Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

Позивач Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк», звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив стягнути з відповідача заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 31.01.2018 року по 30.06.2019 року за кредитним договором б/н від 21.12.2009 року в розмірі 125126,90 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності , проти задоволення позову заперечував, просив відмовити так як після пред`явлення позову до суду в січні 2016 року , а тим більше після ухвалення рішення 27.05.2016 року позивач не мав права нараховувати відсотки, а тому відсотки нараховані за період з 31.01.2018 року по 30.06.2019 року нараховані незаконно, банк лише мав право на 3 % річних та інфляційні витрати, але позивач цього не просить. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до таких висновків. Як встановлено судом, 27.05.2016 року Довгинцівським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області було винесено рішення по справі № 211/127/16-ц за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "ПРИВАТБАНК" до [PERSON] про стягнення заборгованості, рішення набрало законної сили 08.06.2016 року. (а.с. 6-7 - копія рішення суду). Даним рішенням з [PERSON] стягнуто на користь позивача заборгованість за кредитом № б/н від 21.12.2009 року, що виникла станом на 30.11.2015 року в сумі 12855,89 грн., що складається з 7651,15 грн. - заборгованість за кредитом, 4116,36 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 500,00 грн. - штраф фіксована частина та процентна складова 588,38 грн. Позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача відсотки за період з 31.01.2018 року по 30.06.2019 року в розмірі 125126,90 грн.. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Так, рішенням Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2016 року заборгованість у повному обсязі за тим самим кредитним договором вже стягнута, вказане стосується й нарахованих відсотків. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Такі правові висновки, узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10 цс 18. З рішення Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 травня 2016 року вбачається, що позивач звернувся до відповідача з позовом 13.01.2016 року, а тому з цього часу дія договору припинена. Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів за період з 31.01.2018 року по 30.06.2019 року в розмірі 125126,90 грн. не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, адже пред`явлені після припинення дії договору. Кредитний договір припиняє свою дію з дати направлення боржнику вимоги про дострокове погашення всієї суми боргу, тому вимоги про стягнення процентів після цієї дати задоволенню не підлягають , даний висновок узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 14.02.2018 року у справі № 564/2199/15-ц. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Отже, у даній справі кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, однак таких вимог банк не заявляв, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими. За таких обставин, оскільки у позивача починаючи з було відсутнє право нараховувати проценти, нараховані в межах строку дії кредитного договору при наявності судового рішення про стягнення цих сум, а також проценти після закінчення строку дії кредитного договору, а вимог про застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України, банк не заявляв, то у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі за його безпідставністю. Згідно частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Outcome: dismissed