Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будбат 2012» про стягнення неотриманої заробітної плати. Свої вимоги позивач мотивує тим, що відповідно до наказу №11 від 10.08.15 його було прийнято монтажником-будівельником за сумісництвом з 11.08.15 з оплатою згідно штатного розкладу. 20.02.17 він отримав повідомлення Первомайського об`єднаного міського військового комісаріату про направлення на медичний огляд призовника, про що він повідомив керівника підприємства, де він працював. Повістку з військомату позивач отримав 27.02.17, про що знову повідомив керівника. Фактично його було призвано 25.04.17. За декілька днів до цієї дати [PERSON] повідомив про це керівника, на що останній нічого не відповів. Вважає, що відповідно ч.3 ст.119 КЗпП України має право на отримання середньої заробітної плати за час проходження строкової служби в Збройних Силах України. З цією вимогою звертався до Відповідача після мобілізації, проте йому повідомили, що він звільнений з роботи з 31.03.17 як сумісник. Це стало для нього новиною, оскільки працював лише на цьому підприємстві і про сумісництво йому нічого не було відомо. У зв`язку з цим просить стягнути з Відповідача на його користь 45066 грн. заробітної плати за час проходження строкової служби в Збройних Силах України. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будбат 2012» подало до суду письмове заперечення, в якому вказує, що відповідно до наказу №11 від 10.08.15 Позивача було прийнято монтажником-будівельником за сумісництвом, 31.03.17 наказом №4 Позивача звільнено з роботи за сумісництвом з 31.03.17 у зв`язку з прийняттям на роботу за основним місцем інших працівників, ст. 43-1 КЗпП України; запис до трудової книжки не вносився, тому що цей документ зберігається за основним місцем роботи працівника. Відповідач також заперечує твердження Позивача, вказані в позовній заяві про те, що для останнього було новиною прийняття на роботу за сумісництвом, оскільки в заяві на прийняття на роботу [PERSON] власноручно вказав про прийняття його на роботу будівельним монтажником за сумісництвом. В задоволенні позову просить відмовити, а розгляд справи проводити без участі представника Відповідача. В судовому засіданні позивач та його представник - адвокат Шаповал В.І. позов підтримали в судовому засіданні з підстав викладених в позовній заяві та просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив розгляд справи проводи без його участі, в задоволенні позову. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до ст.ст.\~15,\~16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будбат 2012» №11 від 10.08.15 [PERSON] прийнятий монтажником будівельником за сумісництвом з 11.08.15 з оплатою згідно штатного розкладу; підстава :заява [PERSON] від 10.08.15 (а.с.7). З заяви [PERSON] від 10.08.15 вбачається, що останній просив прийняти його на роботу в ТОВ «Будбат 2012» будівельним монтажником за сумісництвом з 11.08.15 (а.с….). Відповідно до п.2 наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будбат 2012» №4 від 31.03.17 звільнено з роботи за сумісництвом [PERSON] монтажника будівельного з 31.03.17 в зв`язку з прийняттям на роботу за основним місцем інших працівників, ст.43-1 КЗпП. Згідно з актом про відсутність працівника на робочому місці від 31.03.17 директор ТОВ «Будбат 2012» в присутності головного інженера [PERSON] та виконавця робіт Джулая Сергія Миколайовича, складено даний акт в тому, що монтажник будівельний [PERSON] був ознайомлений з наказом та відмовився поставити свій підпис з наказом ознайомлений в наказі про звільнення №3 від 31.03.17 (а.с. 5). Відповідно до військового квитка серія [NUMBER] від 25.04.17 [PERSON] призваний на строкову військову службу і направлений у військову частину 25.04.17, а 18.04.18 на підставі Указу Президента України від 15.02.18 №33/2018 ЗСУ (а.с.6). Згідно довідки ТОВ «Будбат 2012» від 31.05.18 №1 [PERSON] працював за сумісництвом в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Будбат 2012» з 11.08.15 по 31.03.17 на посаді монтажник будівельний. Дохід за період з 01.01.17 по 31.03.17 склав 10970 грн. Зарплата за березень 2017 р. 3200 грн., розрахункові за невикористану відпустку - 1570,70 грн. Відповідно до ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізуватисвоїздібності до продуктивної і творчоїпраці шляхом укладення трудового договору на одному абоодночасно на декількохпідприємствах, в установах, організаціях, якщоінше не передбаченезаконодавством, колективним договором або угодою сторін. Статтею 43-1 КЗпП України передбачено, що розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадках звільнення з суміщуваної роботи у зв`язку з прийняттям на роботу іншого працівника, який не є сумісником, а також у зв`язку з обмеженнями на роботу за\~сумісництвом, передбаченими законодавством. Відповідно до ч.3 ст.119 КЗпП України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову. Таким працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до\~Закону України \~"Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будбат 2012» за сумісництвом на посаді монтажного будівельника з 11.08.15 по 31.03.17. На момент фактичного призову на строкову військову службу 25.04.17 [PERSON] не перебував у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Будбат 2012». Доводи Позивача про те, що йому було невідомо про його звільнення і про те, що працював як сумісник на даному підприємстві, суд відхиляє, оскільки твердження Позивача повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: актом про відсутність працівника на роботі від 31.03.17; заявою [PERSON] про прийняття на роботу від 10.08.15; наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будбат 2012»№11 від 10.08.18. При цьому правомірність самого звільнення з роботи [PERSON] не оспорюється. Відповідно\~ст.12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Кожна сторона несеризикнастаннянаслідків, пов`язанихізвчиненнямчиневчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Суд,\~оцінюючи належність,\~допустимість,\~достовірність та\~достатність кожного\~доказуокремо,\~а такождостатність\~і взаємнийзв`язок\~в їх\~сукупності за\~своїмвнутрішнімпереконанням,\~щоґрунтується на\~всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та безпосередньомудослідженнюнаявних\~у справідоказів\~приходить до\~висновку,\~щопозовнівимоги є\~необґрунтованими і у йогозадоволенніслідвідмовити. \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed