Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] кошти в сумі 2500,00 дол. США (63687,00 грн.), за проданий автомобіль OPEL ZAFIRA, номер кузова [NUMBER]. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між [PERSON] та [PERSON] 21.08.1999 року зареєстровано шлюб, який рішенням суду від 28.03.2014 року розірвано. Під час перебування у шлюбі сторонами придбано автомобіль OPEL ZAFIRA, 2002, року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], за 9000,00 дол. США по генеральному дорученню, який 22.08.2013 року зареєстровано на [PERSON]. Після розірвання шлюбу, під час поділу спільного майна сторони дійшли згоди, що вищевказаний автомобіль залишиться у користуванні відповідача та у разі його продажу або надання генеральної довіреності на автомобіль іншій особі [PERSON] зобов'язується сплатити позивачеві кошти за спірний автомобіль в сумі 2500,00 дол. США, про що нею було написано розписку. Проте у лютому місяці [PERSON] дізнався, що 27.01.2016 року спірний транспортний засіб продано колишній тещі позивача. Частину коштів за проданий автомобіль [PERSON] повертати відмовилась. В зв'язку з чим, позивач вимушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні позивач та його представник, адвокат Іващенко О.П. позовні вимоги підтримали в повному, обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач та її представник в судовому засіданні 22.08.2016 року заявили клопотання про оголошення перерви для повторного виклику позивача, оскільки предмет та підстава позову протирічать одне одному, а тому позовні вимоги потребують додаткових уточнень [PERSON]. В судове засідання, призначене на 22.09.2016 року та 26.10.2016 року відповідач не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про наступний розгляд справи (а.с. 49) та повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 60, 61). Представник відповідача подав до суду клопотання (вх. № 30270 від 22.09.2016 року) про відкладення розгляду справи 22.09.2016 року, в зв'язку з погіршенням фізичного стану (хворобою) [PERSON], яка бажає особисто приймати участь у судовому засіданні та надавати пояснення та заперечення щодо обставин, зазначених в позовній заяві. Проте, належних доказів на підтвердження поважності неявки в судове засідання 22.09.2016 року та 26.10.2016 року відповідач не надала, в зв'язку з чим, суд визнає, що [PERSON] та її представник не з'явились до суду без поважних причин. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника адвоката Іващенка О.П., оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі в період з 21.08.1999 року, який рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28.03.2014 року, яке набрало законної сили 08.04.2014 року, розірвано (а.с. 6). В період перебування сторонами у зареєстрованому шлюбі придбано автомобіль OPEL ZAFIRA, 2002, року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER], який на праві власності зареєстрований за [PERSON] на підставі довідки-рахунку № ААВ306811 від 22.08.2013 року та акту прийому-передачі № 7354 від 16.08.2013 року (а.с. 10). Відповідно до частини третьої статті 368 Цивільного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями частин першої, другої статті 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно статті 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином судом встановлено, що автомобіль OPEL ZAFIRA, 2002, року випуску, сірого кольору, номер кузова [NUMBER] є спільною сумісною власністю подружжя. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 Сімейного кодексу України та статті 372 Цивільного кодексу України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Аналогічна правова позиція викладена в постанові № 11 від 21.12.2007 року Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя". Відомості про ринкову вартість спірного майна (оцінка відповідної установи) в матеріалах справи відсутні. При цьому позивачем та його представником заперечувалась необхідність з'ясування ринкової вартості спірного автомобіля, оскільки позивач наполягав на стягненні з відповідача суми, про яку домовились в розписці. Оригінал розписки суду не надано. За частиною першою статті 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною третьою статті 372 Цивільного кодекс України визначено, що у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. Позивачем, [PERSON] до позовної заяви додано розписку від 31.05.2014 року, складену [PERSON], згідно якої остання зобов'язалась, у випадку продажу, написанні нею генеральної довіреності на належний [PERSON] автомобіль (свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]) OPEL ZAFIRA, державний номер [NUMBER], сплатити [PERSON] 2500,00 дол. США (а.с. 7). Крім того, суду надано копію договору купівлі-продажу транспортного засобу 3541/2016/000237 (а.с. 8), укладеного між [PERSON] (далі - Продавець) та [PERSON] (далі - Покупець) 27.01.2016 року за умовами п. 1.1. якого продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти у власність транспортний засіб, який має такі характеристики: марка OPEL, модель ZAFIRA, 2002 року випуску, колір сірий, номер кузова (шасі, рама) [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований за продавцем 22.08.2013 року. Транспортний засіб належить на праві власності продавцю, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу (технічним паспортом) серії [NUMBER], виданим 22.07.2013 року (пункт 1.2. вищевказаного договору). Відповідно до пункту 2.1. договору купівлі-продажу транспортного засобу, за домовленістю сторін ціна транспортного засобу складає 20000,00 грн. Таким чином, власником спірного транспортного засобу з 27.01.2016 року є [PERSON], що також підтверджується реєстраційною карткою транспортного засобу (а.с. 9). Повернення грошових коштів за автомобіль позивач намагався здійснити через звернення до правоохоронних органів. В матеріалах справи міститься постанова слідчого Кіровоградського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження від 11.03.2016 року (а.с. 18), в якій зазначено, що в січні 2016 року, невстановлена особа шляхом обману, шахрайським шляхом заволоділа коштами на суму 2500,00 дол. США, які належать [PERSON]. Під час досудового розслідування було встановлено, що в даному кримінальному провадженні наявні ознаки цивільно-правових відносин, які повинні вирішуватись в судовому порядку. В зв'язку з чим, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016120020001952 від 16.02.2016 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 190 Кримінального кодексу України, закрито, у зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 18). Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, позивач реалізував своє право на звернення до суду з позовом

Outcome: dismissed