Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

22 квітня 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із зазначеним вище позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з [PERSON] заборгованість у розмірі 5119,27 грн за кредитним договором №б/н від 26.09.2012 року та судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 26.09.2012 року, згідно якої отримав кредит у розмірі, що зазначений у довідці Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 16000 грн. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Оскільки спадкоємцем померлого є [PERSON] , а станом на дату смерті прострочена заборгованість за кредитним договором [PERSON] становила 5119,27 грн позивач змушений звернутись із даним позовом до спадкоємця померлого боржника. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2021 року було відкрито провадження по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Також, даною ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування від Державного нотаріуса копії спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Від відділу державної реєстрації виконкому Жовтоводської міської ради витребувано довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті [PERSON] . Від відповідача [PERSON] , у запропонований їй ухвалою суду від 29 квітня 2021 року строк відзиву на позов до суду не надходило. Про розгляд справи відповідач повідомлялась належним чином. Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подала відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , з метою отримання банківських послуг, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку №б/н від 26.09.2012 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.15). З позовної заяви вбачається, що [INFO] [PERSON] помер. Із матеріалів, доданих позивачем до позовної заяви, вбачається що 14.05.2020 року, останній звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори із претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України (а.с.51). Із відповіді Жовтоводської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м.Дніпро) від 12 травня 2021 року, вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не зверталися (а.с.79). З довідки №2/4-1162-01-13 від 07.05.2021 року, виданої Виконавчим комітетом Жовтоводської міської ради вбачається, що станом на 18.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване місце проживання наступних осіб: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с.78). Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 26.09.2012 року, станом на 15.11.2020 року заборгованість [PERSON] становить 5119,27 грн, яка складається з заборгованості за простроченим тілом кредита (а.с.7-10). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (ст.1218, 1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч. 3, 4 ст. 1268 та в ст. 1269 ЦК України. Так, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87 ЦК України "Здійснення права на спадкування") та оформлення спадщини (глава 89 ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття (ч. 5 ст. 1268 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст. 1296 ЦК України). Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Разом з тим суд враховує наступне. Згідно зі ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора вони зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу, суд, за позовом кредитора, накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Системне тлумачення ст. 16 та ч. 2 ст. 1282 ЦК України дозволяє зробити висновок, що: по-перше, норма ч. 2 ст. 1282 ЦК України є спеціальною у площині захисту прав кредиторів спадкодавця у межах спадкових правовідносин, в якій передбачено належний спосіб захисту прав кредиторів спадкодавця; по-друге, до відносин між кредитором і спадкоємцями позичальника не повинні застосовуватися норми закону, які врегульовують загальні наслідки невиконання стороною договірних зобов`язань, зокрема примусове виконання обов`язку в натурі (пред`явлення в судовому порядку вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором). Аналіз ч. 2 ст.1282 ЦК України свідчить, що задоволення вимоги кредитора до спадкоємців позичальника шляхом одноразового платежу, тобто шляхом сплати грошових коштів, можливе лише в позасудовому порядку. Судовий спосіб захисту порушеного права кредитора, у разі відмови спадкоємців від одноразового платежу, полягає у пред`явленні до спадкоємців позову про накладення стягнення на майно. За таких обставин, обраний позивачем спосіб захисту прав не відповідає вимогам ч. 2 ст. 1282 ЦК України, тому позовні вимоги щодо стягнення заборгованості не можуть бути задоволені. Згідно вимог статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судовий збір позивачу не відшкодовується. На ст. ст. 526, 608, 1218, 1269, 1281, 1282, 1296, 1297 ЦК України,

Outcome: dismissed