Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

У поданій до суду заяві [PERSON] просить визнати право власності на спадкове майно у вигляді будинковолодіння, а саме на земельну ділянку за дресою с.Богдашів вул. Набережна №5 Здолбунівського району на якій розташовані житловий будинок загальною площею 29,9м.кв. та надвірні будівлі /сарай/. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 21 січня 2015 року померла її матір [PERSON], яка проживала в [INFO] №5.Дана обставина підтверджується відповідним актовим записом про смерть. Після її смерті відкрилася спадщина на її особисте майно, яка складається із житлового будинку та надвірних будівель розташованих на земельній ділянці в селі Богдашів вул. Набережна №5 Здолбунівського району Рівненської орбласті орієнтовною площею 0,15га. Спадкоємцями після смерті матері [PERSON] є позивачка [PERSON] та її брат [PERSON],який після смерті матері повністю відмовився від своєї частки у спадковому майні в користь позивачки тобто сестри засвідчивши свою волю довіреністю. Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Здолбунівського нотаріального округу [PERSON] відкрита спадкова справа за №2-/2015 за заявою позивачки однак оформлення спадщини неможливе у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів. Позивач подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить суд провести розгляд справи без його участі, за наявних у справі доказів. Відповідач подав заяву, в якій вимоги позову визнає і просить прийняти рішення без його участі. З'ясувавши обставини справи, вивчивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 21 січня 2015 року померла матір позивачки [PERSON], яка все своє життя проживала за адресою [INFO] де знаходиться земельна ділянка площею0,15га. на якій розташований житловий будинок площею 29.9м.кв. та надвірна будівля у вигляді сараю. [PERSON] добровільно відмовився від частки у спадщині після смерті матері в користь позивачки своєї сестри [PERSON], що стверджено його заявою та довіреністю затвердженою приватним нотаріусом , яка зареєстровано у реєстрі під №234 від 03 липня 2015 року. Позивачка як спадкоємець за законом на дану спадщину відповідно ст.1268 ЦК України (2003) прийняла спадщину, подавши до Здолбунівської районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №57646063, виданого 03.07.2015р. Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на вищевказане будинковолодіння не може через те, що не встила зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" . Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Згідно з вимогами ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, в згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як передбачено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Дослідивши письмові докази по справі суд прийшов висновку про можливість задоволення даного позову. Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На думку суду, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси осіб.

Outcome: approved