з питань самочинного будівництва №6 було рекомендовано управлінню архітектури та містобудування видати містобудівні умови та обмеження на самовільне будівництво гаражів, та рекомендовано [PERSON] звернутися із завою до Хмельницької міської ради з проханням про збереження об'єкта будівництва та надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для будівництва гаража у дворі будинку по [ADDRESS]. Рішенням 40 сесії Хмельницької міської ради від 3 листопада 2010 року №12 громадянці [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів - землі житлової та громадської забудови площею 44 кв.м. по [ADDRESS] в дворі будинку. Рішенням 6 сесії Хмельницької міської ради від 27 квітня 2011 року №19 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність для будівництва індивідуальних гаражів - землі громадської та житлової забудови , зокрема п.92 [PERSON] земельної ділянки площею 0,44 га. в дворі будинку по [ADDRESS]. 26 грудня 2011 року [PERSON] набула у приватну власність земельну ділянку площею 0,0044 га. для індивідуального гаражного будівництва по [ADDRESS] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №716701. 16 травня 2012 року [PERSON] Управлінням архітектури та містобудування департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів було надано містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки площею 0,0044 га., визначено, що під'їзд та підхід до гаража буде здійснюватись з [ADDRESS]. 22 червня 2012 року в Інспекції ДАБК у Хмельницькій області було зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт - 2 індивідуальних гаражів замовником [PERSON] по [ADDRESS] в дворі будинку, площа забудови 44 кв.м. 25 грудня 2013 року в інспекції держархбудконтролю у Хмельницькій області було зареєстровано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації. 25 січня 2014 року [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії САК №438132 була право власності на гараж у дворі будинку по [ADDRESS] площею 35,7 кв.м. Рішенням виконавчого комітету Хмельницької міської ради №472 від 9 липня 1999 року [PERSON] було надано дозвіл на прибудову до сараю гаража у дворі будинку по [ADDRESS] на земельній ділянці площею 21 кв.м. Рішенням 32 сесії Хмельницької міської ради від 25 грудня 2013 року №38 [PERSON] було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок для будівництва індивідуальних гаражів - землі житлової та громадської забудови площею 52 кв.м. по [ADDRESS] в дворі будинку. Рішенням 37 сесії Хмельницької міської ради №38 від 30 квітня 2014 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання ділянки у власність для будівництва індивідуальних гаражів - землі житлової та громадської забудови, а саме, щодо передачі у власність [PERSON] земельної ділянки площею 59 кв.м. 8 травня 2014 року на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [PERSON] було набуто у власність земельну ділянку площею 0,0059 га. для будівництва індивідуальних гаражів у дворі будинку по [ADDRESS]. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог та заперечень. Представником позивача порушення, не визнання чи оспорювання відповідачем прав, свобод та інтересів [PERSON] не доведено, не встановлено цього і в судовому засіданні. Так в судовому засіданні представником позивача належними та допустимими доказами не доведено, що на час виникнення у [PERSON] права власності на земельну ділянку плошею 59 кв.м., збудовані [PERSON] індивідуальні гаражі мали статус самочинно збудованих, оскільки вони хоча і були збудовані самочинно, про що зазначено у оцінювальному акті Хмельницького бюро технічної інвентаризації від 19 квітня 2010 року, який був долучений до заяви [PERSON] про надання дозволу на збереження збудованих гаражів, яка була надана для вирішення цього питання постійно діючою комісією з питань самочинного будівництва, однак відповідне будівництво було здійснено на раніше забудованій земельній ділянці, на місці будівлі, 1965 року побудови, яка була розташована таким самим чином, на двоє воріт із виїздом паралельним [ADDRESS], про що свідчить долучена до справі фотографія та не заперечувалося представником позивача. Право власності на гараж [PERSON] було набуто у встановленому законом порядку, надано дозвіл на збереження самочинно збудованого нерухомого майна, передано у власність земельну ділянку, зареєстровано декларацію про початок будівельних робіт та декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстровано право власності на відповідне майно. Право власності та користування земельною ділянкою площею 59 кв.м. у [PERSON] виникло лише 8 травня 2014 року, пізніше у часі ніж [PERSON] отримала у власність земельну ділянку площею 44 кв.м. (26 грудня 2011 року) та зареєструвала право власності на гараж 25 січня 2014 року, при цьому, що станом на 19 квітня 2010 року гараж вже був фактично побудований. Також судом враховується, що під будівництво індивідуального гаражу у дворі будинку по [ADDRESS] була виділена земельна ділянка площею 21 кв.м., а у позивача право володіння розпорядження та користування земельною ділянкою площею 59 кв.м. виникло тільки 8 травня 2014 року. Відповідно до ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 30.03.2012, № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» визначено, що відповідно до вимог статті 376 ЦК право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 ЦК). В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованих об'єктів містобудування належить також відповідним інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю. Такий позов може бути пред'явлено до суду у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил із визначенням строку для добровільного виконання припису, та/або якщо перебудова об'єкта є неможливою. Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 ЦК, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Згідно ст.8 Закону України «Про архітектурну діяльність» робоча документація для будівництва (реконструкції, реставрації, капітального ремонту) об'єкта архітектури виконується відповідно до державних стандартів, норм і правил на підставі затвердженого проекту. Робоча документація для будівництва або авторський нагляд за її розробкою виконуються за участю архітектора - автора затвердженого проекту відповідно до укладеного договору на розроблення проекту цього об'єкта архітектури. Відповідно до ст. 9 цього Закону будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності". Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що істотного відхилення від проекту при будівництві гаражу відповідачем не доведено, наслідком чого є реєстрація декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зазначена декларація є дійсною, на її підставі [PERSON] зареєструвала право власності на нього, приписів інспекцією ДАБК України в Хмельницькій області про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил невідповідності об'єкта не видавалось, декларація про готовність об'єкта до експлуатації з підстав визначених ст.39-1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.28,29 Постанови КМ України, від 13.04.2011, № 461 «Питання прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» не скасовувалася, а тому, суд вважає, що підстав для задоволення позову не має, у зв'язку із його необґрунтованістю.

Outcome: dismissed