Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер його дідусь [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис № 51, підтвердженням чого є свідоцтво про смерть. Починаючи з 1969 року його дідусь збудував житловий будинок [ADDRESS] . Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Великоберезнянського районного нотаріального округу Вогар М.Ю. від 22.04.1998 року його дідусь заповів житловий будинок в [ADDRESS] своїй дочці [PERSON] . Своєю заявою від 28.05.2019 року його мати, [PERSON] не виявила бажання прийняти спадщину і не заперечила, щоб правовстановлюючі документи на будинок виготовилися на його ім`я. За час життя його дідусь не виготовив правовстановлюючі документи на будинок. Позивач зазначив у позові, що для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок він звернувся до нотаріуса, однак йому було відмовлено у оформленні такої через відсутність правовстановлюючого документу на будинок, у зв`язку з чим право власності на нього не було зареєстроване. Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами за померлим дідусем [PERSON] який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності позовні вимоги підтримує повністю. У судове засідання представник Забрідської сільської ради також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечують. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . З копії заповіту від 22 квітня 1998 року складеного приватним нотаріусом Великоберезнянського нотаріального округу Вогар М.Ю. вбачається, що [PERSON] на випадок своєї смерті робить таке розпорядження : житловий будинок з надвірними будовами, що розташований в [ADDRESS] заповідає дочці [PERSON] в цілому (а.с.10). Разом з цим, як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Великоберезнянського районного нотаріального округу Чурей А.В. № 63/01-16 від 06.06. 2019 року, [PERSON] було повідомлено про те, що стосовно видачі свідоцтво про право власності на нерухоме майно надано не було та не зареєстровано у встановленому законодавством порядку то відповідно право власності у померлого [PERSON] на житловий будинок не виникло. Також в матеріалах справи є копія свідоцтва про народження [PERSON] з якого вбачається, що батьками його є [PERSON] та [PERSON] .(а.с.7). Заявою від [PERSON] яка повідомляє, що спадщину отримувати не бажає,претензій, щоб свідоцтво про право на спадщину було видано на ім`я [PERSON] не має.(а.с.11). Статтями 16, 328 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути в тому числі і визнання права; право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.ст. 1216-1218, ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 20 ЦК України право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлено , що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини , проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно стаття 19 Закону України " Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Як встановлено в судовому засіданні дане майно [PERSON] заповів своїй доньці [PERSON] ,що підтверджується заповітом, до нотаріальної контори Мотиль В.І. не зверталася з заявою про відмову у прийнятті спадщини, оскільки в матеріалах справи такої немає, а тому суд вважає, що з заявою про визнання права власності на житловий будинок має звернутися саме [PERSON] а не позивач [PERSON] . Таким чином, з`ясовані по справі обставини свідчать, про порушення права спадкоємця на прийняття спадщини, а тому в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed