Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

Позивачка звернулася в суд із позовом до ДП «Львівський державний завод «Лорта» за участі третьої особи: директор державного підприємства «Львівський державний завод «Лорта» Погребняк О.Л. про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, покликається на те, що наказом ДП «Львівський державний завод «Лорта» від 20 квітня 2017 року №206 «Про звільнення [PERSON] » позивачку було звільнено з посади старшого майстра дільниці 2 монтажно-складального цеху (003) з 24 квітня 2017 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та компенсації за 11 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. Підставою для звільнення є згода профспілкового комітету, наказ №438 від 16 листопада 2016 року та наказ № 42 від 07 лютого 2017 року. Про своє звільнення [PERSON] довідалась на засіданні профспілкового комітету. Директор ДП «Львівський державний завод «Лорта» особисто про звільнення не повідомляв. Позивачка зазначає, що має переважне право залишення на роботі, оскільки у неї висока кваліфікація та продуктивність праці. На ДП «Львівський державний завод «Лорта» вона працює з 1971 року та має стаж 45 років. Крім того, позивачці не було запропоновано іншого місця праці. Звернення [PERSON] до ДП «Львівський державний завод «Лорта» про надання документів, окрім наказу про звільнення, залишилось без відповіді. Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву від 17 липня 2018 року. В відзиві представник відповідача позов заперечує зазначає, що знизилось завантаження роботою виробничих підрозділів заводу ДП «Львівський державний завод «Лорта». Відтак виникла необхідність зменшення кількості робочих місць на підприємстві. На підставі наказу від 16 листопада 2016 року №438 від 07 лютого 2017 року №42. Про звільнення [PERSON] була повідомлена листом №570/12 від 13 лютого 2017 року. Одночасно з попередженням про звільнення 13 лютого 2017 року позивачці було повідомлено, що у зв`язку з відсутністю на підприємстві вакансій відповідно до її професії, їй було запропоновано переведення на вакантні робочі місця. Однак, [PERSON] відмовилась отримати повідомлення від 13 лютого 207 року, про що складено акт від 13 лютого 2017 року з ознайомленням такого акту позивачка теж відмовилась. 22 березня 2017 року за вих. №570-617 адміністрація підприємства звернулась до Профспілкового комітету за поданням про надання згоди Профспілки на звільнення [PERSON] . Рішення про згоду на звільнення [PERSON] прийнято переважною більшістю голосів членів Профспілкового комітету, згідно до протоколу від 03 квітня 2017 року №32. З часу попередження про звільнення, можливості перевести позивачку на вакантну посаду не було. Відповідно до наказу №206к від 20 квітня 2017 року [PERSON] звільнено з 24.04.2017 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату працівників. Листом від 24.04.2017 року вих. №45 її повідомлено про звільнення. З наказом про звільнення [PERSON] ознайомлена 24 квітня 2017 року та отримала його копію. В той день отримала трудову книжку з відповідним записом про звільнення. При звільненні з [PERSON] проведено кінцевий розрахунок по оплаті за відпрацьований час та виплачено вихідну допомогу і компенсацію за 11 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. На підставі викладеного вище, вважає позов необґрунтованим та безпідставним та просить в задоволені позову відмовити. Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07 серпня 2017 року відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня 2019 року справу передано на розгляді судді Мартьяновій С.М. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 02 липня 2019 року справу прийнято до свого провадження та призначено судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, хоч належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Третя особа до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. У відповідності до положень ч.2\~ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено фактичні обставини справи. Наказом директора заводу ДП «Львівський державний завод «Лорта» Погребняк О. № 438 від 16 листопада 2016 року, вирішено скоротити чисельність та штат працівників заводу. /а.с. 41-42/ Згідно з наказом директора заводу ДП «Львівський державний завод «Лорта» Погребняк О. №42 від 07 лютого 2017 року наказано вивільнити працівників заводу у зв`язку зі скороченням чисельності та штату в додатку № 1./а.с. 43/ Відповідно до додатку № 1 до наказу № 42 від 07 лютого 2017 року до списку працівників, які підлягають вивільненню включено [PERSON] , яка працює на посаді старшого майстра дільниці 2. /а.с. 44/ Відповідно до повідомлення №570/12 від 13 лютого 2017 року [PERSON] повідомлено про скорочення чисельності та штату працівників згідно наказів №438 від 16 листопада 2016 року, №42 від 07 лютого 2017 року./а.с 45/ Згідно з актом від 13 лютого 2017 року складеного в присутності заступника начальника відділу кадрів Лопоухова В., начальника бюро відділу кадрів Романів Р. та старшого інспектора відділу кадрів Ващишин М. персонально повідомлено [PERSON] про те, що у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників вона підлягає звільненню в двомісячний термін з дня отримання повідомлення від 13лютого 2017 року №570/12. Крім того, [PERSON] було запропоновано переведення на вакантні робочі місця, однак [PERSON] відмовилась отримати під особистий підпис письмове повідомлення №570/12 від 13 лютого 2017 року. Згідно протоколу засідання первинної профспілкової організації ОПО П «ЛОРТА та адміністрації ДП ЛДЗ ЛОРТА» № 32 від 03 квітня 2017 року, первинною профспілковою організацією прийнято рішення про погодження звільнення [PERSON] /а.с48-49/ Згідно з наказом в.о. директора ДП «Львівський державний завод «Лорта» Жук Д. №206к від 20 квітня 2017 року, [PERSON] старшого майстра дільниці 2 групи монтажно-складального цеху, звільнено 24 квітня 2017 року у зв`язку з скороченням чисельності та штату працівників, з виплатою вихідної допомоги у розмірі середнього місячного заробітку та компенсації за 11 календарних днів невикористаної щорічної відпустки. Відповідно до положення п.1 ч.1 ст.40 КзПП України\~трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КзПП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Згідно ч. 3 ст. 49-2 КзПП України, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України "Про зайнятість населення", власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. Положення п. 19\~Постанови Пленум Верховного Суду України від 06.11.1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»\~роз`яснює, що розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п.1\~ст. 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 25 травня 2016 року у справі № 6-3048цс15, однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. Відповідно до\~статті 49-2 КЗпП України\~про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті\~40, частини третьої статті\~49-2 КЗпП України\~щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. У відповідності до ч.3\~ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.6\~ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши всі наявні матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, враховуючи надану згоду на звільнення [PERSON] надану профспілковою організацією ОПО П «ЛОРТА та адміністрації ДП ЛДЗ ЛОРТА», той факт, що звільнення позивача відбулося дійсно з підстав визначених п.1 ч.1\~ст.40 КЗпП, що підтверджено відповідними доказами у справі, враховуючи те що, звільнення позивача відбулося на законних підставах з додержанням чинного трудового законодавства, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Враховуючи те, що у позові [PERSON] відмовлено повністю, що позивачка відповідно до ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~звільнена від сплати судового збору, то у відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір в необхідно компенсувати за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed