Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи це тим, що 07.11.2012 року рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука розірвано шлюб між ним та [PERSON]. Від даного шлюбу сторони по справі мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Також рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 19.06.2013 року з позивача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у виді ? частини з усіх видів доходів. 29.06.2013 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON], від шлюбу з якою мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. На даний час позивач проживає із [PERSON] та їхньою спільною дитиною [PERSON], дружина позивача перебуває у декретній відпустці, позивач має забезпечувати дружину та дитину самостійно, через складну ситуацію в країні він не має постійного місця роботи та отримує нерегулярний дохід. А тому, у зв'язку зі зміною свого сімейного та матеріального стану, позивач звернувся до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів. Позивач в судове засідання не з'явився, але письмовою заявою прохав суд слухати справу без його участі, позов підтримує повністю. Відповідач позов не визнала, мотивуючи це тим, що позивачем не надано доказів погіршення його матеріального стану та здоров'я, також зазначила, що в разі задоволення позовних вимог погіршиться забезпечення дитини позивача від першого шлюбу, що в свою чергу суперечить ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, окрім того відповідач прохала суд слухати справу без її участі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не відомі. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач до 07.11.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 19.06.2013 року з позивача на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] у виді ? частини з усіх видів доходів, дана обставина підтверджується копією рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 19.06.2013 року (а.с.11). Позивач 29.06.2013 року зареєстрував шлюб із [PERSON], що засвідчується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5), від шлюбу з якою має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З положення ст. 60 ЦПК вбачається, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивач в обґрунтування своїх вимог зазначив, що він не має постійного місця роботи та отримує нерегулярний дохід в підтвердження чого надав до суду довідки про доходи з попередніх місць роботи від 27.05.2014 року № 225 (а.с.8), від 13.01.2014 року вих. № 2 (а.с.9) та від 13.01.2014 року вих. № 7 (а.с.10), які за своїм змістом не відображають реальний матеріальний стан позивача на час розгляду справи, оскільки вказаними довідками охоплений період лише 2013-2014 року. Інших доказів щодо істотних змін матеріального та (або) сімейного стану, а також здоров'я, які б могли стати підставою для зміни розміру аліментів, позивачем на розгляд суду не надано. Як роз'яснив Верховний Суд України у п.п. 3 п.17 постанови Пленуму від 15.05.2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" суд, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, повинен ураховувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому за наявності кількох дітей у відповідача суд повинен виходити із рівності прав кожної дитини на належне матеріальне утримання з тим, щоб одна дитина не перебувала в гіршому становищі порівняно з іншою. Згідно ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, ратифіковану Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 вказаної Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. А згідно ст.27 Конвенції, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Виходячи з наведеного та враховуючи те, що в позивача є матеріальні зобов'язання по утриманню малолітньої дитини від першого шлюбу, зменшення яких є порушенням прав дитини, а також те що позивач не надав доказів, які б підтверджували його неспроможність сплачувати аліменти у визначеному Автозаводським районним судом міста Кременчука розмірі, а обставини, на які посилався позивач, не можуть бути достатньою підставою для зменшення цього розміру, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Outcome: dismissed