Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

У червні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] Свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовувала тим, що відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком, після розірвання шлюбу відповідач в квартирі не з'являється, місце його проживання не відомо, жодних витрат на утримання квартири не здійснює, комунальні платежі не сплачує, однак залишився бути зареєстровим за адресою квартири [ADDRESS] У зв'язку із цим позивач просила про задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що в справі містяться відповідні докази. Заяв, заперечень, клопотань суду не надав, в зв'язку з чим суд визнає його неявку без поважних причин та вважає можливим розглянути справу у його відсутності по наявним в справі доказам та постановити заочне рішення, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв'язку з одруженням, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 19.04.2017 року виданого Оболонським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №368. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 17.10.2012 року (а.с. 7). Відповідно до довідки виданої Оболонською районною в м. Києві державною адміністрації №104/ОП/К-877-2362 від 02.06.2017 року [ADDRESS] перейменовано на [ADDRESS] Згідно з копією паспорта [PERSON] та довідки виданої відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА від 28.03.2017 року відповідач зареєстрований в квартирі [ADDRESS] Факт непроживання відповідача за адресою квартири № [ADDRESS] підтверджується згідно відповіді від 31.05.2017 року №77-аз/125/51/01-2017, виданої Оболонським УП НП України ГУ в м. Києві, відповідно до якої [PERSON] із заявами та повідомленнями щодо чинення перешкод у проживанні в квартирі [ADDRESS] до Оболонського УП НП України ГУ в м. Києві не звертався. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] не мешкає в квартирі [ADDRESS] більше одного року поспіль. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, при цьому відповідачем не надано належного чи допустимого доказу на спростування позовних вимог. Відповідно до ст. 41 Конституції України, "Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним." Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Стаття 321 ЦК України зазначає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 383 ЦК України, власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Статтею 386 ЦК України визначено засади захисту права власності: Держава забезпечує рівний захист усіх суб'єктів права власності. Ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] як власник має право на здійснення права власності на належну квартиру [ADDRESS] та вимагати усунення порушень цього права. З огляду на зазначене, суд вважає за необхідне визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування квартирою [ADDRESS] Враховуючи зазначене, відповідно до ст. 41 Конституції України, ст.ст. 316, 319, 321, 383, 386, 391, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved