Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

[PERSON], [PERSON] звернулися до Оратівського районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення моральної шкоди. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що в червні 2001 року, в ході реорганізації колективних сільськогосподарських підприємств України, [PERSON] заснував приватне сільськогосподарське підприємство «Авангард», став його власником і директором (п.3 Статуту ПСП «Авангард»). Майно підприємства утворюється за рахунок внеску засновника та прибутку від його господарської діяльності (розділ ІV Статуту). Внесок засновника ґрунтується на спільній сумісній власності подружжя позивачів - [PERSON] та [PERSON] (ст. 60 СК України). В листопаді 2010 року до п.3 Статуту ПСП «Авангард» були внесені зміни, відповідно до яких засновником і власником підприємства є [PERSON] Ці зміни діяли на період перебування на виборній посаді голови Оратівської районної ради [PERSON] Директором ПСП «Авангард» було призначено [PERSON], сина позивачів. На вказаний період вартість майна ПСП за оцінкою проведених в послідуючих кримінальних справах товарознавчих експертиз складала суму в 13 652 544, 67 грн. 4 лютого 2014 року слідчий СВ Оратівського РB УМВС України у Вінницькій області лейтенант міліції [PERSON] на підставі ухвали слідчого судді, в с. Осична з приміщення ПСП «Авангард» вилучив: статут ПСП «Авангард» (в редакції 2001 р.) на 9 арк., статут ПСП «Авангард» (нова редакція 2009р.) на 8 арк., зміни і доповнення до Статуту ПСП «Авангард» 2010 року на 2 арк. 10.02.2014 року позивачам стало відомо, що 05.02.2014 року група осіб до якої входили колишній слідчий Ревера П.В., нині засуджений, громадянин [PERSON], нині обвинувачений, та інші вірогідно вигодонабувачі, вчинили спробу викрадення майна приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард» заснованого позивачами та належного сім'ї позивачів. Викрадення відбувалось в шахрайський спосіб, за виготовлення фальшивих документів, за якими наче [PERSON], передала ПСП «Авангард» невідомому позивачам громадянину [PERSON], якого позивачі вперше побачили в м. Вінниці літом 2014 року на допиті в кабінеті ст. слідчого СУ УМВС [PERSON] Після того як державний реєстратор [PERSON], до якого статутні документи підприємства попали злочинним шляхом, провів реєстрацію власником ПСП «Авангард» [PERSON], останній на наступний день 06.02.2014 року перереєстрував підприємство за іншим власником, раніше нам також невідомим громадянином [PERSON], який в свою чергу перереєстрував його за громадянином [PERSON], який, як слідує з протоколу №8 від 11.07.2017 року, прийняв рішення про ліквідацію ПСП «Авангард» та призначив ліквідатором підприємства [PERSON] Кінцеві вигодонабувачі, відповідачі по справі, виготовили печатку наче від ПСП «Авангард», та користуючись нею та не скасованими записами в державному реєстрі від імені ПСП «Авангард» укладають фіктивні господарські договори з буцімто мільйонними борговими зобов'язаннями та роблять спроби їх натуралізації через примуси господарського суду. За такою шахрайською схемою кінцеві вигодонабувачі відкрито розкрадають майно ПСП «Авангард». Дану схему вони безсоромно називають «віджимом». Зокрема, належні ПСП «Авангард» посіви соняшника на площі 430 га. в с. Осична, з очікуваною вартістю урожаю 14 673 750 грн. група [PERSON], в жовтні 2017 року з залученням техніки і працівників ФГ «Ескіт», обмолотила і привласнила, ігноруючи відповідну заборону. Абсолютно безоплатне, поза відома і волі власника, фактичне відчуження багатомільйонного підприємства шляхом його перереєстрації з власності позивачів у власність [PERSON], являється встановленим слідством і судом злочином. Дії спрямовані на незаконне заволодіння майном (в даному випадку майном ПСП «Авангард) порушують публічний порядок. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним (ст.228 ЦК України). [PERSON] раніше помилково зверталась в порядку адміністративного судочинства з позовом про скасування державної реєстрації вчиненої [PERSON] 05.02.2014 року. Нікчемні правочини не породжують адміністративних, господарських чи інших цивільних правовідносин. Нікчемний правочин є недійсним і не створює юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю (ст. 216 ЦК України). Визнання такого правочину недійсним судом не вимагається (ч.2 ст. 215 ЦК України). Таким чином всі ті правочини які укладали відповідачі від імені ПСП «Авангард», в тому числі і ті договори які вони укладали з «Агрофірмою «Корвет» - недійсні. Викладені вище фактичні обставини ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження. Зокрема, вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 11.12.2015 року визнаний винним і засуджений до позбавлення волі на строк 2 роки і 6 місяців за вчинення злочину передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, слідчий Оратівського РB УМВС України у Вінницькій області [PERSON], службова недбалість якого проявилась в неналежному зберіганні вилучених ПСІ «Авангард» його оригіналів статутних документів в результаті чого невідомі особи незаконно заволоділи ними та 05.02.2014 року передали їх [PERSON] для незаконної перереєстрації вказаного підприємства та зміни його засновника і власника. У зв'язку з порушенням процесуальних прав обвинуваченого, а саме ненадання йому виступу в судових дебатах, ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 24 лютого 2016 року, даний вказаний вирок скасовано та призначено новий розгляд кримінальною провадження по обвинуваченню [PERSON] вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 КК України в суді першої інстанції. Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 08.06.2017 року в даній кримінальній справі прийнято остаточне рішення, яким на підставі ст.48 КК України, суд клопотання [PERSON] задовольнив та звільнив його кримінальної відповідальності передбаченої ч.2 ст.367 КК України, у зв'язку зі зміною обстановки. Ухвала суду набрала законної сили 16.06.2017 року. Позивачі вважають, що крім вищеописаного, на незаконність перереєстрації підприємства, зміни його засновника і власника та фальшивість «Змін» до Статуту ПСП «Авангард» наданого [PERSON] протоколу засідання засновників №5 від 27.01.2014 року, вказує судово-технічна експертиза №381/14-21 від 25.03.2014 року, виконана Вінницьким відділенням Київського НДІСЕ, якою встановлено, що відтиск печатки ПСП «Авангард» на протоколі засідання засновника № 5 від 27.01.2014 року підроблений і виконаний не печаткою ПСП «Авангард» а електрографічним способом, за допомогою лазерного принтер та судово-почеркознавча експертиза №379/380/14-21 від 04.04.2014 року,виконана Вінницьким відділенням КНДІСЕ, якою встановлено, що підписи в протоколі засідання засновників №5 від 27.01.2014 року та заяві від 27.01.2014 року (про перереєстрацію власника ПСП) виконані однією особою але не [PERSON] На думку позивачів, підпис [PERSON] досить нескладний. Також до судово-почеркознавчої експертизи №1098410985/14-32, проведеної експертами КНДІСЕ [PERSON] та [PERSON] які вказали, що в протоколі засідання засновників №5 від 27.01.2014 року та заяві від 27.01.2014 року підписи виконані [PERSON] слід віднестись критично тільки з тих міркувань, що даними експертами знищено досліджуємі об'єкти. Також викликає сумнів міркування даних експертів щодо очевидних розбіжностей в підписах виконаних [PERSON] від підписів на досліджуємих документах. Вони вважають їх несуттєвими і характерними для ознак, які звичайно викривляються при вчиненні автопідлогу (тобто з'явилися внаслідок викривлення виконавцем свого підписного почерку). Дані експерти залишили без відповіді питання: «Автопідлог виконаний поверх підробленого відтиску печатки ПСП «Авангард» чи принтер друкував печатку по підпису?». Відносно даних експертів подана заява про відкриття кримінального провадження. На думку позивачів, вище викладені обставини підтверджуються обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014020250000029 від 10.02.2014 року за фактами вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.358, ч.4 ст. 190 КК України, який станом на дату розгляду даної цивільної справи знаходиться на розгляд у в Вінницькому міському суді Вінницької області. Позивачі не в змозі чекати, доки в вищевказаному кримінальному провадженні вирок вступить в законну силу, оскільки відповідачі - вигодонабувачі нікчемного правочину, не чекають. Вони з допомогою «тітушок» та корумпованих ними працівників поліції реалізовують обрану схему розкрадання майна ПСП «Авангард». Зокрема, 19.09.2017 року в с. Осична працівниками поліції, за ініціативи групи [PERSON], як речовий доказ вилучено належний позивачам Комбайн «Джон Дір», переданий цій групі і в послідуючому перепроданий. Відповідачі до ПСП «Авангард» та його майна не мають ніякого доброчесного відношення Вони можуть мати таке відношення виключно в якості фігурантів і майбутніх фігурантів кримінального провадження. Факт належності позивачам ПСП «Авангард» і його майна підтверджується Статутом даного підприємства, агротехнічною та бухгалтерською документацією, технічними та реєстраційними документами на техніку та показами в суді всіх працівників ПСП «Авангард». Позивач [PERSON] з 1989 року в с. Осична очолював місцеве колективне сільськогосподарське підприємством правонаступником якого є ПСП «Авангард», коли воно ще мало назву «колгосп імені Леніна». Позивачі 44 роки в шлюбі, у них троє дітей і семеро онуків, їм є для кого жити і працювати. Твердження відповідачів про дарування підприємства з його багатомільйонним майном невідомому позивачам гр. [PERSON] чи аналогічно іншим відповідачам не ґрунтується на здоровому глузді. Із групи відповідачів позивачам відомий лише гр. [PERSON] як юрист сусіднього підприємства «Агрофірма «Корвет», в інтересах якої в даний час робляться спроби відчуження майна ПСП «Авангард». З моменту коли позивачам стало відомо про державну перереєстрацію ПСП «Авангард» на відповідачів пройшло більше трьох років. Активно відповідачі почали діяти з 2016-2017 років. Залучали господарські суди, наймали «тітушок», блокували техніку ПСП «Авангард», погрожували фізичною розправою працівникам підприємства, привласнювали його фонди та майно. Вказані дії заподіяли позивачам великих моральних переживань та страждань. Відібрали здоров'я та безліч життєвого часу. Дії відповідачів обґрунтовані нікчемним правочином та будування на його базі послідуючих недійсних правочинів завдали позивачам моральної втрати, призвели до порушення нормальних життєвих зв'язків і вимагали від них додаткових зусиль для організації свого життя. Незаконні дії призвели до позбавлення можливості реалізації своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми інших негативних наслідків морального характеру. [PERSON], [PERSON] просять суд зобов'язати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], припинити будь-які дії від імені приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард» яке знаходиться в с. Осична Оратівського району Вінницької області, та стягнути солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представника позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав, заявлених в позові та просили їх задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні також зазначив, що на час подачі позову частково майно ПСП «Авангард» перебувало у власності позивачів, однак на даним час усе майно захоплено рейдерами. Оскільки даний правочин створений на підставі злочину, тому є нікчемним. На даний час у Вінницькому міському суді розглядається кримінальне провадження по обвинувачення [PERSON] за шахрайство в особливо великому розмірі, справа призначена до розгляду. Також зазначив, що коли 10.02.2014 року прийшли нові власними, позивачами було надано заяву в поліції про захоплення ПСП «Авангард», однак ніхто не був притягнутий до кримінальної відповідальності. Дійсно в 2014 році реєстрація ПСП «Авангард» була скасована, згодом за результатами експертиз було встановлено що [PERSON] наче дійсно підписала певні документи, тому рішення адміністративного суду було скасовано. На його думку, нікчемний правочин не вимагає визнання його недійсним. Наслідки нікчемного правочину та захист прав від дій осіб, які користуються нікчемним правочином, суд застосовує за власною ініціативою. У разі визнання судом нікчемного правочину недобросовісні набувачі зобов'язані безвідкладно повернути майно, також просив суд прийняти до увагу ухвалу Оратівського районного суду від 08.08.2017 року. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позову, оскільки вважає, що позовні вимоги необґрунтовані жодними належними доказами, обставини, викладені в позовній заяві, нічим не аргументовано, також не конкретизовано, який саме правочин слід визнати недійсним, тобто нікчемним. Щодо рішення засновника про реорганізацію підприємства - то підприємство в даний час не реорганізовується, тому що відповідно до рішення засновника № 9 від 18.01.2018 року «Про припинення реорганізації підприємства», яке можна подивитись на сайті державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, підприємство працює в даний час належним чином. Крім того, є висновок експертизи, що [PERSON] дійсно підписала рішення про передачу 100 % капіталу ПСП «Авангард» [PERSON] Крім того, нікчемний правочин, який порушує публічний характер, не може бути зареєстрований. Також не надано доказів того, що державним реєстратором було порушено порядок перереєстрації підприємства з одного власника на іншого, так як реєстратор діяв відповідно до чинного на період лютого 2014 року законодавства, та жодного доказу про притягнення державного реєстратора до будь-якої відповідальності позивачами не надано. Немає доказів, що державний реєстратор незаконно провів державну реєстрацію, немає доказів що держрестратор притягнуто до будь-якої відповідальності внаслідок того, що він здійснив державну реєстрацію незаконним шляхом Крім того, жодного підтвердження того, що даний спосіб є шахрайським, не вказано. Зазначає, що оскільки він є підписантом, то здійснює господарську діяльність згідно чинного законодавства, без порушення правових підстав. Твердження позивачів про «рейдерське» захоплення нічим не підтверджено. Також кінцевого рішення по кримінальному провадженню по обвинуваченню [PERSON] на даний час ще немає, стосовно [PERSON] вирок Оратівського районного суду Вінницької області скасований ухвалою апеляційної інстанцією, а ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 08.06.2018 року [PERSON], звільнено від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 48 КК України, у зв'язку із зміною обстановки, тому, що [PERSON] не притягнутий до кримінальної відповідальності, та відносно нього не винесено кінцеве рішення, яким він визнаний винним. Щодо комбайну «Джон Дір», то зазначає, що ПСП «Авангард» діяло згідно чинного законодавства, користувалося належним йому майном. Жодного підтвердження, що майно належить [PERSON] не надано, майно належить ПСП «Авангард». Щодо того, що відповідачі діють спільно з поліцією, це твердження є безпідставним та нічим необґрунтованим. Вважає, що позов є безпідставним, моральна шкода не обґрунтована та не доведена жодними доказами, на даний час ПСП «Авангард» здійснює господарську діяльність, не порушуючи права жителів с. Осична та інших громадян, тому позов в задоволенні позову слід відмовити. Представник відповідача [PERSON], діючий на підставі довіреності в інтересах [PERSON],будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши відзив, відповідно до якого не визнає позовні вимоги у повному обсязі. Згідно відзиву, усі факти, які викладені у позові і на думку позивачів мають встановлювати обставини є безпідставними та неспроможними з правової точки зору. Зокрема, як вбачається з позовної заяви, у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області на розгляді знаходиться кримінальне провадження по справі №127/1335/17-к по обвинуваченню [PERSON] Предметом розгляду даної кримінальної справи є безпосередньо обставини, які позивачі хочуть винести на розгляд даної цивільної справи, зокрема обставини перереєстрації ПСП «Авангард» та пов'язані із цим інші події. Тобто позивачі у порядку цивільного судочинства надати правову оцінку обставинам , які встановлюються у порядку кримінального судочинства, що не відповідає вимогам ч.1 ст. 19 ЦПК України. Крім цього, у цей же час, у Вінницькому апеляційному адміністративному суді знаходиться на розгляді апеляційна скарга від 13.12.2017 року щодо скасування ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року по справі №802/1149/14-а, подана представником позивачів [PERSON] Тобто є доведеним факт, що у Вінницькому міському суді Вінницької області та у Вінницькому апеляційному адміністративному суді є справи між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Також 12.04.2017 року відповідачу [PERSON] була відступлена, на підставі відповідної нотаріальної заяви від колишнього власника [PERSON], частка в статутному капіталі ПСП «Авангард» у розмірі 100%, тобто із цього часу він став законним новим власником ПСП «Авангард». 13.04.2017 року, у відповідності до норм Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» були внесені державним реєстратором відповідні зміни у державному реєстрі. Єдиним установчим документом ПСП «Авангард» є Статут. Станом на день пред'явлення відзиву відповідачу [PERSON] невідомо про судові рішення, як того вимагає закон, які б обмежували правоздатність ПСП «Авангард» та забороняли йому у спосіб передбачений статутом та законами України здійснювати повноваження власника та керівника ПСП «Авангард». Отже він як власник та керівник ПСП «Авангард» має усі повноваження на учинення будь-яких правочинів, договорів та контрактів. Відповідно, позивачів ніяким чином не стосуються його вчинки як законного власника та керівника ПСП «Авангард». В іншому випадку, позивачі повинні довести конкретні факти порушення їх майнових прав та інтересів. У даному позові у порушення вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, не зазначено конкретних фактів порушення саме ним їх майнових прав та інтересів. Також у позові не зазначено, які винні дії саме його, відповідача [PERSON] начебто порушили майнові права та інтереси позивачів, повинні встановлювати зазначені у позові документи, а саме обвинувальний акт щодо [PERSON] та ухвала Оратівського районного суду Вінницької області від 08.06.2017 року по справі № 141/94/15-к щодо [PERSON] Крім цього, наявність обвинувачення не є доказом вини особи, оскільки, відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Також є необґрунтованими вимоги позивачів щодо сплати моральної шкоди, так як відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України, підставою відшкодування моральної шкоди є наявність вини. Оскільки немає жодних юридично значимих доказів та фактів наявності у його діях вини, відповідно немає і від повільності. Крім того, в порушення вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Із поданого позову незрозуміло, які саме права позивачів було порушені, невизнані або оспорювані, та яке безпосереднє відношення особи позивачів мають до ПСП «Авангард» - тобто відсутній предмет спору. Повною фальсифікацією є твердження у позову, що позивачі є власника ПСП «Авангард». Згідно офіційної інформації, що міститься у державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наразі власником та керівником ПСП «Авангард» є відповідач [PERSON] Також безпідставною є вимога позивачів відносно суб'єктного складу, а саме в позові не обґрунтовані вимоги позивачів стосовно заборони відповідачам [PERSON] та [PERSON] вчиняти дії від імені ПСП «Авангард», так як не доведено відношення [PERSON] та [PERSON] до ПСП «Авангард» на даний час. Просить закрити провадженні у справі. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши відзив, відповідно до якого не визнає позовні вимоги у повному обсязі та із наведеною позивачами правовою оцінкою не згоден з наступних підстав.Усі факти, які викладені у позові і на думку позивачів мають встановлювати обставини є сумнівними, а у більшості фіктивними та неправдивими, такими що перерубають реальний стан справ. Зокрема, як вбачається з позовної заяви, у провадженні Вінницького міського суду Вінницької області на розгляді знаходиться кримінальне провадження по справі №127/1335/17-к по обвинуваченню [PERSON] Предметом розгляду даної кримінальної справи є безпосередньо обставини, які позивачі хочуть винести на розгляд даної цивільної справи, зокрема обставини перереєстрації ПСП «Авангард» та пов'язані із цим інші події. Тобто позивачі у порядку цивільного судочинства надати правову оцінку обставинам , які встановлюються у порядку кримінального судочинства, що не відповідає вимогам ч.1 ст. 19 ЦПК України. Крім цього, у цей же час, у Вінницькому апеляційному адміністративному суді знаходиться на розгляді апеляційна скарга від 13.12.2017 року щодо скасування ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року по справі №802/1149/14-а, подана представником позивачів [PERSON] Тобто є доведеним факт, що у Вінницькому міському суді Вінницької області та у Вінницькому апеляційному адміністративному суді є справи між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Зазначені факти свідчать про зловживання позивачами своїми процесуальними правами,у порушення вимог ст. 44 ЦПК України. Також у позові прізвище відповідача згадується лише одного разу, в діях по перереєстрації 06.02.2014 року на його ім'я ПСП «Авангард». При цьому, факт подання документів до державного реєстратора [PERSON] позивачі безпідставно визначили як злочинним шляхом, однак, жодного доказу не навели. Наскільки відповідачу відомо, немає жодного рішення будь-якого суду, який би визнав саме злочинними дії по перереєстрації ПСП «Авангард» від гр. [PERSON] на нього, а в подальшому і на інших осіб. Крім того, [PERSON] зверталася до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом щодо скасування записів в державному реєстр юридичних та фізичних осіб-підприємців стосовно гр. [PERSON] та визнання незаконними дій держреєстратора [PERSON] Постановою Вінницького окружного адміністративного суду по справі № 8025/1149/14-а від 27.10.2015 року, яка вступила в законну силу, у задоволенні позову відмовлено. Позивачі неодноразово намагались оскаржити дане рішення у Вищому касаційному адміністративному суді України та у Верховному суді України, проте їм було відмовлено у перегляді рішення. Отже, постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року по справі №802/1149/14-а є доказом, який повністю законність його дій у питаннях перереєстрації ПСП «Авангард» та спростовує твердження позивачів та має преюдиціальне значення у вирішення цієї справи, у відповідності до ч.4 ст. 82 ЦПК України. За вказаних умов, обставини щодо перереєстрації ПСП «Авангард» в період із 05-06.02.2014 рок на гр. [PERSON], а згодом і на нього, [PERSON], а також дії держреєстратора [PERSON], які позивачі намагаються заново винести на розгляд цього суду, вже є встановленими не повинні доказуватись при розгляді цієї справи. Тому постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року по справі №802/1149/14-а від27.10.2015 року, у відповідності до вимог ст.ст. 76,77,79 ЦПК України, є належним, достовірним доказом, кий встановлює обставини законності підстав перереєстрації ПСП «Авангард». Також, враховуючи на беззаперечність спростування відповідача щодо незаконності перереєстрації ПСП «Авангард» на нього, усі його подальші дії як керівника ПСП «Авангард» є законними. Установчим документом ПСП «Авангард», у період коли він його очолював та був власником, являвся Статут, згідно до положень якого він мав посаду директора та був наділений усіма необхідними повноваженнями для здійснення представництва, у тому числі укладання різного виду договорів, контрактів і тому подібне. Немає жодного судового рішення, як того вимагає закон, яке б обмежували правоздатність ПСП «Авангард» та забороняло відповідачу представляти ПСП «Авангард» перед третіми особами. Це є неспростованим фактом. Відповідач був власником та керівником ПСП «Авангард», згідно даних реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, у період часу з 06.02.2014 року по 12.04.2017 року. Стверджує, що у вказаний період позивачі відношення до ПСП «Авангард» не мали. Проте, [PERSON] «рейдерським» шляхом захопив будівлі ПСП «Авангард», фінансово-господарську документацію, кошти, техніку та інші матеріально-технічні засоби виробництва у зв'язку з чим порушено ряд кримінальних справ. На його думку, встановленим є факт щодо законності перебування ним власником та керівником ПСП «Авангард» впродовж визначеного періоду. Також зазначені у позові документи , які на думку позивачів мають встановлювати якісь юридичні факти, такими не являються. Зокрема, обвинувальний акт стосовно [PERSON] є лише процесуальним документом сторони обвинувачення і він аж ніяк не встановлює обставини, що мають юридичне значення. Обставини, що мають юридичне значення, встановлюються виключно рішенням суду, яке набрало законної сили. Наявність обвинувачення не є доказом вини особи, оскільки, згідно ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Отже, згаданий обвинувальний акт стосовно [PERSON] не є доказом його вини та незаконності перереєстрації ПСП «Авангард». З огляду на вищевказане, абсурдними є твердження позивачів, що те, що обвинувальний акт встановлює обставини справи та підтверджує вчинення злочину. Щодо матеріалів судово-почеркознавчої експертизи №379/380/14-21 від 04.04.2014 року - дана експертиза отримана в ході досудового слідства, і тому належить оцінці у порядку кримінального судочинства. До цього часу зазначена експертиза у сукупності з іншими доказами не була розглянута та оцінена Вінницьким міським судом Вінницької області, де перебуває а розгляді справа № 127/1335/17-к, тому наразі не можна вважати її за доказ, який встановлює юридичний факт. Також є безпідставними посилання позивачів на матеріали кримінального провадження стосовно [PERSON], так як з тексту ухвали Оратівського районного суду Вінницької області від 08.06.2017 року по справі № 41/94/15-к вбачається , що суд встановив, що гр. [PERSON] обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні злочину, передбачено ст. 367 КК України. Проте ніде в ухвалі не зазначено, що суд визнав доведеними факти, які сторона обвинувачення інкримінувала [PERSON] Наявність обвинувачення не є доказом вини особи. Крім цього, [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, тому вищевказана ухвала не містить будь-яких висновків суду щодо незаконності перереєстрації ПСП «Авангард» на [PERSON], та відповідача [PERSON], та в подальшому на [PERSON] Також є неспроможними вимоги позивачів щодо сплати моральної шкоди, так як відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК України, підставою відшкодування моральної шкоди є наявність вини. Оскільки немає жодних юридично значимих доказів та фактів наявності у його діях вини, відповідно немає і від повільності. Крім того, в порушення вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Із поданого позову незрозуміло , які саме права позивачів було порушені, невизнані або оспорювані, та яке безпосереднє відношення особи позивачів мають до ПСП «Авангард» - тобто відсутній предмет спору. Посилання у позовній заяві про те, що позивачі є власниками ПСП «Авангард» нічим не спростовано. Згідно офіційної інформації, що міститься у державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наразі власником та керівником ПСП «Авангард» є відповідач [PERSON] Також безпідставною є вимога позивачів відносно суб'єктного вкладу а саме в позові не обґрунтовані вимоги позивачів стосовно заборони відповідачам [PERSON] та [PERSON] вчиняти дії від імені ПСП «Авангард», так як не доведено відношення [PERSON] та [PERSON] до ПСП «Авангард» на даний час. Просить закрити провадженні у справі. Відповідач [PERSON], будучиналежним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи без його участі суду не надав. Третя особа [PERSON], будучиналежним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає. Третя особа [PERSON], будучиналежним чином повідомлений про день та час розгляду справи в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги не визнає та просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. Згідно копій Статутів ПСП «Авангард» (2001 року), ПСП «Авангард» (2009 року), змінами та доповненнями до Статуту ПСП «Авангард» (2010 року), на них містяться штампи перереєстрації від 24.02.2009 року, від 05.02.2014 року, від 11.09.2014 року Як вбачається з зміни і доповнення до Статуту приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард» затвердженого рішенням засновника № 4 від 23.11.2010 року, 1.Пункт 3 розділу 1 «Загальні положення» викласти у новій редакції: «3. Засновником і власником підприємства є громадянка України [PERSON], яка проживає за адресою: с. Осична, Оратівського району Вінницької області, паспорт серії [NUMBER], виданий Оратівським РВ УМВС України у Вінницькій області 14.12.1999 надалі «Засновник». 2.Доповнити пункт 2-підпунктом 2.47. розділу II «Мета і предмет діяльності» і викласти у такій редакції: «2.47. Змішане сільське господарство». Ці зміни є невід'ємною частиною Статуту приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард», затвердженого рішенням засновника № 1 від 23.01.2009 року і діють на період перебування на виборній посаді [PERSON].» Як вбачається з опису документів, що надаються юридичною особою, державному реєстратору для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» , сформованого 11.09.2014 року, для проведення реєстраційної дії «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» ПСП «Авангард» надали наступні документи: реєстраційна карта на проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи; рішення про внесення змін до установчих документів (примірник оригіналу); статут; додаток до установчих документів (два примірники) та копію квитанції, виданої банком. Згідно ухвали Оратівського районного суду Вінницької області від 03.02.2014 року клопотання слідчого СВ Оратівського РВ УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції [PERSON] про тимчасовий доступ до речей і документів у кримінальному провадженні внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12013010250000051 від 05.02.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України задоволено. Надано тимчасовий доступ до статуту ПСП «Авангард» та додатків до нього, які знаходяться у посадових осіб ПСП «Авангард» за адресою: Вінницька область Оратівський район с. Осична, вул. Леніна, 15, та у разі потреби вилучення їх. Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 04.02.2014 року та опису речей і документів, які вилучено на підставі ухвали слідчого судді від 04.02.2014 року, з ПСП «Авангард» було вилучено статут ПСП «Авангард» на 9 арк., статут ПСП «Авангард» (нова редакція) на 8 арк., зміни і доповнення до статуту ПСП «Авангард» 2010 рік на 2 арк. Вироком Оратівського районного суду Вінницької області від 11.12.2015 року [PERSON] визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців, з позбавленням права обіймати посади, пов'язані виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки. Згідно ухвали Апеляційного суду Вінницької області від 24.02.2016 року, вирок Оратівського районного суду Вінницької області від 11.12.2015 року скасовано у зв'язку з порушенням процесуальних прав обвинуваченого, а саме ненадання йому виступу в судових дебатах, та призначено новий розгляд кримінальною провадження по обвинуваченню [PERSON] вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 367 КК України в суді першої інстанції. Відповідно до ухвали Оратівського районного суду Вінницької області від 08.06.2017 року [PERSON] на підставі ст. 48 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 367 КК України, у зв'язку зі зміною обстановки. Кримінальне провадження № 42014020000000124 від 16.07.2014 року, по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрито. Як вбачається з супровідного листа та обвинувального акту, за вих. № 04/2/4-90 вих 17 від 20.01.2017 року до Вінницького міського суду Вінницької області було направлено обвинувальний акт у кримінальному проваджені внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12014020250000029 від 10.02.2014 року, за фактами вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.4 ст .190 КК України. Згідно рішення № 8 засновника ПСП «Авангард» від 11.07.2017 року вирішено призначити ліквідатором ПСП «Авангард» [PERSON] 02.03.2017 року між ПСП «Авангард» та ТОВ «Агрофірма «Корвет» було укладено договір № 1 про спільну діяльність підприємств без створення юридичної особи від 02.03.2017 року. Відповідно до висновку судово-технічної експертизи №381/14-21 від 25.03.2014 року, виконаної Вінницьким відділенням Київського НДІСЕ, відтиск печатки ПСП «Авангард» на протоколі засідання засновника № 5 від 27.01.2014 року підроблений і виконаний не печаткою ПСП «Авангард», а іншою печаткою. Згідно висновку судово-почеркознавчої та технічної експертизи документів №379/380/14-21 від 04.04.2014 року, виконаної Вінницьким відділенням КНДІСЕ, підписи в наданих на дослідження документах, рішення засновника № 4 від 23.11.2010 року, протоколі засідання засновників №5 від 27.01.2014 року та заяві від 27.01.2014 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підпис у протоколі засідання засновників №5 від 27.01.2014 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис у заяві від 27.01.2014 року виконаний не [PERSON], а іншою особою. Підпис у вішення засновника №4 від 23.11.2010 року виконаний [PERSON]. Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи №10984/10985/14-32, проведеної експертами КНДІСЕ, підписи в протоколі засідання засновника №5 від 27.01.2014 року та заяві від 27.01.2014 року виконані рукописним способом кульковою ручкою без попередньої технічної підготовки та використання технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] у протоколі засідання засновника №5 від 27.01.2014 року та заяві від 27.01.2014 року підписи виконано [PERSON] Питання щодо виконання підписів від імені [PERSON] у протоколі засідання засновника №5 від 27.01.2014 року та заяві від 27.01.2014 року [PERSON] або [PERSON] не вирішувалось з причин, наведених у дослідницькій частині висновку. Згідно з змін і доповнення до Статуту приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард» затвердженого рішенням засновника № 8 від 11.09.2014: 3.Пункт 3 розділу 1 «Загальні положення» викласти у новій редакції: «3. Засновником і власником підприємства є громадянка України [PERSON], який проживає за адресою: с. Осична, Оратівського району Вінницької області, паспорт серії [NUMBER], виданий Оратівським РВ УМВС України у Вінницькій області 03.01.1999 надалі «Засновник». Ці зміни є невід'ємною частиною Статуту приватного сільськогосподарського підприємства «Авангард» с. Осична, Оратівського району Вінницької області. Як вбачається з постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року у справі № 802/1149/14-а, заяву [PERSON] про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2014 року у справі № 802/1149/14-а, за позовом [PERSON] , третя особа самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], до державного реєстратора реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області [PERSON], треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON], [PERSON], про визнання дій протиправними та скасування запису про державну реєстрацію задоволено, постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 17.06.2014 року в адміністративній справі № 802/1149/14-а скасовано. Прийнято нову постанову, якою в задоволенні позову [PERSON] , третя особа самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], до державного реєстратора реєстраційної служби Оратівського районного управління юстиції у Вінницькій області [PERSON], треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - [PERSON], [PERSON], про визнання дій протиправними та скасування запису про державну реєстрацію відмовлено. Рішення суду забрало законної сили 19.07.2016 року. 13.07.2017 року представником заявника [PERSON] було подано апеляційну скаргу на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року у справі № 802/1149/14-а. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, суд розглядає справи на засадах змагальності. Згідно зі ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зокрема, позивачі обґрунтовують позов тим, що особи, які причетні на заволодіння майном ПСП «Авангард», засуджені. На підтвердження своїх доводів, надають ухвалу Оратівського районного суду Вінницької області від 08.06.2017 року згідно із якою, [PERSON] на підставі ст. 48 КК України звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 367 КК України, у зв'язку зі зміною обстановки, кримінальне провадження № 42014020000000124 від 16.07.2014 року, по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України закрито. Також в судовому засідання встановлено, що на розгляді Вінницького міського суду Вінницької перебуває кримінальне провадженні, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12014020250000029 від 10.02.2014 року за фактами вчинення [PERSON] кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України. Проте остаточне рішення у кримінальному провадженні не винесено. Відповідно до ст. 60 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, відсутні будь-які вирок та рішення суду, якими осіб визнано винними у вчиненні кримінальних правопорушень та відносно яких винесено обвинувальний вирок суду, тому твердження позивачів про шахрайстві дії є недоведеними та безпідставними. Наявність нерозглянутого кримінального провадження відносно [PERSON] у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 358, ч.4 ст. 190 КК України та ухвали Оратівського районного суду Вінницької області від 08.06.2017 року, не можуть бути доказами вчинення нікчемного правочину щодо перереєстрації підприємства. Згідно ч.1,2,4 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. За змістом ч.1-3,5,6 ст.203 ЦК України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам моральним засадам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Відповідно до ч.5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Згідно ч.1, ч.2 ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року за № 9, судам відповідно до статті 215 ЦК необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини - якщо їх недійсність встановлена законом (частина перша статті 219, частина перша статті 220, частина перша статті 224 тощо), та оспорювані - якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (частина друга статті 222, частина друга статті 223, частина перша статті 225 ЦК тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Згідно роз'яснень, що містяться у п.5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Позивачами в судовому засіданні не доведено суду обставини, щодо свідчать про вчинення нікчемного правочину, не доведено підстав за яких було вчинено нікчемний правочин , а також не надано доказів про те, що вказаний правочин порушує публічний порядок, та був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, незаконне заволодіння даним майном. Крім цього, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] зверталась з позовом до Вінницького окружного адміністративного суду про визнання неправомірними дій державного реєстратора та скасування запису про державну реєстрацію, однак постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 27.10.2015 року у задоволенні позову відмовлено. Таким чином дії державного реєстратора з приводу перереєстрації ПСП «Авангард» та внесення змін до Статуту є правомірними. Посилання позивачів про помилкове звернення [PERSON] в порядку адміністративного судочинства є безпідставним, оскільки судом справу було прийнято до провадження в порядку адміністративного судочинства, справу було розглянуто та винесено рішення, яке набрало законної сили. Тому твердження позивачів про нікчемний правочин є належним чином не обґрунтованим та не підтвердженим належними та допустимими доказами. Щодо вимоги позивачів [PERSON], [PERSON] про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], відшкодування моральної шкоди в сумі 100 000 (сто тисяч) гривень суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки в судовому засіданні позивачами не доведено порушення їх прав, встановлено незаконного заволодіння майном, тому вимога позивачів про стягнення моральної шкоди не підлягає задоволенню, так як не обґрунтована жодними належними та допустимими доказами. Крім того, відповідачами зазначено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Позивачами в судовому засіданні не конкретизовано дій кожного з відповідачів щодо порушення їх прав, свобод чи законних інтересів позивачів, не доведено неправомірність їх дій по відношенню до позивачів. Таким чином, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], треті особи [PERSON], [PERSON] про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення моральної шкоди слід відмовити у зв'язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, понесені позивачами витрати по сплаті судового збору слід залишити без відшкодування. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed