Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області про визнання незаконними дій інспектора Державної інспекції сільського господарства в Житомирській області Поліщука Д.С. при проведенні перевірки від 05.07.2012р. та складанню акту обстеження земельної ділянки від 05.07.2012р. №05003 і розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки від 05.07.2012р. №14 в розмірі 573,52 грн. Просить скасувати акт обстеження земельної ділянки від 05.07.2012р. №05003 та розрахунок розміру шкоди від 05.07.2012р. №14. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначає, що актом обстеження земельної ділянки від 05.07.2014р. №05003 встановлено, що позивачка, як суміжний землевласник [PERSON] та [PERSON], використовуючи свою земельну ділянку, перемістила паркан, встановлений [PERSON] по межі власної земельної ділянки, внаслідок чого зайняла частину земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] площею 0,0071 га по [ADDRESS] у м.Житомирі. Інспектором при складанні акту було допущено наступні порушення: не повідомлено позивачку про проведення перевірки; акт складено за відсутності позивачки та двох сторонніх свідків; відсутні план схема та обміри двох ділянок. Зазначене обстеження було здійснено не в повній мірі, тому дії інспектора є неправомірними, а оскаржуваний акт - незаконним. Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача у письмовому відзиві на позовну заяву заперечив проти її доводів та вимог, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріли справи та подані докази, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 05.07.2012р. за результатами проведення обстеження земельної ділянки по [ADDRESS] в м.Житомирі державним інспектором сільського господарства Житомирської області складено акт №05003, згідно якого [PERSON], яка є суміжним землевласником, використовуючи свою земельну ділянку, перемістила паркан, встановлений [PERSON] по межі власної земельної ділянки, внаслідок чого зайняла частину земельної ділянки [PERSON] та [PERSON] площею 0,0071 га по [ADDRESS] у м.Житомирі, що згідно ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" свідчить про факт самовільного зайняття земельної ділянки площею 0,0071га. На підставі зазначеного акту було складено розрахунок від 05.07.2012р. №14, згідно якого розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, становить 573,52грн. Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до змісту ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права і обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав це передбаченні законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст. 16 ЦК України. При цьому суд враховує, що власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Таким чином, сам по собі складений інспектором акт обстеження земельної ділянки та розрахунок розміру шкоди до нього є лише фіксацією порушення, що було виявлено під час проведення обстеження та не встановлює будь-яких обов'язків та є різновидом претензії, а їх оскарження не передбачено чинним законодавством в якості способу захисту прав. Зазначена правова позиція також неодноразово висловлювалась у практиці Верховного Суду України, зокрема, в ухвалі від 02.11.2011 року у справі № 6-5112св10, постанові від 12 вересня 2011 року у справі № 6-25цс11. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскарження акту обстеження земельної ділянки від 05.07.2012р. №05003 та розрахунку розміру шкоди від 05.07.2012р. №14 не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту цивільних прав та інтересів особи, а тому у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed