Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

16 вересня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ Ощадбанк», в якій просить зобов`язати Державний ощадний банк України Акціонерне товариство філія - Закарпатське обласне управління зняти заборону відчуження майна земельної ділянки, яка розташована на території Обавської сільської ради Закарпатської області, яка належить [PERSON] на праві приватної власності на землю згідно державного акта серії-ЗК 023692, виданого Обавською сільською радою 12 вересня 2001 року на підставі рішення 15 сесії 21 го скликання Обавської сільської ради від 27 грудня 1993 року, цільове призначення земельної ділянки для обслуговування жилого будинку. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.04.2007 року між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі керуючого філії Мукачівського відділення Жиган Олександром Федоровичем був укладений договір іпотеки. Предметом іпотеки було заставне майно, а саме житловий будинок по [ADDRESS] та земельна ділянка, яка розташована на території Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. Земельна ділянка належить [PERSON] на праві приватної власності згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК023692, виданого Обавською сільською радою 12 вересня 2001 року. В травні 2021 року його син хотів прописати свою сім`ю за своїм місцем проживання, а саме по [ADDRESS] . Однак, при оформленні документів виявилось, що прописати таких неможливо, так як жилий будинок та земельна ділянка знаходяться в заставі. Враховуючи той факт, що він 15.12.2015 року повністю погасив кредит, то відповідно до п.п. 4.4. іпотечного договору іпотеки припиняється. 06.08.2021 року він звернувся до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ Ощадбанк» про видачу довідки для зняття обмеження із земельної ділянки, однак отримав відмову, оскільки порушена кримінальна справа по факту крадіжки грошей співробітниками банку. Вказує, що ним була отримана довідка про зняття обтяження з об`єкту нерухомого майна, а саме 17.06.2016 року. Зазначає, що рішенням Мукачівського міського районного суду від 19 травня 2016 року було зобов`язано публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зняти заборону відчуження майна, будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , та повернути [PERSON] свідоцтво про право власності на вказане будинковолодіння. Вказує, що зазначені дії банку порушують його право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм правом власності. Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 20.09.2021 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасники справи заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів. Представник відповідача 21.10.2021 року подав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки згідно договору відновлювальної кредитної лінії № 155 від 05.04.2007 року залишок непогашеної заборгованості за кредитом становить 56 000,00 гривень. Крім того, щодо факту незаконного заволодіння коштами банку порушено кримінальну справу та на даний час не встановлено винних осіб, а тому дані обставини свідчать про неможливість зняття заборон із спірного предмета іпотеки. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що 05.04.2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено договір про відкриття кредитної лінії. Також 05.04.2007 року між сторонами укладений іпотечний договір, предметом якого є будинок [ADDRESS] та земельна ділянка, площею 0,0784 га, яка розташована на території Обавської сільської ради та належить [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ЗК № 023692 від 12.09.2001 року (а.с. 13-19,53-55). Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 19 травня 2016 року вирішено зобов`язати публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» зняти заборону відчуження майна, будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , та повернути [PERSON] свідоцтво про право власності на вказане будинковолодіння (а.с. 7-8). Згідно із довідкою, виданою АТ Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ Ощадбанк» від 17.06.2016 року № 1167, вбачається, що останній не заперечує щодо зняття обтяження з нерухомого майна, а саме домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] по кредиту [PERSON] згідно іпотечного договору від 05.04.2007 року (а.с. 9). З довідки, виданої АТ Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ Ощадбанк» від 12.08.2021 року № 106.09-07/1314, вбачається, що враховуючи той факт, що слідство по кримінальному провадженні на сьогоднішній день не закінчено та не встановлено винних осіб та суму привласнених коштів, АТ «Ощадбанк» не може надати довідку про повне погашення заборгованості та виключити запис про іпотеку (а.с. 11). Враховуючи вказані обставини позивач звернувся до суду з позовними вимогами, в яких просить зобов`язати Державний ощадний банк України Акціонерне товариство філія - Закарпатське обласна управління зняти заборону відчуження майна земельної ділянки, яка розташована на території Обавської сільської ради Закарпатської області, яка належить [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 16 ЦК України визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. В силу ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Також як передбачено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч. 1 ,2 ст. 23 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень» державна реєстрація обмежень речових прав на нерухоме майно проводиться органом державної реєстрації прав на підставі договору застави (іпотеки) нерухомого майна; ухвали суду про забезпечення позову; рішення суду про звернення стягнення на нерухоме майно; рішення суду про визнання власника нерухомого майна банкрутом; постанови органів досудового слідства, державного виконавця про накладення арешту на нерухоме майно; накладення заборони на відчуження нерухомого майна нотаріусом; накладення заборони на відчуження нерухомого майна посадовою особою виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради в населених пунктах, де немає нотаріусів; інших актів органів державної влади чи місцевого самоврядування, їх посадових осіб, прийнятих відповідно до закону. Державна реєстрація обмежень речових прав проводиться в день отримання відповідних документів місцевим органом державної реєстрації прав. Датою і часом державної реєстрації обмежень вважається дата і час обліку заяви в місцевому органі державної реєстрації прав. Відповідно до ст.74 Закону України «Про нотаріат» та п.п.5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження нерухомого майна при одержані повідомлення кредитора про погашення позики або за рішенням суду. Отже за змістом зазначених вимог законодавства, заборону відчуження майна знімає нотаріус, який накладав таку заборону при одержанні повідомлення, за рішенням суду або в інших випадках, передбачених законом. Отже за змістом зазначених вимог законодавства, заборону відчуження майна знімає нотаріус, який накладав таку заборону при одержанні повідомлення, за рішенням суду або в інших випадках, передбачених законом, однак як вбачається з позовної заяви позивач просить зобов`язати Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ Ощадбанк» зняти заборону відчуження земельної ділянки, тоді як вказане не відповідає положення ст.74 Закону України «Про нотаріат» та п.п.5.1 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частина перша та друга статті 5 ЦПК України). Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. Постанова Верхового суду України від 11.08.2021 року у справі 363/3686/18. За таких обставин позовна вимога про зобов`язання Державний ощадний банк України Акціонерне товариство філія - Закарпатське обласна управління зняти заборону відчуження майна земельної ділянки, яка розташована на території Обавської сільської ради Закарпатської області, яка належить [PERSON] не підлягає задоволенню з тих підстав, що не передбачено такого способу захисту права та інтересу, оскільки законом чітко визначено суб`єкта який знімає заборону, а відтак такий спосіб захисту чітко визначений в законі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Закарпатського обласного управління АТ Ощадбанк» про зняття заборони відчуження земельної ділянки слід відмовити. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне віднести вказані витрати за рахунок держави.

Outcome: dismissed