Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

У серпні 2021 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись з заявою, у якій просять: - ухвалити рішення про усиновлення ними [PERSON] , який народився [INFO] ; - записати їх батьками [PERSON] ; - змінити прізвище, ім`я та по батькові [PERSON] на [PERSON] . Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області заяву підтримав та просить задовольнити. Відповідно до статті 207 Сімейного кодексу України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Згідно з частиною першою статті 208 Сімейного кодексу України усиновленою може бути дитина (стаття 6 цього Кодексу). Статтею 6 Сімейного кодексу України передбачено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. [PERSON] народився [INFO] у м. Житомирі (актовий запис в Книзі реєстрації народжень № 68 від 13.10.2020 р., складений Пулинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управляння Міністерства юстиції (м. Хмельницький)), його батьками є (записані) [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 13.10.2020 р. Таким чином [PERSON] може бути усиновленим. Статтею 211 Сімейного кодексу України встановлено, що усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. У разі усиновлення повнолітньої особи різниця у віці не може бути меншою, ніж вісімнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя, а також особи, зазначені у частинах п`ятій та шостій цієї статті. Усиновлювачами не можуть бути особи однієї статі. Особи, які не перебувають у шлюбі між собою, не можуть усиновити одну і ту ж дитину. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір, вона не може бути усиновлена чоловіком, з яким її мати не перебуває у шлюбі. Якщо дитина має лише батька, вона не може бути усиновлена жінкою, з якою він не перебуває у шлюбі. Якщо такі особи проживають однією сім`єю, суд може постановити рішення про усиновлення ними дитини. Якщо дитина має лише матір або лише батька, які у зв`язку з усиновленням втрачають правовий зв`язок з нею, усиновлювачем дитини може бути один чоловік або одна жінка. Кількість дітей, яку може усиновити один усиновлювач, не обмежується. Статтею 212 Сімейного кодексу України визначено, що не можуть бути усиновлювачами особи, які: 1) обмежені у дієздатності; 2) визнані недієздатними; 3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; 5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; 6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; 7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); 8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; 9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; 10) були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; 11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; 12) є особами без громадянства; 13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3 - 6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Судом при розгляді справи не виявлено обставин, які б у відповідності до вказаних вище положень статей 211 та 212 Сімейного кодексу України забороняли (перешкоджали) [PERSON] та [PERSON] бути усиновлювачами [PERSON] . При цьому Судом встановлено, що, зокрема, [PERSON] та [PERSON] є подружжям, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 06.08.2008 р., мають постійне місце проживання, де створені належні умови для проживання дитини, мають та постійний заробіток (дохід), що підтверджується актом обстеження умов проживання, затвердженим 19.11.2019 р. в.о. начальника Служби у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, довідкою від 26.07.2021 р. № 30 Приватного підприємства "Вінтехпостач" та відомостями від 28.07.2021 р. № 1447 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, висновком від 08.11.2021 р. Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області про доцільність усиновлення [PERSON] та відповідність його інтересам дитини. [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується його паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 03.12.1996 р., [PERSON] народилась [INFO] , що підтверджується її паспортом громадянина України серії [NUMBER] від 17.09.2008 р., тобто вони не молодше двадцяти одного року та старші за дитину, яку вони бажають усиновити, більше як на п`ятнадцять років, мають громадянство України. За висновком від 19.11.2019 р. № 1011, складеним Службою у справах дітей Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновлювачами. Таким чином [PERSON] та [PERSON] можуть бути усиновлювачами [PERSON] . Відповідно до частин першої та п`ятої статті 217, пунктів 4 та 5 частини першої статті 219 Сімейного кодексу України усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом. Усиновлення дитини провадиться без згоди батьків, якщо вони позбавлені батьківських прав щодо дитини, яка усиновлюється, протягом двох місяців після народження дитини не забрали її на виховання до себе в сім`ю та запис про них у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до статті 135 цього Кодексу. [PERSON] , яка, як було встановлено раніше, є матір`ю [PERSON] , заочним рішенням Червоноармійського районного суду Житомирської області від 31.05.2021 р. у справі № 292/264/21 позбавлена батьківських прав щодо сина - [PERSON] . Це рішення, за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, набрало законної сили 13.07.2021 р. Запис про батька [PERSON] вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, що підтверджується витягом від 13.10.2020 р. з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України для призначення допомоги. Таким чином, згода батьків [PERSON] на усиновлення останнього не потрібна. Частинами першою та четвертою статті 218 Сімейного кодексу України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. [PERSON] народився [INFO] , а відтак не досяг такого віку та рівня розвитку, що може висловити згоду на його усиновлення, а відтак така згода не потрібна. Частинами першою та другою статті 224 Сімейного кодексу України встановлено, що суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: 1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; 2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; 3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; 4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; 5) особу дитини та стан її здоров`я; 6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Орган опіки та піклування - Виконавчий комітет Бердичівської міської ради Житомирської області на виконання частини другої статті 312 Цивільного процесуального кодексу України надав висновок від 08.11.2021 р. про доцільність усиновлення [PERSON] та відповідність його інтересам дитини, у якому зазначив, що вважає усиновлення [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (у висновку зазначено [PERSON] та [PERSON] , що є очевидною опискою) доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Беручи до уваги наведене, Суд вважає, що [PERSON] та [PERSON] здатні забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини - [PERSON] , а тому їхня заява в частині усиновлення підлягає задоволенню шляхом оголошення їх усиновлювачем цієї дитини. Статтею 229 Сімейного кодексу України визначено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Якщо усиновлюється дитина, яка досягла семи років, то для запису усиновлювача матір`ю, батьком потрібна згода дитини, крім випадку, передбаченого частиною четвертою статті 218 цього Кодексу. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Відповідно частини першої, частини другої та четвертої статті 231 Сімейного кодексу України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік і якщо вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. За заявою усиновлювачів може бути змінено ім`я дитини. Для такої зміни потрібна згода дитини. Така згода не вимагається, якщо дитина живе в сім`ї усиновлювачів і звикла до нового імені. Якщо усиновлювач записується батьком дитини, відповідно змінюється по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Зважаючи на вказане, Суд задовольняє заяву [PERSON] та [PERSON] в частині запису їх у Книзі реєстрації народжень батьками дитини \- [PERSON] , та зміни прізвища, імені та по батькові дитини.

Outcome: approved