Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] сільської ради Дубровицького району Рівненської області та просить: - визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом, після смерті її матері - [PERSON], яка померла 11.04.2015 року, а саме: на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Л.Українки, буд. №48 в с.Залужжя Дубровицького району Рівненської області; - визнати за нею право власності на спадкове майно за заповітом після смерті її матері - [PERSON], яка померла 11.04.2015 року, а саме на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських споруд і будівель, загальною площею 0,2500 га, відповідно до Державного акту про право власності на земельну ділянку, яка розташована за адресою: с.Залужжя вул.Л.Українки,48. Свої вимоги мотивує тим, що 16 жовтня 1994 року помер її батько [PERSON], а 11 квітня 2015 року померла її мати [PERSON] До дня своєї смерті, її батьки були зареєстровані та постійно проживали разом за адресою: вул.Л.Українки с.Залужжя Дубровицького району в будинку №48, який, відповідно до запису в погосподарській книзі рахується за її покійним батьком [PERSON] Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України її мати вважається такою, що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] Тому після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований по вул.Л.Українки,48 в с.Залужжя Дубровицького району та земельна ділянка, загальною площею 0,2500 га, яка розташована за адресою с.Залужжя вул.Л.Українки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. На дану земельну ділянку її покійна мати оформила та отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №871701. При житті її мати зробила заповіт, за яким на випадок її смерті призначила спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось і взагалі того, на що вона за законом мала право і що належало їй на момент смерті свою дочку, тобто її [PERSON] Однак у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадковий житловий будинок, їй державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Внаслідок цього вона позбавлена можливості оформити право власності на спадкове майно та була змушена звернутися за захистом своїх прав до суду. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився. У своїй заяві просить справу розглянути без участі представника, позовні вимоги визнає. Вислухавши позивача, дослідивши докази по справі, суд у задоволенні позову відмовляє з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що в оформленні права власності на спадковий будинок державним нотаріусом Дубровицької державної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на нього. Із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №263103 (а.с.4) вбачається, що [PERSON] помер 16.10.1994 року, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис за №22. Із свідоцтва про смерть серії І-ГЮ №173782 (а.с.5) вбачається, що [PERSON] померла 11.04.2015 року, про що складено відповідний актовий запис №143. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді майна та майнових прав, до складу якої у відповідності до ст.1218 ЦК України входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились у зв'язку з його смертю. Як вбачається із заповіту, посвідченого 25.02.2008 року (а.с.6) [PERSON] все належне їй майно на яке вона за законом матиме право і яке буде належати їй на момент смерті заповіла дочці [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що померла [PERSON] була власником земельної ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована в с.Залужжя по вул.Л.Українки, буд.48 Дубровицького району Рівненської області, підтвердженням чого є наявний у матеріалах справи державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №871701 (а.с.19). У даному випадку слід врахувати роз'яснення, викладені з цього питання в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", згідно якого свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Оскільки зазначений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №871701 є правовстановлюючим документом, який посвідчує право власності померлої [PERSON], тому позивачем, як спадкоємцем, не втрачена в такому разі можливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Судом встановлено, що спірний житловий будинок з надвірними будівлями по вул.Л.Українки,48 в с.Залужжя Дубровицького району за життя фактично належав [PERSON], що підтверджується випискою з погосподарської книги від 05.11.2015 року №1841, виданої [PERSON] сільською радою (а.с.10). Згідно п.1.1 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах від 11.05.2005 року за №487\\10767, здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і\\або земельної ділянки. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок по вул.Л.Українки,48 в с.Залужжя Дубровицького району не входить до складу спадщини померлої [PERSON] За таких підстав, суд переконується в тому, що у [PERSON] відсутні законні підстави для спадкування по заповіту житлового будинку з надвірними будівлями по вул.Л.Українки,48 в с.Залужжя Дубровицького району.

Outcome: dismissed