Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

13.12.2013 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» в особі Дніпропетровських міських електричних мереж про визнання недійсним договору реструктуризації та скасування акту про порушення (з урахуванням уточнень від 26.12.2013 року). В обґрунтування позову зазначив, що відповідно до Договору про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 22.01.2007 року № 7315142 здійснюється електропостачання до житлового будинку № 21 по вул.Мостобудівників, в місті Дніпропетровську, в якому він проживає. 21.01.2013 року рейдовою бригадою 1РЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» при перевірці приладу обліку, нібито було виявлено порушення ПКЕЕН. На підставі виявленого порушення було оформлено Акт Н№Д005384. 28.01.2013 року на засіданні комісії 1РЕМ ДМЕМ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» розглянуто Акт про порушення ПКЕНН, та прийнято рішення про нарахування обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН на загальну суму 22321,93 грн. Так, 31.01.2013 року співробітники ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» обманним шляхом ошукали позивача і повідомили, що розрахунок розміру відшкодування збитків на загальну суму 22321,93 грн. є правильно нарахованим відповідно до чинного законодавства та під загрозою відключення від електропостачання будинку, позивача було змушено укласти з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» договір №7315142 про реструктуризацію суми вартості електричної енергії нарахованої по Акту про порушення ПКЕЕН. У зв'язку з тим, що у будинку разом з позивачем проживає його мати [PERSON], [INFO], яка є дитиною війни, позивач бажаючи не допустити відключення електропостачання, почав сплачувати в рахунок погашення заборгованості грошові кошти. Проте, незважаючи на вищезазначене, співробітники ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» відключили від електропостачання будинку [ADDRESS]. На звернення позивача Інспекція Держенергонагляду зазначила, що остання вважає за необхідне визнати не правомірним акт про порушення Н№Д005384 від 21.01.2013 року, як такий, що складений з порушенням п.4.6, 4.7 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» та таким, що підлягає скасуванню. На скаргу позивача відділ НКРЕ у Дніпропетровській області надав відповідь, в якій зазначено, що у разі самовільного підключення споживачем електроустановок, струмоприймачів або проводів до електричних мереж енергопостачальника - із дня набуття споживачем права власності на електроустановку або із дня здійснення технічної перевірки електричної мережі до якої було здійснено самовільне підключення, але не більше сумарної кількості днів за дванадцять місяців, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. Тобто в даному випадку розрахунок повинен проводитися не за три роки, а за 12 місяців. Таким чином, позивач вважає, що під час укладання договору між ним та ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» було допущено значних порушень, та договір фактично не відповідає вимогам законодавства. Позивач у позовній заяві зазначає, що на печатці зазначений код 00130777, коли код за ЄДРПОУ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» є 3359034. Окрім того, заст. начальника ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» Глушков Т.І. не мав достатньо повноважень на укладання договору про реструктуризацію суми вартості електричної енергії. Позивач стверджує, що Договір про реструктуризацію ним було підписано під тиском з боку відповідача, та під впливом тяжких для нього обставин, а саме хвороби [PERSON] На підставі викладеного позивач просить визнати неправомірним та скасувати акт про порушення Н№Д005384 від 21.01.2013 року та визнати договір реструктуризації № 7315142 від 31.01.2013 року недійсним. Окрім того, позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач підтримав позовну заяву в повному обсязі та просив її задовольнити, підтвердивши всі обставини викладені в ній. Представник відповідача позовні вимоги [PERSON] не визнав, оскільки вважає їх безпідставними та такими, що не ґрунтуються на законі. Представник Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Дніпропетровській області 16.01.2014 року надав суду письмові пояснення, в яких зазначив, що під час розгляд інспекцією Держенергонагляду звернення [PERSON] виявлено недоліки в оформленні Акту Н№Д005384 від 21.01.2013 року. Недоліки в оформленні Акту не однозначні та уможливлюють подвійне тлумачення змісту, що є порушенням п. 4.6, 4.7 «Методика визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» та вимог листа НКРЕ від 27.07.2012 року № 4754/11/47-12 (а.с. 43). В судовому засіданні представник Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Дніпропетровській області підтримав позицію викладену в письмових поясненнях (а.с. 43), окрім того, зазначив, що лист має рекомендаційний, а не зобов'язальний характер. В судовому засіданні представник Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики пояснив, що Акт Н№Д005384 від 21.01.2013 року складено правомірно. Розрахунок ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» повинен проводитися не за три роки, а за 12 місяців. Ними було рекомендовано ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» зробити перерахунок та зменшити суму нарахування обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення ПКЕЕН, що і було зроблено відповідачем по справі. Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони є працівниками ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго». 21.01.2013 року ними був вкладений Акт про порушення Н№Д005384, яким було зафіксовано, що за адресою: [ADDRESS], встановлено порушення п. 48 ПКЕЕН. Вказаний акт був підписаний ними та [PERSON] та відповідач дійсності. Даний факт був зафіксований за допомогою пристрою для фіксування зображення в русі, відповідний відеозапис було оглянуто в судовому засіданні. Суд, заслухавши пояснення учасників по справі та свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають з наступних підстав. Згідно з актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення Н№Д005384 від 21.01.2013 року, було встановлено, що споживач [PERSON] при користуванні електричною енергією за адресою: [ADDRESS], порушив п. 48 Правил користування електричною енергією для населення (далі ПКЕЕН), який передбачає «самовільне підключення до електромережі мимо приладу обліку прихованим способом, обладнане відгалуження від ввідного проводу прихованої електропроводкою на окрему розетку трифазну. Електроенергія використовується, приладом обліку не враховується. Самовільне підключення виконано проводом 4 * 6 мм2 мідь багатожильна від ввідного кабелю в стіні будівлі. Кордон експлуатаційної відповідальності на ввідному пристрої.» (а.с. 11,12). При цьому судом встановлено, що при виявленні вказаного порушення та складенні акту, позивач [PERSON] був особисто присутнім, що не заперечував в судовому засіданні і останній. Крім того, позивач не заперечував того, що дійсно, підписав акт, згідно з яким зафіксовано факт самовільного підключення електроустановок до електричної мережі поза приладами обліку електроенергії, однак в акті зазначив: «Про наявність розетки я не знав, ніколи нею не користувався, без облікова розетка демонтована при мені працівниками 1РЕС». Посилання позивача на той факт, що даний акт підписаний в стані безпомічності та безпорадності внаслідок обманних дій відповідача не можуть бути взяті до уваги, як не доведені та такі, що спростовуються матеріалами справи. Доводи позивача щодо відсутності його вини у порушенні правил користування електроенергією суд вважає не спроможними, які спростовуються встановленими у судовому засіданні обставинами та дослідженими матеріалами справи. Відповідно до п. 48 ПКЕЕН для населення споживач несе відповідальність відповідно до законодавства за порушення правил користування електричною енергією. Нормами ч. 4 ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику", ч.ч. 2, 4 п. 48 ПКЕЕН, передбачається, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 53 ПКЕЕН, у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. На підставі акта енергопостачальник має право припинити електропостачання споживачу та визначити обсяг та вартість не облікованої електричної енергії, відповідно до вказаних Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. N 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією. Доводи наведені позивачем в судовому засіданні в обґрунтування своїх позовних вимог зводяться лише до того, що порушення, зафіксованого з порушенням правил, в зв'язку з чим спірний акт підлягаю визнанню недійсним. Факт наявності безоблікової розетки позивачем не заперечувався, а заперечувався саме факт її використання. Із зазначених позивачем предмета та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність складання оспорюваного акту та визнання недійсними договору реструктуризації. Разом з тим, згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст.ст. 11,15 ЦК України цивільні права і обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист же цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не любим, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Правовідносини з постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 Цивільного кодексу України, ст. ст. 24 - 27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення. Вказані правовідносини є договірними. Підстави та порядок складання акта про порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі актів, що засвідчують факти її розкрадання, врегульовано, зокрема, п. 53 зазначених вище Правил. З урахуванням положень ст. ст. 15, 16 ЦК України не є належним способом захисту судом цивільних прав та інтересів особи пред'явлення позову про визнання акта про порушення правил користування електричною енергією недійсним або визнання незаконними дій працівників обленерго недійсними. Складений працівниками обленерго акт є лише фіксацією порушення, яке було виявлено під час проведення постачальником енергії перевірки дотримання наведених вище Правил. Згідно зі ст. 57 ЦПК України, такий акт є лише доказом, який у разі виникнення спору повинен оцінюватися судом відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України. Таким чином, передбачені законом підстави для визнання акту незаконним відсутні. Також, у позовній заяві позивач посилається на те, що визначення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення, проводиться не за три роки, а за 12 місяців. Згідно з п. 42 вказаних Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. На підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики. Пунктом 4 Порядку визначення і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем Правил, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, встановлено, що обсяг електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики. Визначення обсягу та вартості не облікованої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергією побутовими споживачами регламентується розділом 3 Методики. На підставі акту про порушення було здійснено нарахування вартості не облікованої електроенергії, створеної внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією у розмірі 22321,93 грн. На виконання вимог викладених в листі відділу НКРЕ у Дніпропетровській області від 12.08.2013 року № 30-03-19/493 (а.с. 25,26) відповідачем дані порушення було усунено на стадії досудового врегулювання. Як вбачається з протоколу № 136 від 13.09.2013 року, відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 № 562, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 782/12656, сума до сплати за спожиту електричну енергію становить 11275, 44 грн., яка нарахована за 366 днів (а.с. 79, 80). Посилання позивача щодо неправомірності відключення позивача від електропостачання, що підтверджується листом відділу НКРЕ у Дніпропетровській області (а.с. 25-28), не можуть бути взяті до уваги, оскільки відповідної позовної вимоги [PERSON] не заявлялося, предметом розгляду даної справи не було. Вимоги щодо неправомірності відключення позивача від електропостачання останнім не заявлялось. Посилання позивача на те, що відповідно до листа Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Дніпропетровській області остання вважає за необхідне визнати не правомірним акт про порушення Н№Д005384 від 21.01.2013 року, як такий, що складений з порушенням п. 4.6, 4.7 «Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією» та таким, що підлягає скасуванню не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на те, що вказаний лист має рекомендаційний характер. Так, положенням ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про електроенергетику» відносини з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами. Згідно до ст. 9 ЗУ «Про електроенергетику» державний нагляд (контроль) в електроенергетиці здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики. Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії здійснює нагляд за електричними та тепловикористовуючими установками та тепловими мережами споживачів та суб'єктів електроенергетики. Пунктом 1 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної і теплової енергії Державний енергетичний нагляд за технічним станом та організацією експлуатації електричних, теплових, тепловикористовувальних установок і мереж, режимами споживання електричної та теплової енергії суб'єктів електроенергетики, суб'єктів відносин у сфері теплопостачання і споживачів електричної енергії здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії. У своїй діяльності Держземнагляд керується Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, цим положенням, наказами Мінпаливенерго. Відповідно до п. 23 Типового договору, визначеного додатком 1 до Правил користування електричною енергією для населення Держенергонаглядом розглядаються розбіжності щодо технічних питань. З викладеного вбачається, що законодавством визначено компетенцію Держенергонагляду, спірне питання щодо складання акту про порушення, розрахунків та порядку відключення не охоплюються поняттям технічного стану установок та режиму споживання, а тому є поза компетенцією Держенергонагляду. Доказів того, що в договорі про реструктуризацію на печатці невірний код ЄДРПОУ ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та того, що договір про реструктуризацію боргу підписала особа, яка не мала на це належних повноважень, позивачем не надано. У своїй позовній заяві позивач просить визнати договір реструктуризації №7315142 від 31.01.2013 року укладений між ним та ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» недійсним, у зв'язку з тим, що він був укладений під тиском з боку відповідача. Судом встановлено, що відповідно до договору № 7315142 про реструктуризацію суми, нарахованої відповідно до акту про порушення Правил користування електричною енергією для населення від 31.01.2013 року [PERSON] проведено реструктуризацію суму збитків (а.с. 13). На виконання вказаного договору про реструктуризацію [PERSON] сплачував кошти на належний рахунок ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», про що свідчать копії квитанцій (а.с. 15-17), наявні в матеріалах справи та не заперечується сторонами по справі. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. З матеріалів справи вбачається, що договір про реструктуризацію було підписано представником ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та [PERSON] Частково кошти були сплачені [PERSON], що свідчить про те, що останній погодився з умовами договору. Доводи позивача, що договір про реструктуризацію було укладено під впливом тяжких обставин є безпідставними і жодними належними доказами по справі не підтверджуються. Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий право чин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною Відповідно до ст. 231 ЦК України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним. Відповідно до ст. 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину. Однак, суд вважає, що дії відповідача врегульовані нормативно-законодавчими актами. Зокрема, п.53 ПКЕЕН передбачено, що у разі відмови споживача від сплати вартості необлікованої електричної енергії енергопостачальник звертається з позовом до суду та має право припинити постачання електричної енергії після прийняття судом рішення на користь енергопостачальника (крім випадку виявлення факту самовільного підключення). Як вбачається з матеріалів справи, позивач добровільно уклав Договір про реструктуризацію суми та добровільно сплатив частину суми, докази в підтвердження тиску з боку працівників ПАТ «ДТЕК «Дніпрообленерго», на які посилається позивач як на підставу визнання Договору про реструктуризацію недійсним, суду не надані. Виходячи з вищенаведених обставин справи, та з урахуванням загальних засад цивільного судочинства відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного Кодексу України, а саме: справедливості, добросовісності та розумності, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надані докази в підтвердження обґрунтованості своєї заяви.

Outcome: dismissed