Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

У провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває справа за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення боргу. [PERSON] звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER],0,12 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності відповідачу [PERSON] Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 23.06.2018 року у задоволенні заяви [PERSON] відмовлено. Постановою Київський апеляційний суд від 12.12.2018 року ухвалу суду першої інстанції скасовано, а справу направлено для продовження розгляду. Як вбачається із заяви [PERSON] про забезпечення позову, вона обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливлюють виконання рішення суду у цій справі. Вивчивши підстави порушеної заяви, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред'явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Пунктом 1 ч.1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи. З огляду на зазначене, в судове засідання для вирішення питання забезпечення позову сторони не викликались. Суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (абз. 1 ч. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову"). Види забезпечення позову застосовуються для того щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними з заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб. Враховуючи, що заява [PERSON] про забезпечення позову всупереч вищевикладеним правилам процесуального закону не містить належного обґрунтування припущення останнього про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення у цій справі, а також наміру відповідача відчужити земельну ділянку, яка крім того не є предметом спору між сторонами у цій справі, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову.

Outcome: dismissed