Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просить зобовязати відповідача [PERSON], який є власником квартири №[ADDRESS] усунути перешкоди в користуванні належною їй на праві особистої власності квартирою шляхом демонтажу реконструйованої частини його балкону та приведення балкону відповідно до розмірів типових балконів житлового будинку (0,86м. х 3,11м.). Позовна заява мотивована тим, що позивачці на підставі договору дарування на праві власності належить квартира №[ADDRESS]. Поверхом вище, над її квартирою проживає відповідач, який є власником квартири №[ADDRESS]. На початку липня 2017 року відповідач почав переобладнання балкону, який розміщений над вікном її кімнати. Він зніс старий балкон та поставив плиту більшого розміру, ніж та що була установлена під час будівництва будинку та облаштуванні квартири. Вона звернулася до відповідача, оскільки такий розмір балкону закриває освітлення її квартири, в подальшому також до ПП «КВЖРЕП №8» та Управління державного архітектурного будівельного контролю Житомирської міської ради, однак її звернення залишилися проігнорованими відповідачем. Вважає, що відповідач створив їй перешкоди в користуванні, володінні та розпорядженні квартирою, оскільки відповідачем побудовано балкон самовільно, без відповідних дозволів, а розмір балкона зменшує попадання до вікна її квартири світла. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Полонця С.М. від 22.03.2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить квартира №[ADDRESS], відповідачу [PERSON] - квартира №[ADDRESS], яка знаходиться поверхом вище. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2018 року по справі №295/10357/17, що набрало законної сили, відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON], треті особи ПП "КВЖРЕП № 8", Управління державного архітектурного будівельного контролю Житомирської міської ради про усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням. Вищевказаним рішенням суду встановлено, що 01.09.2015 року ПП «КВЖРЕП №8» листом №960 від 01.09.2015 року на заяву [PERSON] щодо ремонту аварійного балкону в його квартирі повідомлено про те, що згідно ст. 177 Житлового кодексу та п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, власники квартир зобовязані проводити ремонт квартири за власні кошти. Балкон, як інші частини жилої оселі, є власністю його господаря, який повинен відповідати за стан своєї нерухомості та зобовязали [PERSON] власними силами провести підтримуючий ремонт балконної плити для запобігання її руйнуванню. Також, листом №361 від 27.04.2016 року ПП «КВЖРЕП №8» повідомлено [PERSON] про необхідність виконання ремонту балкону його приватизованої квартири за власні кошти. Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради листом за вих. №3685/13 від 04.07.2017 року на звернення [PERSON] стосовно виконання робіт по збільшенню балкону власником квартири [ADDRESS], повідомлено про те, що звернення щодо видачі містобудівних умов і обмежень на проведення реконструкції за вказаною адресою до Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради не надходило та відповідних документів Департаментом не розроблялося. Відповідно до листа Приватного підприємства «КВЖРЕП №8» №938 від 11.07.2017 року повідомлено [PERSON] про те, що її звернення розглянуто та опрацьовано, власнику квартиру №45 вручено попередження про припинення будівництва до оформлення відповідної проектно-кошторисної документації. Згідно листів Управління державного архітектурно-будівельного контролю Житомирської міської ради від 07.08.2017 року №3-3/573/17, від 11.08.2017 року №3-4/708/17, від 13.07.2017 року №3-3/535/17 встановлено, що посадовими особами управління проведено перевірку за адресою [ADDRESS]. Власник квартири, який здійснив розширення балкону за зазначеною адресою під час перевірки був відсутній, тому отримати ґрунтовну інформацію та перевірити наявність дозвільних документів неможливо. За висновком до протоколу №9/43 проведення досліджень освітленості робочого місця від 31.08.2017 року за адресою: [ADDRESS], коефіцієнт природнього освітлення при нормативі 0,5 в жилій кімнаті №1 (точка №1 на робочому столі та точка №2) та в спальні є недостатніми. За висновком до протоколу №59/57 проведення досліджень освітленості робочого місця від 21.12.2017 року за адресою: [ADDRESS], коефіцієнт природнього освітлення при нормативі 0,5 в жилій кімнаті №1 та в спальні є недостатніми. Згідно висновку експерта [PERSON] №12/06-2018 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертиз від 06.08.2018 року балкон квартири [ADDRESS] в результаті реконструкції збільшився в габаритних розмірах та фактично становить 1,36 м х 3,31 м по зовнішньому контуру. Встановити розміри балконів, які передбачалися при здачі в експлуатацію будинку, не вбачається за можливе оскільки дані відомості містяться в проектній та виконавчій документації, яка в наданих на дослідження матеріалах відсутня. Фактичний розмір балкону квартири [ADDRESS] не відповідає розмірам типових балконів даного будинку. Під час проведення дослідження експертом поведено заміри сусідніх (типових) балконів в житловому будинку по [ADDRESS] які не зазнали реконструкцій, та встановлено, що розміри балконних плит типових балконів становлять 0,86 м. х3,11 м. Судом в справі №295/10357/17 також було встановлено, що стороною відповідача не заперечувалося, що балкон був облаштований без відповідної проектно-дозвільної документації, однак відповідач зазначив, що оскільки він проводив не будівельні роботи по збільшенню довжини та ширини існуючого балкону, а ремонт аварійного балкону то не звертався за дозвільною документацією. Відповідно до ч. ч. 1, 2, 4 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок. У розумінні частини першої ст.376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а і обєкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Згідно ч.7 ст.376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобовязати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Згідно п.п.5, 22, 23, 24 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року №6, відповідно до вимог статті 376 ЦК України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого обєкта нерухомості мають як органи державної влади так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 ЦК). Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, суди повинні в кожному випадку зясовувати, зокрема, наскільки збудована будівля за розміром відповідає площі поверховості, розміщенню та іншим умовам, передбаченим проектом; як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів про планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. У необхідних випадках для зясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами статті 143 ЦПК України. Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка предявила позов про знесення самочинного будівництва (ч.7 ст.376 ЦК, ч.1 ст.60 ЦПК). Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами і санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовилася від такої перебудови. Частиною другою статті 386 ЦК України, передбачено, що власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. За змістом частини першої статті 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналізуючи вищенаведені норми права можна дійти висновку, що позов про усунення перешкод у користуванні майном шляхом знесення чи перебудови самочинної нерухомості збудованої з істотним порушенням будівельних норм і правил, що порушує права інших осіб, може бути пред'явлено власником цього майна, за умови, що він доведе наявність порушеного права. За загальним правилом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що на час здійснення реконструкції балкону у відповідача була відсутня проектно-дозвільна документація, вона здійснена всупереч вимогам чинного законодавства. Як зазначає позивач, вона вимагає усунення перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання своїм майном, оскільки збільшення розміру балкону відповідачем призвело до попадання меншої кількості денного світла до її квартири, на підтвердження чого надала висновок проведеного дослідження освітленості робочого місця її квартири. Однак, відповідний висновок надав і відповідач, згідно яких всі точки обох квартир, як позивача так і відповідача мають недостатній коефіцієнт природнього освітлення при нормативі 0,5. Вищевказані обставини встановлені рішенням суду, що набрало законної сили у цивільній справі №295/10357/17. З огляду на надані позивачем докази у даній справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не доведено, що допущені відповідачем порушення при збільшенні розміру балкону призвели до зменшення коефіцієнту попадання природнього освітлення до квартири позивача та завдали позивачу майнової шкоди, чи порушувало б інші її права, як власника, що надавало б право заявляти вимоги про усунення перешкод в користуванні цим майном у спосіб демонтажу реконструйованої частини балкону відповідача та його приведення до розмірів типових балконів житлового будинку. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що відносно відповідача [PERSON] використано усі передбачені законодавством України заходи впливу за наслідками самочинно здійсненої ним реконструкції балкону.

Outcome: dismissed