Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, в якій зазначила, що у 2007 році вона познайомилася з відповідачем. Відповідач на той час працював у місті Харків будівельником. Через деякий час, у літку 2007 року вона поїхала до міста Харків працювати, та так як вона житла ще не знайшла, то за домовленістю з відповідачем почала проживати з ним разом, фактично підтримуючи сімейно-шлюбні стосунки.Після закінчення будівельного сезону, у 2008 році , вони спільно повернулися до міста Вовчанськ, де продовжували спільно проживати у будинку матері відповідача, [PERSON]. Фактично підтримуючи сімейно-шлюбні стосунки, проживаючи однією сім"єю, вона з відповідачем хотіли проживати окремо, бути повноцінними господарями свого житла, тому підшукувати собі окремий будинок. 17 грудня 2010 року, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області Кротовою І.К., зареєстрованого в реєстрі за № 1660, ними було придбано жилий будинок з надвірними будівлями що знаходиться по [ADDRESS]. Вказаний договір був укладений на ім'я відповідача. З часу придбання житлового будинку, тобто з 17.12.2010 року, по березень 2017 року, [PERSON] з малолітнім сином, [PERSON] проживала за адресою: [ADDRESS]. Після розірвання шлюбу, вона не проживала та на теперішній час не проживала за вказаним адресом. На теперішній час у спірному будинку зареєстрована вона, позивач по справі, відповідач та їх малолітній син [PERSON],2012 року, який перебуває на повному матеріальному забезпечені своє матері. 24 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. В шлюбі, [INFO] у них народилася дитина, син, [PERSON].10 червня 2016 року Вовчанським районним судом Харківської області шлюб було розірвано. Угоди про поділ спільного майна при розірванні шлюбу вони не досягли. Також позивач зазначила, що під час шлюбу, у 2015 році ними було здійснено перебудову будинку. В зв'язку з вищезазначеним позивач вимушена була звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали та надали суду обґрунтовані письмові заперечення.(а.с. 45-49) Заслухавши пояснення сторін і дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, у повному обсязі, за таких підстав. Відповідно до ст. ст. 60, 61 СК України, майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. При цьому, якщо договір був укладений в інтересах сім'ї, то майно, одержане за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. З доданих до позовної заяви документів, суд вбачає, що згідно договору купівлі-продажу від 17 грудня 2010 року посвідченого приватним нотаріусом Вовчанського районного нотаріального округу Харківської області, відповідачу по справі, [PERSON] належить жилий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS]. (а.с.16) Згідно ст. 69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. В силу ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної власності, подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ст. 65 Сімейного кодексу України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Дослідивши надані письмові докази, судом встановлено, що 24 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 209 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. Тобто відповідачем було придбано жилий будинок до реєстрації шлюбу. Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 10 червня 2016 року між сторонами по справі шлюб було розірвано. (а.с.14) У Постанові Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21 грудня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що при вирішенні спорів між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК України , ч. 3 ст. 368 ЦК України ) , відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК України ) . Крім того, позивач зазначила, що у 2015 році, нею з відповідачем по справі було здійснено перебудову будинку, а з доданого до матеріалів справи технічного паспорту на житловий будинок, розташований в [ADDRESS] та довідки КП «Вовчанського БТІ» від 13.06.2017 року, суд вбачає, що площа основного будинку 33,4 м2 не змінилася, а з'явилася самовільно побудована прибудова, площею 14,4 м2. Позивачем не надано суду доказів перебудови основного будинку. Також, надані суду позивачем копій товарних чеків (а.с.26-29), на придбання позивачем будівельних матеріалів не знайшли свого підтвердження, оскільки вказані будівельні матеріали не використовувалися під час самовільно побудованої прибудови до спірного жилого будинку. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на відсутність підстав для задоволення заяви [PERSON] про визнання спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, оскільки кожна обставина вказана у позовній вимоги не має свого підтвердження. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed