Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-02 00:00:00

Позивач [PERSON] 09.11.2015 року звернулася до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] у віці 82 роки. [PERSON] та [PERSON] були єдиними дітьми померлої. Позивач з 2001 року проживала в Республіці Франція та перебувала у шлюбі з громадянином Франції [PERSON] . [PERSON] народилась [INFO] , тобто на день смерті [PERSON] на [INFO] року, позивачу виповнилось 57 років. Позивач вчасно звернулась до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Семиженко О.В. із заявою про прийняття спадщини та відкриття спадкової справи. Однак разом з цим, оскільки померлою [PERSON] було складено заповіт, який зі слів нотаріуса складено на все належне спадкодавцеві майно, а єдиним спадкоємцем є [PERSON] , нотаріус у встановлений строк не видав позивачу свідоцтво про право на спадщину. Позивач вважає, що спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] , кожному з них належить по 1/2 частини спадщини, а з врахуванням положень ст.1241 ЦК України, обов`язкова частка у спадщині [PERSON] складає 1/4 спадщини. У зв`язку з цим, позивач просила визнати за нею право на обов`язкову частку у спадщині, що відкрилась [INFO] після смерті її матері [PERSON] в розмірі 1/4 частин всього спадкового майна. Ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 17.11.2015 року відкрито провадження у справі. \~ \~ \~ \~Указом Президента України від 19.01.2016 року №15 "Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів"\~ліквідовано три районні суди в місті Херсоні: Дніпровський районний суд м.Херсон, Комсомольський районний суд м.Херсон і Суворовський районний суд м.Херсон та утворено Херсонський міський суд Херсонської області. \~ \~ \~ \~Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 31.05.2018 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Зазначив, що сторона позивача не має доказів звернення позивача до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадкування за законом та відмову нотаріуса у видачі такого свідоцтва. Позивач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановлений законом порядку. Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити у їх задоволенні. Третя особа - приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Семиженко О.В. в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, повідомила, що [PERSON] до неї, як до нотаріуса, із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталась. Заслухавши осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно із ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права і обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №38, зробленого 11.04.1958 року райвідділом ЗАЦС Одеської області, батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про народження №3982, зробленого 02.12.1967 року ЗАЦС м.Херсон, батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . Позивач перебувала у шлюбних відносинах з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно актового запису про розірвання шлюбу №122, зробленого 23.02.1995 року Суворовським районним відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона, шлюб між [PERSON] та [PERSON] 23.02.1995 року розірвано. З витягу з акту про шлюб №32 від 21.07.2001 року вбачається, що позивач уклала шлюб з [PERSON] , та змінила прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до заповіту від 20.10.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Шевченко Н.В., [PERSON] заповіла все своє майно, в тому числі трикімнатну квартиру [ADDRESS] і земельну ділянку № [NUMBER] , площею 0,0976 га, що знаходиться в садівничому товаристві «Озерне», (лівабережжя р.Дніпро), на території Херсонської міської ради, [PERSON] . Згідно актового запису про смерть №623, зробленого 06.05.2015 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] померла [INFO] . З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40400884 від 15.05.2015 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Семиженко О.В. заведено спадкову справу після померлої [INFO] [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи №57453327 щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , заведеної Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Семиженко О.В., встановлено, що в установлений законом строк із заявою про прийняття спадщини за законом зверталися [PERSON] та з заявою про прийняття спадщини за заповітом [PERSON] . Свідоцтво про право на спадщину спадкоємцям нотаріусом не видавалось. Відповідно до положень ст.ст.1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Під час розгляду справи позивачем не надано суду необхідні та обов`язкові докази неможливості отримання спадщини в нотаріальному порядку, а саме постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що дає підстави для звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування. З матеріалів справи вбачається, що позивач у встановленому законом порядку взагалі не зверталася до нотаріуса з вимогою про видачу свідоцтва про право власності на спадщину або постанови про відмову у його видачі та не отримала обґрунтовану постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, наявність якої у справах про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування є обов`язковою вимогою. Саме постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину є єдиним доказом неможливості отримання спадщини та підставою для звернення до суду з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування. Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання права на обов`язкову частку у спадщині. У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати за рахунок відповідача відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed