Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

Ухвалою суду від 12 жовтня 2017 року було об'єднано в одне провадження цивільну справу №175/1197/17 за позовом Орган опіки та піклування: Дніпровська райдержадміністрація в особі служби у справах дітей в інтересах [PERSON] до [PERSON], третя особа Виконком Підгородненської міської ради, КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів та цивільну справу №175/2941/17 за позовом [PERSON] в інтересах [PERSON] до Органу опіки і піклування Дніпропетровського району, КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Добре вдома» Дніпровської районної ради, третя особа: виконком Підгородненської міської ради про відібрання і повернення дитини. Позивач Орган опіки та піклування: Дніпровська райдержадміністрація в особі служби у справах дітей в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідач [PERSON], ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків щодо утримання та виховання доньки, веде антисоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем та наркотичними речовинами, була засуджена на даний час не працює, часто залишає доньку без догляду на тривалий час. На підставі зазначеного позивач вимушений звернутися до суду в інтересах малолітньої дитини з зазначеною позовною заявою. Позивач [PERSON] звернулась до суду в інтересах своєї малолітньої доньки з позовною заявою про відібрання і повернення дитини. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що знаходження її дитини у КЗ «Добре вдома» без її згоди та рішення суду є протиправним позбавленням її прав як матері та позбавлення дитини права на батьківську опіку та піклування, діями відповідачів порушені інтереси дитини. На теперішній час позивач веде здоровий спосіб життя, має постійне місце проживання, роботу, характеризується добре. Окрім того має можливість утримувати свою доньку самостійно, у зв'язку з викладеними обставинами та діями відповідачів, на теперішній час позивач не має можливості спілкуватись та жити разом зі своєю донькою, що спричиняє їй та дитині значні моральні страждання. В судовому засіданні [PERSON], та її представник позовні вимоги підтримали, з підстав наведених у позові. [PERSON], зазначила, що дійсно на протязі деякого часу недбало ставилась до виховання та утримання доньки. На даний час змінилась, створила умови для проживання та виховання дитини. Представник Органу опіки та піклування [PERSON]., та представник КЗ «Добре вдома» [PERSON], в судовому засіданні поклались на розсуд суду. Представник третьої особи виконкому Підгородненської міської ради в судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з матеріалів справи [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. 24 січня 2017 року бабуся малолітньої дитини [PERSON], повідомила службу у справах дітей про відмову від піклування дитиною. Також в матеріалах справи наявний висновок від 10 квітня 2017 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO] відносно дитини [PERSON], [INFO]. Матеріалами справи та наявними у справі доказами, виявлено ухилення [PERSON], від виконання батьківських обов'язків щодо утримання малолітньої дитини на протязі тривалого часу. Водночас, суд звертає увагу на наступні обставини. У відповідності до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; є хронічними алкоголіками або наркоманами. За положеннями ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На думку суду позивачем не надано доказів на підтвердження ухилення відповідача від виконання батьківських обов'язків щодо утримання своєї малолітньої дитини саме на час постановлення рішення по справі. В судовому засіданні відповідач [PERSON], пояснила, що дійсно, в її життя траплялись випадки, коли вона без достатньої уваги відносилась до потреб доньки. Зауважила, що відношення до виконання батьківських обов'язків змінила на краще. Опитана в судовому засіданні свідок [PERSON], повідомила, що на протязі останнього часу спілкується із [PERSON], яка цікавиться долею власної доньки, має задовільний стан житла та матеріально може забезпечити доньку. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. З урахуванням вищевказаного, суд не може погодитись із висновком органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки він не відповідає інтересам малолітньої дитини на час розгляду справи. Зважаючи на той факт, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, враховуючи інтереси дитини, особу відповідача, її бажання виправитися, спілкуватися з донькою, приймати участь у їх вихованні, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів слід відмовити. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом. Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства»: кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно з статтею 155 цього ж Закону здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, батьківські права/ не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно зі ст. 164, 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав у випадку ухилення від виконання батьками своїх батьківських обовязків по вихованню дитини, жорстоке поводження з дитиною, хронічний алкоголізм або наркоманію, експлуатація дитини, примушення її до жебракування та бродяжництва. За змістом ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 51 Конституції України, ст. 5 СК України, ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" держава має забезпечити, щоб дитина не розлучалась з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли за рішенням суду встановлено, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини; ніхто не може зазнавати втручання в сімейне життя, крім випадків, встановлених Конституцією України; кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. При цьому під час судового розгляду також встановлено, що на даний час гр.[PERSON], веде активну роботу над усуненнням тих обставин, які призвели до відібрання у неї дитини у зв'язку з загрозою її життю та здоров'ю та стали причиною подання позову до суду про позбавлення її батьківських прав. За таких обставин суд вважає, що позивачем [PERSON], надано належні та допустимі докази відсутності мотивів щодо відібрання малолітньої дитини від матері, а також що вона ухилялась від виконання своїх батьківських обов'язків. Тому позовні вимоги [PERSON] в інтересах [PERSON] про відібрання і повернення дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved