Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

01.09.2016 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернувся [PERSON] з заявою про встановлення факту народження дитини. В заяві зазначив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з гр. [PERSON], яка 08.08.2016 року у тимчасово окупованому м. Донецьку народила доньку. Заявник звернувся до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області щодо реєстрації народження дитини, але у звязку з тим, що заявником для підтвердження факту народження дитини предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, йому було відмовлено в реєстрації народження дитини. Заявник просить суд встановити факт народження дитини жіночої статі, дата народження -08.08.2016 року, місце народження м. Донецьк, мати [PERSON], [INFO], громадянка України, місце проживання: [INFO], батько [PERSON], [INFO], на підставі свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 216780, громадянин України, місце проживання: [INFO]. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка заявник [PERSON] суду повідомив, що дійсно перебуває в шлюбі з [PERSON], яка будучи вагітною 08.08.2016 року поїхала в м.Донецьк щоб провідати свою бабусю. В м..Донецьк у дружини почалися пологи і вона народила дитину- дівчинку, батьком якої він є. Зараз дитина та дружина проживають разом із ним в с.Добропілля, вул.Вані Бабенко 53/15. Просить встановити факт народження дитини для надання можливості реєстрації народження дитини в органі РАГСУ. Представник заінтересованої особи - Добропільського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області - в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечували (а.с. 16). Представник УСЗН Добропільської райдержадміністрації в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду,вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], зареєстрований та проживаючий за адресою: [INFO] (а.с. 9 зворот), перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 216780, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області 09.10.2010 року, актовий запис № 529 від 09.10.2010 року.(а.с.11) Згідно медичного свідоцтва про народження № 553 від 08.08.2016 року [PERSON] 08 серпня 2016 року о 09 годині 30 хвилин народила дівчинку вагою 3960 грам у Комунальному закладі «Центральна міська клінічна лікарня № 9 міста Донецька». Дане свідоцтво містить відомості, що воно видано до вимог самопроголошеної ДНР (а.с. 14). Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 1449-1368 від 06.07.2016 року [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] та фактично проживає за адресою: [INFO] (а.с. 8). Відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII( з наступними змінами та доповненнями) будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/ або особами є недійсним і не створює правових наслідків. Разом із тим, суд вважає за необхідне прийняти до уваги зазначене медичне свідоцтво про народження дитини, оскільки інформація, яка міститься в ньому підтверджується іншими доказами про справі, які були дослідженні в судовому засіданні. Судом встановлено, що заявник [PERSON] дійсно звертався до Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, але листом\~№ 622/3.3-120 від 31.08.2016 року [PERSON] було відмовлено в державній реєстрації народження дитини, оскільки ним для підтвердження факту народження дитини предявлено медичний документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с. 13). Відповідно до ч. 3 ст. 257-1 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно медичного свідоцтва про народження № 553 від 08.08.2016 року зазначено, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 216780 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Будьонівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області 09.10.2010 року. Відповідно до абз.1 та абз.2 ч.4ст.13 Закону України«Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI) підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку,визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану громадян підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження ( форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, що видається закладами охорони здоровя незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров»я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу ( форма № 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024 та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоровя, затвердженого постановою КМУ від 09.01.2013 року № 9, медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу. Ці документи подаються для державної реєстрації народження дитини, яка досягла одного року і більше. Згідно з абз. 5 ч. 4ст. 13 Закону № 2398-VI за відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Згідно ст. 7 Закону України "Про громадянство України"особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Відповідно до ч.1 ст. 144 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до п.7 ч.1ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом встановлено, що заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак йому було відмовлено в реєстрації народження дитини. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації народження дитини. Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану",якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Суд вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], [INFO], уродженка м Донецька, громадянка України, зареєстрована за адресою: Донецька область, м Донецьк, вул. Літке, 28а/1 та фактично проживаюча за адресою: [INFO] народила дівчинку вагою 3960 грамів 08 серпня 2016 року в м. Донецьк, Україна. Оскільки заявнику відмовлено в державній реєстрації народження дитини з тих підстав, що ним надано медичне свідоцтво про народження, яке не відповідає формі, що затверджена наказом Міністерства охорони здоровя України від 08.08.2006 року № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, то її заяву необхідно задовольнити, встановивши факт народження дитини, що в подальшому буде підставою для державної реєстрації акту про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і її батьків.

Outcome: approved