Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-11 00:00:00

У серпні 2018 року позивач - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Миколаївгаз" звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача - [PERSON] завдані збитки у розмірі 25 548,76 грн. та 1762,00 грн. судового збору. В обґрунтування свого позову позивач вказав, що [PERSON] є споживачем природного газу. Між сторонами укладені договірні відносини у відповідності до вимог Кодексу ГРМ та Типового Договору розподілу природного газу. 14.03.2017 року в житловому будинку [ADDRESS] було припинено розподіл природного газу у зв'язку з несанкціонованим відновленням газопостачання. 17.08.2017 року під час здійснення перевірки газоспоживаючого обладнання в будинку [ADDRESS], виявлено зрив пломби та самовільне відновлення газопостачання, про що складено акт перевірки від 17.08.2017 року та здійснено відключення самовільно підключеного газоспоживаючого обкладання, про що складено акт № 2532 від 17.08.2017 року. При цьому 17.08.2017 року складено Акт про порушення № 000255566, яким відповідача було викликано на розгляд вказаного акту на засіданні постійно діючої робочої комісії по розгляду Актів про порушення фізичними особами - споживачами природного газу. 15.09.2017 року на засіданні комісії вирішено задовольнити акт про порушення, та складено Акт розрахунок необлікованих об'ємів природного газу та їх вартості на загальну суму 25 548,76 грн. В добровільному порядку суму збитків відповідач не сплатив, тому позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом. Відповідно до заяви, представник позивача просив про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України. Враховуючи те, що від відповідача заперечення та заява про розгляд справи у його відсутність не надходила, то суд зі згоди представника позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відповідності до положень ст. 280-282 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд прийшов до наступного. Відповідно до правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених постановою КМУ від 09.12.1999 № 2246 послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним/газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого установленому порядку. Так, між сторонами укладені договірні відносини у відповідності до вимог Кодексу ГРМ та Типового Договору розподілу природного газу. Відповідно до предмету договору виконавець зобов'язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім'ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного газу для побутових потреб з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов'язується своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки на умовах, передбачених вказаним договором, дотримуватися Правил безпеки систем газопостачання України. 14.03.2017 року в житловому будинку [ADDRESS] було припинено розподіл природного газу у зв'язку з несанкціонованим відновленням газопостачання. Згідно п. 32 договору споживач несе відповідальність згідно з законодавством за самовільне підключення до системи газопостачання. 17.08.2017 року під час здійснення перевірки газоспоживаючого обладнання в будинку [ADDRESS], виявлено зрив пломби та самовільне відновлення газопостачання, про що складено акт перевірки від 17.08.2017 року та здійснено відключення самовільно підключеного газоспоживаючого обкладання, про що складено акт № 2532 від 17.08.2017 року. Відповідно до п. 2 Розділу 3 Глави ХІ Кодексу ГРМ у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого відновлення газоспоживання або використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу спожитий об'єм природного газу визначається за граничними об'ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача за період з дня припинення газопостачання (або у разі тиснення попередньої перевірки відключеного стану - з дня такої перевірки, що має підтверджуватися відповідним актом перевірки), а при використанні газу без договору - з дня його закінчення (розірвання) дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. При цьому відповідно до п. 11 розділу 5 Глави XI Кодексу ГРМ за результатами розгляду акта про порушення на засіданні комісії може бути прийнято рішення про його задоволення (повністю або частково), або необхідність додаткового обстеження чи перевірки, або додаткових пояснень тощо, або скасування акта про порушення. При задоволенні комісією акта про порушення складається акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об'єму та обсягу природного газу і його вартості. При спаданні акту-розрахунку враховується таке: розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об'єм природною газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу. Таким чином, розрахунок завданих збитків за несанкціоноване відновлення газопостачання природного газу склав 25 548,76 грн. Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому стаття 16 ЦК України визначає право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 ЦК України, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов'язок сплати судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved