Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

Позивач ПСП «Агрофірма «Хлібороб»» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначило, що ПСП «Агрофірма «Хлібороб»» 01.08.2011 року між підприємством та [PERSON] було укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,76 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років, зареєстрований у Державному реєстрі земель 04.08.2011 року за № 712220004000646. Позивач стверджує, що 01.07.2016 року надіслав відповідачу додаткову угоду та лист повідомлення про поновлення договору оренди, реалізувавши тим самим, своє переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки на строк до 04.08.2023 року. З посиланням на ч. 1 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» позивач просить суд визнати додаткову угоду до договору оренди від 01.08.2011 року зареєстрованого у Державному реєстрі земель 04.08.2011 року за № 712220004000646 укладеною. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просять суд їх задовольнити. Зокрема, зазначили, що ними вжито усіх належних заходів щодо продовження дії договору оренди, але відповідач незаконно відмовляється підписувати додаткову угоду. Після встановлення обставин неотримання відповідачем рекомендованого листа з повідомленням про продовження дії договору та додаткових угод, вважають, що відповідач навмисно уникала від отримання вказаного листа. Крім того, повідомили, що не отримували повідомлення відповідача про відсутність наміру продовжувати договірні відносини, а твердження відповідача про реєстрацію її заяви у журналі вхідної кореспонденції є недостовірним, оскільки за вказаним номером зареєстровано звернення іншої особи. Додатково зауважили, що згідно умов договору таке повідомлення мало бути зроблено відповідачем не пізніше ніж за 9 місяців до закінчення строку дії договору оренди. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти задоволення позивних вимог заперечили у повному обсязі та просять суд відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю вимог. Зокрема, відповідач пояснила, що не отримувала від позивача належного їй примірника договору оренди та жодного повідомлення від ПСП «Агрофірма «Хлібороб»» з пропозицією продовжити договірні відносини. Вважає, що дія договору оренди від 01.08.2011 року є припиненою через закінчення його строку. Стверджує, що до закінчення договору оренди письмовою заявою повідомляла позивача про відсутність наміру продовжити дію договору оренди та вважає договір припиненим через закінчення строку його дії. Крім того, відповідач зазначила, що після закінчення дії договору оренди у жовтні 2016 року зверталася до місцевого відділу поліцію з заявою про припинення протиправних дій позивача щодо користування належною їй земельною ділянкою вже після закінчення дії договору оренди В судовому засіданні встановленні наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З державного акту від 15.07.2005 року серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] на праві власності належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,76 га у адмінмежах Ярошівської сільської ради Катеринопільського району Черкаської області. (а.с.10) З договору оренди землі від 01.08.2011 року, зареєстрованого 04.08.2004 року за № 712220004000646 у Державному реєстрі земель вбачається, що його було укладено між [PERSON] та ПСП «Агрофірма «Хлібороб»». Згідно вказаного договору [PERSON] передала, а ПСП «Агрофірма «Хлібороб»» отримало у строкове платне користування земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,76 га. Відповідно до п. 7 вказаного договору строк його дії складає 5 років.(а.с.8-9) З дослідженого у судовому засіданні конверту рекомендованого відправлення за № 2050100241514 від 01.07.2016 року вбачається, що його відправником було ПСП «Агрофірма «Хлібороб»», а одержувачем зазначено [PERSON]. Також вбачається, що згідно довідки ф. 20 Укрпошти від 06.08.2016 року вказане вище рекомендоване повідомлення не було вручено адресату та повернуто відправнику за закінченням терміну зберігання. Крім того, вбачається, що вміст вказаного рекомендованого відправлення складається з підписаного уповноваженою особою позивача проекту додаткової угоди до договору від 01.08.2011 року у двох примірниках та адресованого [PERSON] листа повідомлення ПСП «Агрофірма «Хлібороб»» (якій не містить дати та номеру) з пропозицією поновлення договору оренди землі від 01.08.2011 року на строк 7 років (а.с.36-42) З висновку Катеринопільського ВП Звенигородського ГУНП в Черкаській області від 11.11.2016 року вбачається, що [PERSON] зверталася до Катеринопільського ВП Звенигородського ГУНП в Черкаській області з приводу самовільного використання ПСП «Агрофірма «Хлібороб»» земельної ділянки, яка належить [PERSON] на праві власності.(а.с.49-50) Відповідно до правової позиції Верховного Суду України висловленої у постанові від 25.02.2015 року у справі № 6-219цс14 у статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено правові підстави пролонгації договору оренди. При цьому вказана стаття фактично об'єднує два випадки пролонгації договору оренди. Так, у частинах першій - п'ятій статті 33 цього Закону передбачено, що по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Виходячи з приписів статей 319, 626 ЦК України слід дійти висновку про те, що реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури та наявності волевиявлення сторін. Таким чином, згідно із частинами першою - п'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» у разі поновлення договору оренди землі умови договору можуть бути змінені за згодою сторін з укладенням додаткової угоди. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати чи інших істотних умов договору, передбачених статтею 15 цього Закону, переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України "Про оренду землі" та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов'язки за договором, орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачена інша підстава поновлення договору оренди: у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Частинами восьмою, дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Таким чином, для поновлення договору оренди землі з підстав, які передбачені частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором, відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову в поновленні договору оренди, сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди. Отже, аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку про те, що порушення переважного права орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦК України, матиме місце при укладенні договору оренди: - з новим орендарем при отриманні письмового повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право; - у разі недосягнення згоди щодо плати за новим договором та інших умов договору з іншим наймачем на більш сприятливих умовах і укладення з ним договору на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права; - укладення договору з новим орендарем за умови, що підставою відмови попередньому орендарю в поновленні договору оренди було повідомлення орендодавця про необхідність використовувати об'єкт оренди для власних потреб. Виходячи з положень статті 11 ЦК України, статті 2 Закону України «Про оренду землі», відповідно до яких права та обов'язки сторін виникають з актів цивільного законодавства й укладеного договору, та частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» слід дійти висновку про те, що направлення відповідачкою до закінчення строку дії договору оренди, укладеного з ПП «Таврія», заяви з проханням не використовувати належну їй земельну ділянку після збирання врожаю 2011 року не створює будь-яких прав та обов'язків для сторін у розумінні статті 33 Закону України «Про оренду землі». Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що всупереч вимогам ст. 33 Закону України «Про оренду землі», позивач як орендар не повідомив відповідача як орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк. За таких обставин, суд визнає, що наведені позивачем правові підстави для пролонгації договору оренди земельної ділянки від 01.08.2011 року зареєстрованого у Державному реєстрі земель 04.08.2011 року за № 712220004000646 відсутні і з огляду на наведене відмовляє позивачу у позові. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed