Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

06 липня 2016 р. ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості, мотивуючи тим, що між сторонами укладений кредитний договір № б/н від 21.10.2011р., за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов кредитного договору позичальник повинен щомісяця погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених кредитним договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 30.04.2016 р. утворилась заборгованість у загальному розмірі 15346,21грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1051,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 10087,75 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3000,00 грн.; штраф - 500 грн. (фіксована частина) та штраф - 706,96 грн. (процентна складова). Посилаючись на викладене, ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" просить стягнути з відповідача на їх користь вищевказану суму заборгованості. У судове засідання представник позивача Сафір Ф.О. не з'явився, у письмовій заяві позовні вимоги підтримав, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання не з`явився тричі: 25.07.2016р., 16.09.2016р. та 05.10.2016р., про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать два поштові повідомлення, а також останнє повернення повістки з відміткою, що адресат відсутній, що відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України є належним повідомленням, причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без його участі не надсилав, а тому з письмової згоди позивача суд відповідно до ст.224 ЦПК України ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень представником позивача, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, про що зазначено у ст.629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. За правилам ч.1 ст.1049, ст.105 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки передбачені цим договором. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 кредитного договору зазначено, що, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання відповідно до ст.625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладений кредитний договір №б/н від 21.10.2011 р., за умовами якого позивач надав відповідачу у кредит 2000,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач повинен був сплачувати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії згідно умов договору. Як вбачається з аналізу розрахунку, наданого Банком, відповідач взяті на себе зобов'язання не виконував, тому станом на 30.04.2016 р. утворилась заборгованість у розмірі 15346,21 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 1051,50 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 10087,75 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3000,00 грн.; штраф - 500 грн. (фіксована частина) та штраф - 706,96 грн. (процентна складова). Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача судові витрати на суму 1378,00 грн.

Outcome: approved