Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідач [PERSON] 07.09.2007 року уклали кредитний договір № CVCWAK33520728. Зазначають, що згідно договору ПАТ КБ «ПриватБанк» надав кредит відповідачу у розмірі 47500,00 грн. на строк з 07.09.2007 року по 06.09.2012 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки в обумовлені про надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Вказують, що відповідно до кредитного договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати позивачу грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається і заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Зазначають, що позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач взяті на себе зобовязання за договором належним чином не виконав у звязку з чим розмір простроченої заборгованості відповідача [PERSON] станом на 02.10.2015 року складає 31410,94 грн. Зазначають, що датою 06.09.2012 року в кредитному договорі визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобовязань за договором та припинення зобовязань в цілому. Виходячи з вищенаведеного, позивач, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку суму заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний збільшеному терміну позовної давності три роки з 02.10.2012 по 02.10.2015 року за наступним розрахунком: сума простроченої заборгованості по кредиту, розмір % ставки в день, кількість днів прострочення /100. На основі зазначеного, просить, суд, стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 34394,97 грн. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд заявлені позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав та підтримав подані до суду письмові заперечення на позов та заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності. Згідно поданих заперечень відповідач зазначив, що позивач, у своєму позові, жодним чином не вказав на те, що з аналогічною позовною заявою ПАТ КБ «Приват Банк» 28.08.2011 року уже звертався до Садгірського районного суду м. Чернівці та 13.01.2012 року, суд виніс рішення яким позов ПАТ КБ «Приват Банк» до [PERSON], про стягнення заборгованості за кредитним договором № CVCWAK33520728 від 07.09.2007 року в сумі 53912,82 грн. було задоволено. Зазначає, що 10.12.2008 року, на вимогу ПАТ КБ «Приват Банк» [PERSON], відповідно до акту прийому-передачі передав позивачу на реалізацію в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № CVCWAK33520728 від 07.09.2007 року, автомобіль ВАЗ модель 11193, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан № кузова/шасі ХТА111030700018718, реєстраційний номер: СЕ 5807АІ. Також зазначив, що 10.12.2008 року була оформлена довіреність, посвідчена приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області [PERSON], згідно із якою [PERSON] надав ПАТ КБ «Приват Банк» усі необхідні повноваження для здійснення продажу вказаного автомобіля та направлення коштів на погашення заборгованості. На основі зазначеного просить, суд, відмовити позивачу у задоволені позовних вимог. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що у задоволені позову слід відмовити виходячи з наступного. Згідно вимог статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно кредитного договору № CVCWAK33520728 від 07.09.2007 року [PERSON] отримав кредит на купівлю автомобіля у розмірі 47500,00 грн. на термін до 06.09.2012 року. Судом встановлено, що заочним рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 13.01.2013 року із відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват Банк» було стягнуто заборгованість по кредитному договору № CVCWAK33520728 від 07.09.2007 року в розмірі 53912,82 грн. Судом встановлено, що в розрахунку заборгованості кредитного договору № CVCWAK33520728 від 07.09.2007 року не відображено зарахування коштів, виручених позивачем за рахунок реалізації вилученого у [PERSON] автомобіля ВАЗ модель 11193, рік випуску: 2007, тип ТЗ: легковий седан № кузова/шасі ХТА111030700018718, реєстраційний номер: СЕ 5807АІ. Статтями 256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки кредитним договором № CVCWAK33520728 від 07.09.2007 року встановлено кінцевий термін повернення кредиту - 06.09.2012 року, то саме з цієї дати почав перебіг строк позовної давності. Позов про стягнення заборгованості за цим договором подано до суду 05.10.2015 року, тобто поза межами строку, встановленого ст.257 ЦК України. Згідно ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до п.31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин", оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Таким чином, у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості, слід відмовити у зв'язку зі спливом строків позовної давності.

Outcome: dismissed