Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з заявою в якій просить: -визнати недієздатним свого рідного брата [PERSON] [INFO]; -призначити її опікуном [PERSON] [INFO]. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала та пояснила, що останні роки її брат [PERSON] почав хворіти психічним захворюванням. Це проявлялось у тому, що він стягував до квартири різне сміття, пластикові пляшки та інший непотріб. Його квартира прийшла у непридатний для проживання стан: відсутнє опалення, водопостачання, водовідведення. З приводу цього на нього скаржаться сусіди, а він проявляє до них агресію. Вкінці кінців якість зловмисники, користуючись його хворобою, заволоділи квартирою, яка належала йому на праві власності. У зв?язку з цим заявник викликала до нього лікаря-психіатра та працівника міліції, які хотіли його доставити в лікарню для перевірки психічного стану. Однак брат почав застосовувати до лікаря-психіатра та працівника міліції фізичну силу. У зв?язку з цим його примусово було доставлено до психіатричної лікарні. Там лікарі його обстежили та зробили висновок, що стан його психічного здоров?я незадовільний. У зв?язку з цим він за рішенням суду був примусово госпіталізований до психіатричної лікарні. На даний час стан здоров?я [PERSON] покращився, але згідно висновку експертів він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин просить заяву задовольнити. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області не з?явився. Від виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області надійшла заява про розгляд справи без участі представника та подання опікунської ради при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради Київської області про призначення [PERSON] опікуном [PERSON] у випадку визнання останнього недієздатним. Суд, розглянувши справу та дослідивши надані докази, вважає що заява [PERSON] не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON], яка до одруження мала прізвище [PERSON] (а.с. 11-12), народилася 04.11.1956 року і її батьками є [PERSON] та [PERSON] [PERSON], якого [PERSON] просить визнати недієздатним, народився 02.03.1949 року і його батьками також є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12). Отже, [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою і братом. Згідно характеристики [PERSON] зарекомендував себе негативно. З сусідами стосунки не підтримує, конфліктний, зловживає алкогольними напоями, був помічений в громадському порядку та стягує до свого дому різний мотлох (а.с. 8). Суд не може прийняти дану характеристику як достовірну, оскільки в ній зазначено, що вона складена зі слів сусідів [PERSON], які в судовому засіданні як свідки не допитувались та не попереджались про кримінальну відповідальність. Також у справі наявний лист сусідів [PERSON], який адресований до Малинського районного суду (а.с. 22). В листі зазначено, що останні 2-3 року [PERSON] веде себе неадекватно: розібрав в квартирі перегородки на дошки, позбивав штукатурку, вибив з фундаменту каміння, зносить додому різне сміття, розпалює біля будинку вогнище, приносить котів та собак. Викладені в листі відомості суд також не може прийняти як достовірні, оскільки особи, які написали даний лист, теж не допитувались в судовому засіданні як свідки та не попереджались про кримінальну відповідальність. В листі Малинського міжрайонного управління Головного управління Держсанепідслужби у Житомирській області № 419 від 03.07.2015 року вказано (а.с.9), що станом на 02.07.2015 року [PERSON], який проживає в [INFO], вдома не було і не можливо було оцінити санітарний стан його житлового приміщення з середини. Загальний стан території будинку незадовільний: не прибрана, захаращена дошками, стіни обдерті, сходи поламані. Однак вищевказані обставини не свідчать про те, що [PERSON] належить визнати недієздатним. Для визначення стану психічного здоров?я [PERSON] була досліджена його амбулаторна картка (а.с. 100-102). При дослідженні картки вбачається, що лише три записи лікаря. Перший запис датований 10.08.2016 року. В ньому вказано, що [PERSON] госпіталізований в Житомирську обласну психіатричну лікарню № 1 у зв?язку з вкрай агресивною поведінкою до близьких та сусідів. Була черепно-мозкова травма 20 років назад. Злобний, конфліктний, агресивний до оточуючих, включає газ в квартирі, розкладає багаття в кімнаті. Став жертвою аферистів, які викупили в нього двокімнатну квартиру за 100 гривень та купили занедбаний будинок в Малинському районі. На підставі даних відомостей лікар встановив діагноз: виражена деменція внаслідок органічного ураження головного мозку. Даний діагноз носить сумнівний характер, оскільки зроблений лікарем всього за один день на підставі відомостей, які йому особисто не могли бути відомі та без тривалого нагляду за хворим. В другому записі амбулаторної картки [PERSON], який датований 01.11.2016 року, зазначено, що оформлені документи в будинок-інтернат геріатричного профілю. В третьому записі амбулаторної картки [PERSON], який датований 08.11.2016 року, зазначено, що на прийом до лікаря з?явилась його сестра і їй виписані медикаменти. Амбулаторна картка [PERSON] жодних обєктивних даних про стан його психічного здоров?я не містик, як і не містить даних стосовно перенесених черепно-мозкових травм та лікування від їх наслідків. Наступного дня після першого запису в амбулаторній картці [PERSON] був поміщений до Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1, а 15 серпня 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області виніс рішення про його примусову госпіталізацію (а.с. 29). Згідно висновку експертів з судово-психіатричної експертизи № 35-2017 від 31.01.2017 року [PERSON] страждає на виражену деменцію внаслідок змішаного органічного (посттравматичного, інтоксикаційного, судинного) ураження головного мозку з психопатизацією особистості, розладами психіки у вигляді маячного синдрому. Даний діагноз відповідає критеріям шифру F 02.8 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Ступінь наявних змін зі сторони психіки [PERSON] на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с. 58-60). На обґрунтування свого висновку експерти вказали, що спадковість [PERSON] психопатологічно не обтяжена. Батьки померли. Народився здоровим, доношеним, в багатодітній сімї з 6-х дітей. Мав 2 сестри та 3-х братів. На даний час з живих залишилося 4-ро. Батьки давно померли. Ріс і розвивався без особливостей. Навчався посередньо, закінчив 9 класів ЗОШ. Більше ніде не навчався. З 1968 року по 1970 рік служив в армії, демобілізувався в званні молодшого сержанта. Після повернення з армії влаштувався на роботу до паперової фабрики в м. Малин, де пропрацював більше 40 років календровщиком. На даний час ніде не працює, пенсіонер за віком. Двічі був офіційно одружений, але через важкий характер жінки не уживалися з ним, розлучився більше 20 років тому. Дітей від шлюбів не має. Проживає самостійно. По характеру в молодості був спокійний, веселий. Після отриманої більше 40 років (в амбулаторній картці 20 років) тому ЧМТ став дуже «важкий»: нестерпний, злобний, конфліктний, претензійний. Відношення з рідними останні роки значно погіршилися через його хворобу, має важкий характер, часто буває запальний та агресивний, коли випє. На зауваження не реагує, порушує громадський порядок, стягує до свого помешкання різний непотріб. З перенесених хвороб відмічає запалення легень у дитинстві та операцію з приводу апендициту. Близько 40 років тому разом із дружиною потрапив в ДТП (був збитий автомобілем, рухаючись на мотоциклі), отримав важку ЧМТ, лікувався стаціонарно. ВГ, туберкульоз, шкірно-венеричні захворювання, судомні напади заперечує. В анамнезі зловживає алкоголем. Психічний стан змінився близько 4-х років тому, коли став неохайний, не слідкував за своїм зовнішнім виглядом, збирав сміття (макулатуру, картон, пластикові пляшки), зносив його в квартиру, влаштовував в квартирі антисанітарію. Також конфліктував із сусідами, проявляв агресію до рідних, погрожував побити племінника. Сусіди неодноразово зверталися до співробітників міліції. До психіатрів звертатися категорично відмовлявся. Останні 2 роки психічний стан ще більше погіршився: агресивний до рідних та сусідів, імпульсивно та непередбачено нападає з сокирою на оточуючих. Проживає в одноповерховому багатоквартирному деревяному будинку, розібрав фундамент під половиною будинку (бє молотком фундамент), включає газ, намагався розпалити багаття посеред квартири, приніс в квартиру цеглу та заявив, що буде будувати собі піч. Сусіди повторно звернулися до Малинської міської ради з проханням прийняти міри з приводу даного громадянина. Сестра пацієнта звернулась до головного лікаря Малинського МРТМО з проханням оглянути на дому її брата з метою оцінки його психічного стану та госпіталізації до психіатричної лікарні. Під час огляду рай-психіатром був вкрай агресивний, вдарив та штовхнув лікаря, який впав та розбив руку, присутньому співробітнику поліції прибив молотком пальця, при цьому продовжував погрожувати всім розправою. Був направлений на обстеження та лікування до Житомирської ОПЛ № 1. На лікування надійшов в порядку примусової госпіталізації. Знаходився з 10.08 по 19.09.2016 року за рішенням Житомирського райсуду від 15.08.2016 року з діагнозом: виражена деменція внаслідок змішаного органічного (інтоксикаційного, посттравматичного, судинного) ураження головного мозку з психопатизацією особистості, розладами психіки у вигляді маячного синдрому. Зі слів рідних став жертвою аферистів, які викупили у нього двокімнатну квартиру за 100 гривень та купили йому занедбаний будинок в Малинському районі. Рідні піднімають питання арешту квартири та подання документів на суд. При надходження був зовні неохайний, брудний, із різким неприємним запахом нечистот, зарослий з бородою та довгим волоссям на голові. В формально ясній свідомості, грубо орієнтований в часі за рахунок інтелектуально-мнестичного зниження. Знає, що знаходиться в психіатричній лікарні, підтверджує, що раніше тут не лікувався. Звернену мову розуміє, спілкування носить формальний характер. Судження примітивні, на запитання відповідає не завжди по суті, багатослівно, часом жестикулюючи. Шантажує та погрожує покінчити з життям в разі, якщо його не випишуть додому, відмовляється приймати ліки та їжу. Намагався раціоналізувати свою поведінку вдома: «я брудний, бо збираю макулатуру, а там багато пилу». Мова голосна, прискорена по темпу, не завжди розбірлива. Увага нестійка. Візуальний контакт підтримує частково. Мислення конкретного типу, темп психічної діяльності прискорений. У висловлювання спонтанно звучать маячні ідеї відношення, обкрадання на адресу родичів та сусідів. Стверджує, що сусіди та родичі б?ють його, хочуть вкрасти його квартиру, не дають йому жити, зайти до будинку та ходити біля нього поруч. Разом з тим судження амбівалентні. Розлади сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Внутрішньо напружений, злобний. Пам'ять та інтелект знижені. Емоційно нестійкий, легко фруструється, дратівливий. Егоцентричний. Настрій різко знижений із злобнуватим відтінком. До свого стану некритичний, хворим себе не вважає. У відділенні перший час тривожний, напружений, дратівливий, настрій знижений із злобнуватим відтінком. Багатослівний. Емоційно лабільний. Розлади сприйняття заперечує, поведінкою не виявляє. Дементний, егоцентричний. Мислення конкретного типу, темп психічної діяльності прискорений. Вночі спить з переривами. На фоні лікування психічний стан поступово покращився: спокійний, в поведінці впорядкований. Агресії, конфліктності до оточуючих не проявляє. Настрій задовільний. Маячна симптоматика змарніла. Сон, апетит достатні. З лікарні виписаний під нагляд психіатра за місцем свого проживання. Після повернення додому був оформлений в будинок-інтернат для людей похилого віку, де проживає на теперішній час, так як лишився квартири. З вищевказаного обгрунтування вбачається, що [PERSON] розуміє значення своїх дій та може керувати ними, але має певні психічні відхилення. Аналогічні відомості викладені і в епікризі Житомирської обласної психіатричної лікарні (а.с. 103-104). За положеннями частини першої статті 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. При цьому зміст цієї норми слід тлумачити таким чином, що суд має право, але не зобов'язаний визнати фізичну особу недієздатною. Частиною другою статті 39 ЦК України встановлено, що порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється ЦПК України. Відповідно до статті 239 ЦПК України суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров'я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. Метою проведення судово-психіатричної експертизи є з'ясування наявності чи відсутності психічного розладу, здатного вплинути на усвідомлення особою своїх дій та керування ними. Правові, організаційні і фінансові основи судово-експертної діяльності з метою забезпечення правосуддя визначає Закон України "Про судову експертизу". Судово-експертна діяльність здійснюється на принципах законності, незалежності, об'єктивності і повноти дослідження (стаття 3 цього Закону). Законодавство України про судову експертизу складається також з інших нормативно-правових актів, зокрема Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 жовтня 2001 N 397 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 35 Порядку висновок експертизи повинен бути обґрунтованим і містити відповіді на поставлені перед ним питання у межах його компетенції, мати конкретний характер. У разі виявлення експертом важливих фактів, з приводу яких йому не були поставлені запитання, він дає відповідь з власної ініціативи. Відповіді не можуть мати форму рекомендацій або вказівок слідству чи суду. З аналізу наведених норм вбачається, що висновок про недієздатність фізичної особи слід робити, перш за все, на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в сукупності за умови, що особа страждає саме хронічним, стійким психічним розладом, внаслідок чого у особи виникає абсолютна неспроможність особи розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними, і в основу рішення суду про визнання особи недієздатною не може покладатися висновок експертизи, який ґрунтується на припущеннях. Отже, при проведенні експертизи щодо наявності в особи хронічного, стійкого психічного розладу експерт повинен дослідити стан психічного здоров'я особи протягом певного часу, пославшись на медичні документи, їх аналіз та особисте дослідження особи, зробити висновок щодо наявності в особи саме стійкого, хронічного психічного розладу, визначити час, з якого в особи виникло таке захворювання, встановити чи повністю особа не здатна внаслідок цього захворювання усвідомлювати свої дії та керувати ними. Відтак, з зазначених питань висновок експерта повинен бути повним та категоричним, та не має допускати іншого розуміння змісту, ніж зазначений. На встановлення даних обставин вказує і Верховний суд України в постанові № 6-384цс16 від 19.10.2016 року. В даному випадку висновок експертів не містить твердження про те, що [PERSON] внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними. Більш того висновок експертів сам по собі та в сукупності з іншими доказами свідчить про те, що [PERSON] здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За таких обставин суд відмовляє у визнанні [PERSON] недієздатним. У зв?язку з невизнанням [PERSON] недієздатним суд також відмовляє і у призначенні йому опікуна, враховуючи крім вищевказаного те, що з подання про призначення опікуна звернулась опікунська рада при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради Київської області, а не сам виконавчий комітет Ірпінської міської ради Київської області. Вирішуючи питання про судові витрати, суд керується статтею 240 Цивільного процесуального кодексу України в якій зазначено, що судові витрати, пов'язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. Враховуючи вищевказане,

Outcome: dismissed