Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

До Вільнянського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 5249,02 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.01.2012 [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Спадкоємцями позичальника, які постійно з нею проживали на час відкриття спадщини, є [PERSON] , [PERSON] . Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 26.01.2012 становить 5249,02 грн., яка складається з: 4534,19 грн. - заборгованість за кредитом, 714,83 грн. - заборгованість за відсотками. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач надав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причин неявки суду не повідомила. Позивач [PERSON] заперечував проти задоволення позову, зазначив, що він не знав про кредитні зобов`язання [PERSON] . Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.01.2012 [PERSON] отримала кредитний ліміт у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно з умовами договору. [INFO] позичальник [PERSON] померла. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 26.01.2012 становить 5249,02 грн., яка складається з: 4534,19 грн. - заборгованість за кредитом, 714,83 грн. - заборгованість за відсотками. Позивачем 07.12.2017 була направлена претензія кредитора до Вільнянської державної нотаріальної контори, на яку позивачем 05.04.2018 отримана відповідь, відповідно до якої надати інформацію щодо спадкоємців померлої [PERSON] неможливо, оскільки ця інформаціє є нотаріальною таємницею. За приписами ст.ст. 1216,1218ЦК України спадкування - перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як зазначає позивач, на час відкриття спадщини разом із [PERSON] проживали відповідачі по справі, посилаючись на копії їх паспортів, де зазначене однакове місце реєстрації. Згідно з відповіддю голови Павлівської сільської ради № 01-30/780/1 від 11.10.2018 [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з відповіддю голови Павлівської сільської ради № 01-30-778/1 від 11.10.2018 [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Фактичне місце проживання даної особи невідоме, оскільки протягом року не зверталась до сільської ради. Згідно із ч.3 ст. 1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89 цього Кодексу «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч.1 ст.1296ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.ст. 1268 ЦК України). Частиною першою статті 1297ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.1282ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 року роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, який виник за життя спадкодавця. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що після [PERSON] залишилося будь-яке спадкове майно, в процесі розгляду справи представником не заявлялося жодних клопотань про витребування вказаної інформації. Той факт, що позичальник була зареєстрована в будинку [ADDRESS] не свідчить про те, що їй належав будинок на праві власності. Разом з тим, позивачем не надано доказів, що [PERSON] , [PERSON] як спадкоємці після смерті [PERSON] звертались до нотаріальної контори з приводу прийняття, оформлення спадщини. Доказів отримання спадкового майна [PERSON] , [PERSON] , яке належало померлій [PERSON] , в межах вартості якого вони зобов`язані б були задовольнити вимоги кредитора, суду також не надано. Відсутність вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини, в свою чергу позбавляє суд можливості вирішити позовні вимоги. Отже доказів, які б відповідали критеріям належності, допустимості, достатності та достовірності, прийняття відповідачами спадщини після померлої [PERSON] ,позивачем суду надано не було, а його посилання на реєстрацію місця проживання відповідачів за однією адресою з померлою, жодним чином не свідчить про те, що відповідачі є спадкоємцями та постійно проживали з померлою на час відкриття спадщини, вчинивши тим самим дії, що свідчать про її прийняття. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. З точки зору закону при вирішенні спору суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові. Позивачем не було доведено передачі відповідачам як спадкоємцям в натурі спадкового майна чи наявність спадкового майна, на яке претендують спадкоємці. Суд виходить з того, що ч. 5 ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову. Оскільки позовні вимоги задоволенню не підлягають, то судові витрати слід віднести на рахунок позивача.

Outcome: dismissed