Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-21 00:00:00

У травні 2020 року до суду звернулась [PERSON] (далі-позивач) з позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських, стягнення аліментів, встановлення піклування над неповнолітньою дитиною та призначення піклувальника. Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що є рідною бабусею [PERSON] . Матір`ю [PERSON] є рідна донька позивача - [PERSON] , яка померла [INFO] , а батьком - відповідач [PERSON] . Після смерті дочки, онук проживає разом з позивачкою, відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно сина, не спілкується з ним, не піклується про нього, не цікавиться його фізичним та духовним станом, його розвитком, не забезпечує його належним харчуванням та одягом. Відтак, позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , встановити піклування над онуком, призначити її піклувальником та стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх його заробітків (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06.05.2020 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 07.05.2020 справу було передано до провадження головуючому судді Цимбал І.К. Ухвалою суду від 20.05.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні підготовче судове засідання. 26.11.2020 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи, справу передано головуючому судді Мицик Ю.С. 21.09.2020 Дарницькою районною в м. Києві державною адміністрацією внесено подання щодо призначення Закарян О.М. піклувальником над неповнолітньою дитиною [PERSON] . 16.12.2020 ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С. прийнято до провадження вказану цивільну справу та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження в судове засідання на 22.02.2021. 29.01.2021 головним спеціалістом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації було подано заяву про долучення доказів у справі разом з висновком № 101-69-80/02 від 08.09.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] щодо неповнолітнього сина [PERSON] . В судове засідання, призначене на 22.02.2021 позивач та її представник не з`явились, представником позивача надано до суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача з проханням задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, надав заяву про визнання позову в повному обсязі та просив суд справу розглядати у його відсутність. Представник третьої особи - Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, просив розглядати справи у відсутність представника Служби. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін та представника третьої особи, за наявними матеріалами справи та ухвалити рішення. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Матір дитини після розірвання шлюбу залишила прізвище - « [PERSON] » (а.с.15). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.03.2005, видане відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис про народження № 335. Батьками [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження є [PERSON] та [PERSON] ( а. с.14 ). [INFO] матір дитини - [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.06.2015, виданого Органом державної реєстрації актів цивільного стану, відділом реєстрації смерті у м. Києві Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві (а.с.16 ). Відповідно до положень п.п. 2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. 27.12.2016 [PERSON] надав заяву відповідно до якої відмовився від будь-якого подальшого матеріального утримання та виховання сина - [PERSON] , що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., зареєстровано в реєстрі № 4382 (а.с.20). З матеріалів справи вбачається, що позивач є рідною бабусею неповнолітнього [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження матері дитини, яке було видано 28.12.1978 року Виконавчим комітетом Печерської районної ради про що зроблено запис № 2180 (а. с.10 ). Позивач після розірвання шлюбу із чоловіком відновила своє дошлюбне прізвище із « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтво про розірвання шлюбу між мною та батьком доньки [PERSON] від 05.06.1984, про що зроблено відповідний актовий запис № 590 (а.с.11). Позивач після укладення шлюбу із [PERSON] від 30.08.1985, змінила своє прізвище на « [PERSON] » (а. с.12). Відповідно до довідки № 13, виданої директором Козинської загальноосвітньої школою l-lll ступенів Обухівської районної ради Київської області, неповнолітній [PERSON] дійсно навчається у 9-Б класі (а. с. 19). З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 06.03.2020 вбачається, що [PERSON] проживає з позивачкою за однією адресою: [ADDRESS] (а. с.17). Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. А частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З висновку Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації вбачається, що мати дитини померла, всі обов`язки щодо виховання дитини взяла на себе бабуся [PERSON] у зв`язку з тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов`язків щодо виховання та утримання сина, відтак Орган опіки та піклування Дарницького району м. Києва вважає за доцільне побавити [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітньої дитини [PERSON] . Приймаючи до уваги те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, а саме: виховання та матеріального утримання, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує харчуванням, медичним доглядом, лікуванням, не спілкується з сином не виявляє інтересу до внутрішнього світу, не створює умов для отримання освіти тощо, суд вважає вимоги позивача про позбавлення батьківських прав доведеними та такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому є законні підстави для їх задоволення. Згідно з ч. 2, 4 ст. 243 СК України, опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла 14 років, піклування - над дитиною у віці від 14 до 18 років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом, у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно до ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування. Таким чином, враховуючи, що суд прийшов до висновку про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , беручи до уваги подання Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації є підстави для встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON] , [INFO] та призначення піклувальником бабусю по лінії матері - [PERSON] , [INFO] . Згідно із ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно з ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги обов`язок відповідача утримувати свого неповнолітнього сина на підставі діючого законодавства, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, про те, що з відповідача підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на утримання сина: [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх його доходів щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 06.05.2020 року і до досягнення ним повноліття. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки як вбачається з матеріалів справи відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Крім того, відповідач відповідно до Закону повинен нести обов`язок по утриманню своєї дитини. Згідно із ст.ст.133, 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем при зверненні до суду сплачено 840,80 грн. судового збору, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 840 грн. 80 коп. судового збору в частині вимог про стягнення аліментів. На підставі ст. ст. 150, 164, 166, 180, 182, 184, 243 Сімейного кодексу, ст. 60 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved