Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

У травні 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що в 1990 році її було прийнято в члени в колгосп «Зоря комунізму», в подальшому перейменованому в КСП «Україна» та з членів колгоспу не виходила та на момент розпаювання земель КСП «Україна» перебувала в його членах та відповідно до Указу Президента України №720 від 8 серпня 1995 року мала право на земельну частку (пай), однак під час складання списку - додатку до Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Україна» її прізвище було помилково пропущено, в зв`язку з чим [PERSON] не отримала земельну частку (пай). Враховуючи вищевикладене, позивач [PERSON] звернулася з даним позовом до суду та прохає: поновити строк для звернення до суду за захистом права та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,47 га умовних кадастрових гектар із земель не витребуваних паїв КСП «Козіївське», розташованих на території Козіївської сільської ради Краснокутського району Харківської області, за межами населених пунктів. В судове засідання позивач не з`явилася, однак надала заяву про слухання справи без її участі та про підтримання заявлених позовних вимог. Представник відповідача - Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської областів судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, проти позовних вимог [PERSON] не заперечував. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Указом Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» визначено, що право на земельний пай мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами цього підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За змістом статей 22, 23 ЗК України (в редакції 1990 року) та Указу Президента особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: - перебування в членах КСП на час паювання; - включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; - одержання КСП цього акта. Таким чином, право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вони є. Матеріали справи свідчать, що позивач [PERSON] 26 червня 1990 року була прийнята в члени колгоспу «Зоря комунізму», (в подальшому перейменованому в КСП «Україна»), про що свідчить архівна довідка архівного відділу Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 29.03.2019 №01-37/12. 13 листопада 1995 року за №5 в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю був зареєстрований Державний акт про право колективної власності на землю КСП «Україна» серії [NUMBER] . Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] на час розпаювання земель КСП «Україна» являлася членом КСП (включена в члени КСП в 1990 році) та з членів КСП не виключалася (відповідь архівного відділу Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області від 29.03.2019 №01-37/12), однак списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Україна» Пархомівської сільської ради серії [NUMBER] включена не була, про що свідчить відповідь Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.06.2019 №251/115-19. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач набула законне право на отримання земельної частки /пай/, а також право на отримання земельної частки /паю/ з не витребуваних паїв, так як на момент розпаювання земель була членом КСП «Україна». Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 N 7 « Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X "Перехідні положення" ЗК ( 2768-14 ). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК ( 435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] мала право на земельну частку (пай), але сертифікат про право на земельну частку (пай) вона не отримувала. За ч. ч. 6, 7 ст. 6 ЗК України 1990 року, при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної Ради, крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють у сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Як вбачається з відповіді Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 13.06.2019 №251/115-19 розмір земельної частку (паю) згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) по КСП «Україна» на території Пархомівської сільської ради становить 5,04 умовних кадастрових гектар. Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, [PERSON] пропустила строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин. Окрім цього, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Отже, на підставі вищевикладеного, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки [PERSON] надала суду достатньо доказів, які підтверджують позов. На підставі вищевказаного та

Outcome: approved