Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-19 00:00:00

позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, зокрема просить стягувати аліменти в розмірі 3500 гривень на дитину. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час подружнього життя у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.06.2013 року було присуджено стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій в розмірі 700 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що витрати на утримання дитини з часу прийняття рішення, значно зросли, а сума в 700 гривень на дитину є мізерною та такою, що не відповідає сумі, необхідній для нормального розвитку сина. Оскільки розмір стягуваних з відповідача аліментів не достатній для належних умов, просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача та стягувати з останнього, щомісячно 3500,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву з клопотанням про слухання справи у їх відсутності, позов підтримали повністю. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву з клопотанням про слухання справи за їх відсутності. У відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому народився син [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.03.2012 року. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13.06.2013 р. вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 19.03.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] перебуває у шлюбі з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.11.2018 року, актовий запис №123. У цьому шлюбі у відповідача народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 07.05.2019 року, актовий запис №75. Представник відповідача 04.03.2020 року подав до суду заяву, в якій зазначає, що відповідач позовні вимоги щодо стягнення аліментів визнає частково в сумі 2200 гривень. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, то відповідач заперечує позовні вимоги в повному обсязі. Встановлені судом факти відповідають сімейним правовідносинам, які регулюються\~ст. 51 Конституції України, ст. ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст. 5 Протоколу N 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~ст. ст.\~7,\~141,\~150,\~180-184,\~191 СК України,\~ЗУ «Про охорону дитинства». Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно\~ст.192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Згідно ч. 2-4 ст.\~84\~Сімейного кодексу\~України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Прожитковий мінімум на дитину у 2020 році в Україні становить для дитини віком від 6 (шести) років до 18 (вісімнадцяти) років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Відповідно до ч. 2\~ст. 182 СК України,\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 СК України. В силу вимог\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Разом з тим,\~ст. 183 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно п. 17\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до\~ст. 192 СК України\~визначені підстави змінення розміру аліментів, а саме розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Після ухвалення Франківським районним судом м. Львова рішення від 13.06.2013 року про стягнення з відповідача аліментів в розмірі 700 грн., пройшов значний період часу та за цей час змінились обставини які впливають на розмір аліментів що стягнені з відповідача в твердій грошовій сумі. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дітей, а попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. При цьому аліменти необхідно визначити (залишити) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що оскільки відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини, то такий розмір аліментів забезпечить дитині збереження певного матеріального рівня утримання. При цьому, при збільшенні розміру аліментів, суд враховує, фінансове становище відповідача, його стан здоров`я, сімейний стан, а саме його перебування у новому шлюбі та народження дитини, а також те, що відповідач позовні вимоги про збільшення розміру аліментів визнає частково, а саме погоджується сплачувати аліменти у розмірі 2200 грн. Враховуюче наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги про збільшення розміру аліментів підлягають до задоволення в сумі 2500 грн. Згідно з п.23\~Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Питання щодо розподілу судових витрат вирішити на підставі ст. 141 ЦПК України. Що стосується вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу, то суд виходить із диспозиції ч.1\~ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Судом встановлено, що між позивачкою та адвокатом Коцюбинською Л.С., 08.02.2018 року укладено договір №78 про надання правової допомоги. Даний факт також підтверджується ордером серії ЛВ № 022226 про надання правової допомоги. Як передбачено ст. ст.\~15,\~60,\~62 ЦПК України\~та\~Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", правничу допомогу в суді може надавати адвокат, повноваження адвоката як представника посвідчується довіреністю або ордером. Згідно\~ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнта. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини справи. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських послуг, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, а й також чи сума їх була обґрунтованою. Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності) а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04, п. 269. Відповідно до п. 48 Постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 року, витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Надання доказів про розмір витрат на професійну правничу допомогу не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат. Із врахуванням вище викладеного, а також складністю справи і ціною позову, суд приходить до висновку, що зазначені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6600,00 грн. є необґрунтованими. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3\~000 грн., з урахуванням принципу співмірності з задоволеними позовними вимогами. Відповідно до ч.1\~ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial