Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

Як видно з позовної заяви, позивачу [PERSON], належить на праві власності 2/З частини квартири [ADDRESS]. Співвласником квартири є відповідач [PERSON], якому належить 1/3 частина квартири. Відповідно до довідки від 14.08.2013 р. №49 у спірній квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO], 3-тя особа по справі. На даний момент ні позивач, ні відповідач по справі не проживають у спірній квартирі. Квартира [ADDRESS], розташована на VII поверсі будинку та складається з трьох кімнат житловою площею 37,6 кв.м., у тому числі 1-а кімната 12,3 кв.м., 2-а кімната 8,1 кв.м., 3-я кімната 17,2 кв.м., кухні площею 7,4 кв.м., вбиральні 1,3 кв.м., ванної кімнати площею 2,7 кв.м., коридору 10,1 кв.м., вбудованої шафи 1,0 кв.м. Квартира обладнана балконом 2,5 кв. м., лоджією 3,1 кв. м. Загальна площа квартири 62,3 кв. м. Усі кімнати у квартирі ізольовані. На теперішній час не вирішено питання про сплату коштів за житло та комунальні послуги, між сторонами склалися конфліктні стосунки, які перешкоджають нормальному користуванню квартирою, тому позивач бажає визначити порядок користування квартирою. По страві була проведена судова будівельно-технічна експертиза і у зв»язку з цим позивач просить визначити порядок користування квартирою [ADDRESS] між сторонами, виділити в користування позивачу в рахунок ідеальної 2/3 часток в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] житлову кімнату 5 площею 8,1кв.м., житлову кімнату 6 площею 17,2 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м, залишити в користуванні відповідача в рахунок ідеальної 1/3 частки в праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] житлову кімнату 2 площею 12,3 кв.м., лоджію площею 1,5 кв. м, а підсобні приміщення: кухню 7 площею 7,4 кв.м., вбиральню З площею 1,3 кв.м., ванну 4 площею 2,7 кв.м., коридор 1 площею 10,1 кв.м., вбудовану шафу 8 площею 1,0 кв.м. залишити в спільному користуванні. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги в повному обсязі і пояснив, що у позивача є свій житловий будинок, також батько з матір»ю подарували їй свої частки в спірній квартирі, а 1/3частка квартири належить її брату, який не проживає в цій квартирі, бо вже 10 років проживає за кордоном в Ірландії. В спірній квартирі проживає мати сторін [PERSON], останнім часом почали виникати спори з приводу користування квартирою сином позивача, тобто онук з бабусею не можуть знайти спільну мову, тому і постало питання про визначення порядку користування спірною квартирою, проте 3-тю особу ніхто не має наміру виселяти з квартири. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні та в своїх запереченнях позов не визнала і зазначила, що 26.01.2009р. батьки відповідача самостійно вирішили, не порадившись з ним, та подарувати свої частки своїй доньці [PERSON] (сестрі відповідача) для того, щоб остання надавала їм повноцінний догляд та матеріальне забезпечення, оскільки батьки вже літні та хворі люди. Після того, як договір дарування було укладено і позивач набула право власності на 2/3 частки квартири, ставлення її до батьків різко змінилось, вона перестала їх відвідувати, спілкуватись з ними та зовсім цікавитись їх життям. Батьки намагались оскаржити договір дарування, пояснюючи в суді, що вони помилились щодо природи договору, оскільки мали на меті укласти договір довічного утримання, а не безоплатно лишитись єдиного житла, але все залишилось без результатним, і на теперішній час відповідач з сестрою залишаються співвласниками квартири. Відповідач вважає, що права позивача, як власниці, ні яким чином не будуть порушені, якщо не буде конкретного виділення її частини в квартирі, як вона просить в своєму позові, оскільки всю квартиру необхідно залишити в спільному користуванні, щоб батьки могли вільно жити не обмежуючи себе і це буде справедливо доки батьки живі і заслуговують на нормальні життєві умови. Згідно довідки ОСББ «Берізка» №49 від 14.08.2013р. в квартирі проживає мати відповідача та позивача - [PERSON], [INFO], з якою у позивачки дійсно склалися неприязні відносини через не сплату комунальних платежів, через те, що розрахункова книжка по оплаті за квартиру оформлена на [PERSON], а позивачка відмовляється сплачувати 2/3 частини комунальних послуг і за них платить [PERSON] зі своєї пенсії. У випадку встановлення порядку користування, який запропонований позивачем в уточненому позові, [PERSON] залишиться проживати в кімнаті [NUMBER] площею 12,3кв.м, що виділяється відповідачу. Необхідно також врахувати, що [PERSON] важко хвора на церебросклероз, дистано - невротичний синдром та людина похилого віку - 73 роки, а тому не може проживати в комунальній квартирі або в одній кімнаті з членами своєї сім»ї. 3-я особа [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала і зазначила, що після приватизації спірна трикімнатна квартира [ADDRESS] належала відповідачу [PERSON], їй, [PERSON] та її чоловіку [PERSON], кожному по 1/3 частині, на підставі свідоцтва на нерухоме майно від 02.02.2008р. 26.01.2009р. вона з чоловіком подарувати свої частки своїй доньці [PERSON], позивачу по справі, для того щоб остання надавала їм повноцінний догляд та матеріальне забезпечення, оскільки вони вже літні та хворі люди. Після того, як договір дарування було укладено і позивач набула право власності на 2/3 частки квартири, ставлення її до батьків різко змінилось, вона перестала їх відвідувати, спілкуватись з ними та зовсім цікавитись їх життям. У позивача є власний будинок [ADDRESS], в якому вона постійно мешкає, а в квартирі мешкає 3-тя особа, оскільки її чоловік вимушений проживати зі своєю сестрою, яка хворіє і яку він доглядає. В спірній квартирі нетривалий час проживав син позивача, але на теперішній час не приживають ні позивач, ні відповідач, тому ніяких спорів про порядок користування квартирою не виникає, тому вона і просить не визначати такий порядок користування квартирою, який просить позивач. Представники 3-іх осіб: об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Берізка", виконавчого комітету Бердянської міської ради, в судове засідання не з»явилися, заперечень проти позову не надали. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд вважає позов обгрунтованим і підлягаючим задоволенню з наступних підстав: Позивачу [PERSON] належить на праві власності 2/З частини квартири [ADDRESS]. Співвласником квартири є відповідач [PERSON], якому належить 1/3 частина квартири, що підтверджується копією договору дарування серії ВМВ №498108 від 26.01.2009 року, копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССМ №447977 від 28.01.2009 року, копією технічного паспорта від 26.01.2008 року, копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 02.02.2008р., копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.02.2008р. Квартира [ADDRESS] складається з трьох ізольованих кімнат житловою площею 37,6 кв.м., у тому числі 1-а кімната 12,3 кв. м., 2-а кімната 8,1 кв. м., 3-я кімната 17,2 кв. м., кухні площею 7,4 кв. м., вбиральні 1,3 кв. м., ванної кімнати площею 2,7 кв. м., коридору 10,1 кв. м., вбудованої шафи 1,0 кв. м. Квартира обладнана балконом 2,5 кв. м., лоджією 3,1 кв. м. Загальна площа квартири 62,3 кв. м, що підтверджується копією технічного паспорта від 26.01.2008 року. Відповідно до довідки ОСББ «Берізка» від 14.08.2013 р. №49 у спірній квартирі зареєстрована [PERSON], [INFO], 3-тя особа по справі. Стаття 317 ЦК України передбачає, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно із статтею 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.1,2 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. За статтею 391 ЦК Україні власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частина 3 статті 358 ЦК України передбачає, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Відповідно до п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними входами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири. Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 березня 2014р. по справі була призначена судова будівельно-технічна експертиза для з»»ясування питання можливості розподілу квартири [ADDRESS] у натурі відповідно до часток кожного із співвласників квартири ( 2/3 та 1/3) та, якщо виділ частки технічно неможливий, то які можливі варіанти порядку користування квартирою [ADDRESS] відповідно до часток кожного із співвласників квартири ( 2/3 та 1/3) ? . Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №11/14 від 12.05.2014 року розподіл квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], згідно ідеальних часток співвласників неможливий у зв'язку з тим, що неможливо виділити обом співвласникам окремі входи до квартир, окремі приміщення: туалет, ванну, кухню, коридори. Виходячи з розташування трикімнатної квартири в багатоповерховому житловому будинку, планування, етажності і розмірів приміщень, частин співвласників (2/3 +1/3) можливий лише один варіант встановлення порядку користування квартирою, а саме: позивачу [PERSON], на 2/3 частини виділити житлову кімнату 5 площею 8,1 кв.м., житлову кімнату 6 площею 17,2 кв.м., балкон площею 0,7 кв.м. Відповідачу [PERSON] на 1/3 частину виділити житлову кімнату 2 площею 12,3 кв.м., лоджію площею 1,5 кв.м. Підсобні приміщення: кухню 7 площею 7,4 кв.м., вбиральню 3 площею 1,3 кв.м., ванну 4 площею 2,7 кв.м., коридор 1 площею 10,1кв.м., вбудовану шафу 8 площею 1,0 кв.м. залишити в спільному користуванні. Враховуючи, що такий порядок користування квартирою може бути встановлений та не потягне за собою погіршення житлових умов, постановки на облік, як осіб, що потребують поліпшення житлових умов, не суперечить діючому законодавству, також враховуючи, що позивач та відповідач за спільною згодою передали квартиру у користування своїй матері [PERSON], 3-ій особі по справі, яка зареєстрована в цій квартирі і постійно проживає і питання про її виселення не ставиться, тобто не порушуються її права, суд вважає за можливе визначити порядок користування житловим приміщенням в квартирі [ADDRESS] згідно висновку експертизи. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені та документально підтверджені судові витрати. Позивач надала квитанцію про оплату експертизи на суму 1500грн., просить цю суму стягнути з відповідача, тому ці кошти підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved