Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

26.12.2018 позивач\~\~звернувся в суд із позовом до відповідача про стягнення моральної шкоди. Підставою звернення із позовом вважає те, що 08.12.2017, відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації», звернувся із запитом на інформацію до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, який зареєстровано 08.12.2017 під вх. №120, в якому просив надіслати 10-ти копій розпоряджень Лукашівського сільського голови, виданих в період з квітня до червня місяців 2017 року в частині, що стосується преміювання службових осіб сільської ради, в тому числі, сільського голови [PERSON] за належне виконання ними службових обовязків, а також усіх доплат, виплат і компенсацій усім працівникам сільської ради, надіслати копію протоколу сесії сільської ради (позачергової) і прийнятого рішення за фактом розгляду заяви сільського голови Лукашівської сільської ради [PERSON] про дострокове припинення повноважень. У той же день, ним був здійснений інший запит на інформацію, який був зареєстрований під вх. №121. 12.12.2017 він звернувся до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради із запитом на інформацію, які були зареєстровані відповідно під вх. №122, 123, 124, 125, 126, 127. На час звернення до суду адміністративної юрисдикції, що мало місце 20.01.2018, ним не отримано запитувану інформацію на жоден із запитів, як і вмотивованої відмови. Дії/бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради при не розгляді його запитів на інформацію завдали йому моральну шкоду, яка виразилась у тривалому стресі і переживанні, зважаючи і на публікацію статті-пасквіно в газеті «Алекс» від 07.12.2017, в якій була подана негативна інформація про нього на захист «бджілки-трудівниці» в особі сільського голови [PERSON], і через те, що не зміг реалізувати свої права, передбачені Конституцією і Законами України, можливості надати запитувані матеріали у судовій справі №702/131/18 у якості належних і допустимих доказів, яку він оцінює у 5\~000 грн. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №823/247/17 від 28.02.2018 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області щодо ненадання відповідей на запитувану інформацію і зобовязано надати відповіді на запитувану інформацію. Виконавчий комітет, його голова свідомо і умисно проігнорували рішення адмінсуду, що змусило його звернутись до нього про видачу виконавчого листа. 08.05.2018 відділом примусового виконання рішень управління ДВС у Черкаській області було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду у справі №823/247/18, а 17.08.2018 була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, хоча до порушника закону не були застосовані будь-які санкції, а він так і не отримав відповідей та запитувану інформацію. Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Просить стягнути із виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області 5\~000 грн. за завдану йому моральну шкоду. 21.01.2019 на адресу суду від представника Лукашівської сільської ради [PERSON] надійшов відзив, відповідно до якого, ознайомившись із позовом [PERSON] у справі № 702/1035/18, вважають, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Вимоги відповідачем не визнаються повністю. Заперечення щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права. Виконавчий комітет не оскаржував рішення Монастирищенського районного суду від 28 лютого 2018 року у справі №823/247/18, у звязку із відсутністю коштів в бюджеті сільської ради на сплату судового збору. Позивач на території Лукашівської сільської ради не проживає та не зареєстрований, не є виборцем. Нерухомого майна на території Лукашівської сільської ради не має. Поставлені в його запиті питання не стосуються реалізації позивачем його соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів. Але, позивач подає численні запити та звернення до виконавчого комітету Лукашівської сільської ради. У своїх зверненнях допускає образливі висловлювання в сторону працівників сільської ради, демонструє зверхність в спілкуванні, насміхається, демонструє певну радість та задоволення від подання численних звернень. Маючи пільги із сплати судового збору, зловживає своїми правами на звернення до судів. Жодних страждань в його поведінці помічено не було. Завдання позивачу моральної шкоди в розмірі 5000,00 гривень, не підтверджується будь-якими належними та допустимими доказами, у тому числі, й обставинами щодо тяжких змін у житті позивача, погіршення стану його здоров'я та самопочуття, шкоди честі та гідності тощо. Відповідно до ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Просить у задоволені позову у даній справі відмовити повністю. У судове засідання позивач не зявився, просить справу розглядати за його відсутності, про що зазначив у позовній заяві (а.с.1, 2). У судове засідання представник відповідача виконавчого комітету Лукашівської сільської ради не зявився, позов не визнав повністю, просить справу розглядати за його відсутності, про що подав заяву. Розгляд справи судом проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали\~справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків.\~ \~ \~ \~ Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. \~ \~ \~ \~Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.02.2018 визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради щодо ненадання [PERSON] відповіді на запитувану інформацію, яка міститься у листах від 08.12.2017 №121, від 12.12.2017 №122, №123, №124, №125, №126, №127 та пунктах 1-2 запиту від 08.12.2017 №120. Зобовязано виконавчий комітет Лукашівської сільської ради надати [PERSON] відповіді на запитувану інформацію, яка міститься у листах від 08.12.2017 №121, від 12.12.2017 №122, №123, №124, №125, №126, №127 та пунктах 1-2 запиту від 08.12.2017 №120. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.5-7). Тобто, суду надано докази наявності бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на запит щодо публічної інформації. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст.24\~Закону України\~«Про доступ\~до публічної\~інформації» 13 січня 2011 року №2939-VI, із змінами та доповненнями ( далі- Закону №2939-VI) відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації несуть особи, винні у вчиненні таких порушень: ненадання відповіді на запит; ненадання інформації на запит; безпідставна відмова у задоволенні запиту на інформацію; неоприлюднення інформації відповідно до\~статті 15\~цього Закону; надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації; несвоєчасне надання інформації; необґрунтоване віднесення інформації до інформації з обмеженим доступом; нездійснення реєстрації документів; навмисне приховування або знищення інформації чи документів. \~ \~ \~ \~Особи, на думку яких їхні права та законні інтереси порушені розпорядниками інформації, мають право на відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку, визначеному законом. \~ \~ \~ \~Згідно ст.56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Згідно ч.2 ст.23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. \~ \~ \~ \~Згідно п.п.2 п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. \~ \~ \~ \~ \~Відповідно\~до\~п.п.1\~п.9Постанови \~Пленуму \~Верховного \~Суду України \~№4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне-за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Позивач, як на підставу задоволення позову, посилається на наявність рішення суду, яким визнано бездіяльність виконавчого комітету Лукашівської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області протиправною та зобовязано вчинити певні дії, а також стверджує, що даною бездіяльністю позивачу завдано моральної шкоди, яка виразилась у стресах і довготривалих переживаннях. Згідно рішення Черкаського окружного адміністративного суду слідує, що розгляд справи відбувся за відсутності позивача, судового збору при подачі позову він не сплачував, що свідчить про відсутність інших негативних явищ для позивача як наслідок бездіяльності відповідача. Також дане рішення, а також позовна заява не містить даних про витребування у відповідача інформації, яка б стосувалася позивача чи його прав та обов'язків. \~ \~ \~ \~Крім цього, позивач, як на підставу задоволення позову, посилається на те, що він не реалізував своє право щодо подання доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. \~ \~ \~ \~Позивач не надав суду доказів звернення до суду із клопотанням про витребування доказів та відмови суду у їх витребуванні. \~ \~ \~ \~Суд, вважає, що наявність судового рішення про визнання бездіяльності виконавчого комітету сільської ради протиправною, не може бути підставою для задоволення даного позову, оскільки даним рішенням не встановлюється безумовна доведеність усіх обов'язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння моральної шкоди. \~ \~ \~ \~ \~Також, позивачем не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сімї душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача у справі, зокрема, доказів погіршення здоровя або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності відповідача, передбачених ч.2 ст.23 ЦК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач жодним чином не обґрунтував розмір моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн. \~ \~ \~ \~Згідно правових позицій Європейського суду з прав людини, висловленої в рішеннях від 25.10.1993 у справі «Гольм проти Швеції», від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 13.07.2006 у справі «Сілін проти України», визнання судом порушення прав особи діями інших осіб само по собі вже є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду, спричинену такими діями. \~ \~ \~ \~ \~У відповідності до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, із змінами і доповненнями, суди в Україні застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що позивачем належним чином не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв'язку між шкодою і протиправною бездіяльністю заподіювача, а також не зазначено, з чого позивач виходив при оцінюванні заподіяної йому шкоди, рішенням районного адміністративного суду факт заподіяння моральної шкоди не встановлено, тому суд приходить до висновку, що у задоволенні позову про її стягнення необхідно відмовити повністю. Відповідно до п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі-громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи. Оскільки в\~здоволені позовних\~вимог позивача\~відмовлено,\~відповідно до\~ст.141\~ЦПК України суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати по сплаті судового збору за рахунок держави. Згідно ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, повязані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно ч.2 ст.138 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Оскільки, представником відповідача [PERSON] не надано суду доказів фактичної сплати (перерахунку) йому виконавчим комітетом Лукашівської сільської ради судових витрат за надання правової допомоги, тому суд вважає, що судові витрати, за надання правової допомоги стягненню із позивача не підлягають. На підставі викладеного\~та

Outcome: dismissed