Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання заповіту нікчемним, зазначивши, що [INFO] померла його мати [PERSON] . За життя, 10.08.2016 року, остання склала заповіт, яким заповіла позивачу земельну ділянку розміром 8,16 га, розташовану на території Трудової сільської ради села Велика Білозерка. Іншим спадкоємцем за цим заповітом була [PERSON] . Але під час розгляду Хортицьким районним судом м. Запоріжжя справи за заявою позивача про встановлення факту належності йому вказаного заповіту, було встановлено, що [PERSON] 07 вересня 2018 року склала новий заповіт, спадкоємцями за яким є лише [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а раніше складений 10 серпня 2016 року заповіт скасовано. Позивач вважає заповіт від 07 вересня 2018 року нікчемним, оскільки його укладено без волевиявлення спадкодавця, посвідчено з численними та грубими порушеннями. Так, заповіт не підписаний заповідачкою та нею не прочитаний, але конкретна причина, через яку вона не змогла підписати вказаний заповіт, в посвідчувальному написі не зазначена. Разом з тим, у [PERSON] не було жодних фізичних вад, хвороб, які б не давали можливості прочитати та підписати документи, так як з 15 серпня 2017 року по 25 березня 2018 року вона проживала разом з позивачем у місті Запоріжжі, а після 25 березня 2018 року позивач та його дружина систематично спілкувалися з нею телефоном, зокрема, 14 серпня, 02 та 09 вересня 2018 року, і [PERSON] розповідала, що порається щодня на городі. Крім того, 07 вересня 2018 року заповідач не приходила до приміщення виконавчого комітету Великобілозерської сільської ради, але в посвідчувальному написі на заповіті і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій не зазначено, ні адреси вчинення нотаріальної дії, ні причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Також, посадова особа, яка посвідчила заповіт, не встановила дату народження свідків, не перевірила їх дієздатність, не перевірила дієздатність особи, яка підписала заповіт - [PERSON] . Згідно з посвідчувальним написом, заповіт був підписаний лише в присутності заповідача. Крім того, заповіт внесено до Спадкового реєстру 23 жовтня 2018 року, тобто, після смерті заповідача. Разом з тим, позивач також просить суд встановити факт, що заповіт, складений [PERSON] 10 серпня 2016 року та посвідчений секретарем виконкому Трудової сільської ради Великобілозерського району Запорізької області [PERSON] .О [PERSON] на ім`я [PERSON] належить [PERSON] . Ухвалою Великобілозерського районного суду Запорізької області 27 лютого 2019 року відкрито провадження у цивільній справі. 14 березня 2019 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Литвиненка Є.В. надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог через їх необґрунтованість та невідповідність положенням закону. Так, представник відповідача зазначає, що [PERSON] з 15 по 29 вересня 2018 року перебувала на стаціонарному лікуванні у Великобілозерській районній лікарні, після перенесеної хвороби була частково паралізована та втратила можливість особисто підписувати будь-які документи. Заповіт по формі та змісту відповідає чинному законодавству і підстави для визнання його нікчемним відсутні. Ухвалою суду від 27 березня 2019 року задоволено клопотання представника позивача адвоката Литвинця Ю.В. про виклик та допит свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , витребування з Енергодарської міської державної нотаріальної контори копій матеріалів спадкової справи після померлої [PERSON] , та клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Литвиненка Є.В. про витребування з КЗ «Великобілозерська центральна районна лікарня» інформації щодо стану здоров`я [PERSON] . [PERSON] . протягом 2018 року, підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. Представник позивача адвокат Литвинець Ю.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, наголосивши, що стороною відповідачів не спростовано відсутності волі [PERSON] на складання спірного заповіту, неможливості спадкодавця прочитати та підписати заповіт, знаходження [PERSON] у приміщенні Великобілозерської сільської ради під час складання заповіту. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені судом у встановленому законом порядку. Представник відповідача [PERSON] адвокат Литвиненко Є.В. в судовому засіданні, крім викладеного у відзиві, зазначив, що позивачем не доведено, що [PERSON] могла прочитати чи підписати будь-що, а сам факт залучення свідків підтверджує неможливість підписання заповіту особисто заповідачем. Представник третьої особи Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений судом у встановленому законом порядку. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є дружиною позивача, з 15 серпня 2017 року по 25 березня 2018 року [PERSON] проживала разом з ними у місті Запоріжжі, за життя нічим не хворіла, на поганий зір не скаржилася. 25 березня 2018 року [PERSON] повернулася додому до села Велика Білозерка. 15 вересня 2018 року з телефонної розмови з [PERSON] свідок дізналася, що [PERSON] відвезли до лікарні і вона перебуває у реанімації. 29 вересня 2018 року її забрали додому і [PERSON] . телефоном повідомила, що [PERSON] вже не може сидіти, вживати тверду їжу. [INFO] [PERSON] померла. 26 вересня 2018 року при зверненні до Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області їй та її чоловіку стало відомо, що 07 вересня 2018 року [PERSON] склала новий заповіт на користь відповідачів, хоча за життя не мала такого наміру. При цьому, свідок також повідомила, що з 25 березня 2018 року по день смерті заповідача, ні вона, ні члени її родини [PERSON] не відвідували, про її хворобу знали лише зі слів [PERSON] , з лікарями не спілкувалися, 16 серпня 2018 року переказали 4000 гривень на лікування. Свідок [PERSON] пояснила суду, що з родиною [PERSON] знайома з 1993 року. В серпні 2017 року вона познайомилася з матір`ю позивача [PERSON] , а в листопаді 2017 року приходила на святкування її дня народження, в той час остання проживала в родині сина. [PERSON] була жвавою та енергійною, а в березні 2018 року вона повернулася додому до села Велика Білозерка. Свідок [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що працює лікарем неврологом у Центральній лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області. [PERSON] надійшла до лікарні з лівостороннім паралічем, погано говорила, але була у свідомості, відповідала на питання. З 15 по 28 серпня 2018 року [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні, після чого була виписана з лікарні додому, але пересуватися вона не могла, потребувала постійного стороннього догляду. У лікарні такий догляд здійснювала невістка [PERSON] , крім неї, станом хворої ніхто не цікавився. Останній раз свідок бачила [PERSON] 28 серпня 2018 року, не зважаючи на те, що остання рухала правою рукою і ногою, була у свідомості, самостійно їсти вона не могла, її годувала [PERSON] Вдома [PERSON] було призначено лікування препаратами, які не впивають на розумову діяльність. Вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] (а.с.17). Згідно зі\~статтею 1233 ЦК України\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. 10.08.2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Трудової сільської ради Великобілозерського району Запорізької області [PERSON] ., яким заповіла позивачу земельну ділянку розміром 8,16 га, розташовану на території Трудової сільської ради села Велика Білозерка. Іншим спадкоємцем за цим заповітом була [PERSON] (а.с.9). Відповідно до частин 1-3\~статті 1254 ЦК України\~заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. 07 вересня 2018 року [PERSON] склала новий заповіт, посвідчений керуючою справами виконавчого комітету Великобілозерської сільської ради [PERSON] , спадкоємцями за яким є відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , а раніше складений 10 серпня 2016 року заповіт скасовано (а.с.18-19). За частинами першою, другою\~статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу; якщо недійсність правочину встановлена законом, то він є нікчемним і визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Спеціальною нормою, яка визначає підстави нікчемності заповіту, є\~стаття 1257 ЦК України, відповідно до якої нікчемним є заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення. Так, загальні вимоги до форми заповіту встановлено\~статтею 1247 ЦК України, якою передбачено, що заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення та має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої\~статті 207 цього Кодексу. У частині четвертій\~статті 207 ЦК України\~зазначено, що якщо фізична особа у зв`язку з хворобою або фізичною вадою не може підписатися власноручно, за її дорученням текст правочину у її присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи на тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. Статтею 1248 ЦК України\~передбачено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу). Статтею 45 ЗУ "Про нотаріат"\~визначено, що якщо фізична особа внаслідок фізичної вади або хвороби не може власноручно підписати документ, то за її дорученням у її присутності та в присутності нотаріуса цей документ може підписати інша особа. Про причини, з яких фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не могла підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі. Правочин за особу, яка не може підписати його, не може підписувати особа, на користь або за участю якої його посвідчено.\~\~\~\~ Відповідно до п.1.4 розділу ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого\~наказом Міністерства\~юстиції України\~від 11\~листопада 2011\~року №\~3306/5 якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися в присутності не менш як двох свідків. Згідно з посвідчувальним написом на заповіті від 07 вересня 2018 року, вчиненим керуючим справами виконавчого комітету Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області [PERSON] , даний заповіт записано нею зі слів заповідача [PERSON] . У зв`язку з із перенесеним заповідачем інсультом на її особисте прохання, в її присутності текст заповіту підписано [PERSON] , до його підписання заповіт зачитаний вголос свідками [PERSON] та [PERSON] . Захворювання заповідача [PERSON] на ішемічний атеросклеротичний мозковий інсульт в басейні каротидного синусу справа підтверджується інформацією центральної лікарні Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області від 14 квітня 2019 року, згідно з якою [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні з 15 по 28 серпня 2018 року із зазначеним діагнозом і була виписана без позитивної динаміки під домашній нагляд (а.с.79), а також показаннями свідка [PERSON] , які позивачем не були спростовані. Отже, оспорений заповіт був посвідчений з дотриманням порядку, визначеного статтями\~1248,\~1253 ЦК України\~та Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5\~. Частиною другою\~статті 41 Закону України «Про нотаріат»\~передбачено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями. Згідно з пунктом 2.1 Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 11 листопада 2011 року № 3306/5\~, нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій\~записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Судом встановлено, що на спірному заповіті такого напису не здійснено. Разом з тим, відсутність інформації в тексті заповіту про місце його складення та посвідчення не є підставою для визнання його недійсним, так як вказаний заповіт був посвідчений особою, уповноваженою на вчинення нотаріальних дій, його форма відповідала вимогам\~ст. 1247 ЦК України\~і волевиявлення заповідача було вільним та відповідало його волі. Крім того, посилання представника позивача на те, що в посвідчувальному написі не вказано, що перевірено дієздатність свідків і особи, яка підписувала заповіт, також не може свідчити про нікчемність заповіту. Частиною першою\~статті 34 ЦК України\~передбачено, що повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років. Так, в заповіті зазначено, що особи свідків та особу, яка підписала заповіт, встановлено, зазначено дані їх паспортів. В межах заявлених позовних вимог і з тих підстав, які зазначені у позовній заяві, на які посилаються позивач та його представник, суд не вбачає підстав для визнання заповіту нікчемним. Не підлягають задоволенню також вимоги щодо встановлення факту належності позивачу заповіту, складеного [PERSON] 10 серпня 2016 року та посвідченого секретарем виконкому Трудової сільської ради Великобілозерського району Запорізької області [PERSON] на ім`я [PERSON] , оскільки вказаний заповіт скасовано наступним заповітом [PERSON] від 07 вересня 2018 року, посвідченим керуючим справами виконавчого комітету Великобілозерської сільської ради Великобілозерського району Запорізької області Гапотій Л.Г.

Outcome: dismissed