Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до Попільнянського УЕГГ ПАТ "Житмиргаз" з позовом, в яко-му зазначила, що 27.05.2013 р. у неї в житловому будинку працівником ПАТ "Житомиргаз" було знято лічильник газу "Візар" G6 № 0017235 на державну повірку, а 13.06.2013 року його було повернуто, встановлено та повідомлено позивачці, що вказаний лічильний газу є не спра-вний. В послідуючому вона отримала лист-попередження від відповідача, з якого вбачається, що за нею рахується заборгованість за спожитий газ в сумі 1607 грн. 66 коп.. Однак вказана сума не відповідає дійсності, оскільки по її розрахунках заборгованості за спожитий газ вона не має. Позивачка вважає, що виставивши їй рахунок на неіснуючий борг по оплаті за газ, відповідач умисно хоче заподіяти їй матеріальних збитків, і тому своїми неправомірними діями завдав їй моральної шкоди. З врахуванням викладеного, позивачка просить визнати дії відповідача щодо зняття у неї лічильника газу "Візар" G6 № 0017235, 1977 року випуску та виставлення їй рахунку за спо-житий газ на суму 1607 грн. 66 коп. неправомірними та стягнути з відповідача на її користь моральну шкоду в сумі 5000 грн. Ухвалою суду від 29.04.2014 р. неналежного відповідача -Попільнянське УЕГГ ПАТ "Жи-томиргаз" було замінено на належного - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Житомиргаз"(а.с.45). В суд позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність. Представник позивачки в суді позовні вимоги підтримав, давши пояснення, які від обра-жені в позовній заяві та додатково пояснивши, що позивачка, яка є особою похилого віку, отримавши повідомлення про неіснуючий борг по оплаті за газ, розхвилювалась, вимушена була звертатись за медичною допомогою і тому внаслідок неправомірних дій з боку відпові-дача понесла моральні страждання. Представник відповідача позовні вимоги не визнав повністю, пояснивши, що на ПАТ «Житомиргаз" на даний час покладено обов'язки щодо надання для державної повірки засобів вимірювальної техніки, а саме: лічильників газу. Оскільки лічильник газу, встановлений у по-зивачки, потребував такої повірки, то в травні 2013 року він був знятий у неї в домогоспо-дарстві та направлений на повірку, по результатам якої він був визнаний непридатним для використання, оскільки недообліковував спожитий газ.Про вказане було повідомлено пози-вачці, що вона та її представник не заперечують, і запропоновано [PERSON] придбати новий лічильник газу. Оскільки підмінного фонду лічильників в ПАТ "Житомиргаз" недостатньо для встановлення всім споживачам, то позивачці було встановлено її попередній лічильник газу, проте опломбу-вання його не проводилось і нарахування за спожитий газ проводилось відповідно до вимог законодавства в літній період по кількості проживаючих, а в зимовий -по опалювальній площі. В лютому 2014 року було проведено перерахунок оплати за газ та направлено [PERSON] рахунок на оплату. Вказаний непридатний лічильник газу позивачка замінила лише в 07.03. 2014 році. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, вста-новив наступне. Між [PERSON] та ПАТ «Житомиргаз» 18.03.2006 р. було укладено договір про на-дання послуг з газопостачання до об'єкта надання послуг - житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] (а.с.69-72). На виконання вказаного договору ПАТ "Житомиргаз" надавало послуги з газопостачання до вищевказаного житлового будинку, в якому було встановлено лічильник газу "Візар" G6№ 0017235, що не заперечується сторонами. Як вбачається з акту про зняття лічильника газу для держповірки, перевірки та ремонту від 27.05.2013 р. (а.с.12), а також з пояснень позивачки, викладених в позовній заяві, та пояснень представників сторін в судовому засіданні, 27.05.2013р. в домогосподарстві позивачки було демонтовано лічильник газу «Візар» G6 № 0017235. Вказаний лічильник газу був наданий від-повідачем на повірку, яка була проведена ДП «Житомирстандартметрологія» 30.05.2013 р. та за наслідками якої вказаний лічильник газу був визнаний непридатним до подальшої експлу-атації та ремонту, що стверджується листом ДП «Житомирстандартметрології» за №357 від 30.05.2013 р. (а.с.13). 13.06.2014 р. вказаний лічильник газу було встановлено позивачці без проведення його опломбування (а.с.72), і про непридатність його до експлуатації та про необхідність придбання і встановлення іншого лічильника газу позивачка була повідомлена працівниками ПАТ «Жи-томиргаз», що вбачається з пояснень її представника в суді, а також з її особистих пояснень, викладених в позовній заяві. 07.03.2014 р. позивачці було встановлено новий лічильник газу, придбаний нею за власні кошти, що не заперечується сторонами (а.с.11). Частиною 2 ст. 2 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передба-чено, що цей Закон також поширюється на фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власників засобів вимірювальної техніки, результати вимірювань якими викорис-товуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду. Статтею 19 вказаного Закону передбачено, що об'єктами державного метрологічного конт-ролю і нагляду є, зокрема, засоби вимірювальної техніки. Затверджені типи засобів вимірю-вальної техніки заносяться ЦОВМ до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки у по-рядку, встановленому нормативним документом з метрології цього органу( ст.26 Закону). Засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, випускаються з серійного виробництва, ремонту та у продаж, видаються напрокат, на які поширюється державний мет-рологічний нагляд, підлягають повірці, тобто встановленню їх придатності до застосування на підставі результатів контролю їх метрологічних характеристик. Переліки засобів вимірюваль-ної техніки, що перебувають в експлуатації та підлягають повірці, складаються їх користува-чами (за винятком фізичних осіб, що не є суб'єктами підприємницької діяльності) і подаються на погодження до відповідного територіального органу. Порядок складання цих переліків установлюється нормативно-правовим актом ЦОВМ (ст.28 Закону). Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 22.08.2005р. №218, який був зареєстрований в Міністерстві юстиції України 7 ве-ресня 2005 р. за № 1009/11289 , затверджено Положення про Державний реєстр засобів вимі-рювальної техніки. Як вбачається з роз'яснень, викладених в листі Національної комісії регулювання елек-троенергетики України від 11.12.2002 № 05-39-11/3828 "Щодо повірки побутових лічильників природного газу", адресованому НАК "Нафтогаз України", згідно з роз'ясненнями, які надава-лися ДержстандартомУкраїни листом від 08.12.2000 № 5073/5-3/9, споживачами лічильників газу є як їх власники-фізичні особи, так і газопостачальні організації, і НАК "Нафтогаз Укра-їни" і його організації згідно з Законом не мають права здійснювати розрахунки з населенням за надані послуги з газопостачання за показами не повірених лічильників газу. Відносини між газопостачальними підприємствами, газорозподільними підприємствами та фізичними особами (населенням) - споживачами газу регулюються Правилами надання насе-ленню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 р. № 2246(у редакції постанови KM України від 14.04.2004р. №476). Пунктом 16-1 вказаних Правил передбачено, що періодична повірка лічильників газу, їх технічне обслуговування та пов'язаний з такою повіркою ремонт (у тому числі демонтаж, тран-спортування та монтаж) здійснюються за рахунок газорозподільного підприємства. Підпунктом 7.3.7 п.7.3 вищевказаного Договору, укладеного між сторонами, передбачено, що споживач, тобто позивачка, зобов'язана забезпечити доступ представників виконавця, тоб-то відповідача, до внутрішньобудинкових систем газопостачання та дворових газопроводів для демонтажу або монтажу лічильників газу, пов'язаних з проведенням його періодичної та поза-чергової повірки (а.с.71). Підпунктами 6.2.14 -6.2.16 п.6.2 зазначеного Договору передбачено, що виконавець зобо-в'я-заний безоплатно протягом одного місяця з дати настання строку періодичної повірки лічи-льника газу проводити таку повірку(у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж), а та-кож проводити протягом одного місяця з дня демонтажу лічильника газу його позачергову по-вірку(на вимогу як споживача та виконавця). Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які во-на посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обстави-ни, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Престарілий вік сторони чи її юридична необізнаність не є підставою для звільнення від обов'язку доказування, оскільки відповідно до ст.27 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право користуватись правовою допомогою і це право було роз'яснено судом пред-ставникам сторін. Проте позивачкою суду не надано доказів, які б підтверджували неправомірність дій від-повідача щодо «зняття» та направлення лічильника газу"Візар" G6№ 0017235 на повірку в 2013р. та на повторну повірку в 2014 році, а також порушення цими діями прав та охороню-ваних законом інтересів позивачки. Доказів того, що позивачка, у випадку незгоди з результатами повірки лічильника газу, зверталась до відповідача з письмовою заявою про проведення експертизи лічильника газу, як це передбачено п.3.2.1 «Положення про проведення експертизи лічильників газу, установле-них у споживачів і призначених для обліку природного газу в побуті», затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України 27.12.2005 № 619 та зареєстрованого в Міністерс-тві юстиції України 20 січня 2006 р. за № 53/11927 , позивачка суду також не надала. В той же час, з наданих відповідачем письмових доказів вбачається, що до обов'язку від-повідача, як газопостачальної організації, входить демонтаж лічильника газу та направлення його на державну повірку. Таким чином, суд не вбачає порушень діючого законодавства в тому, що відповідач вико-нав покладені на нього вищевказаними нормативними актами вимоги щодо проведення дер-жавної повірки лічильника газу, який використовувався позивачкою. З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовної вимоги щодо визнання неправомірними дій відповідача по «зняттю» у позивачки лічильника газу для проведення його повірки слід відмовити за безпідставністю. Стосовно позовної вимоги щодо визнання неправомірної виставлення позивачці рахунку за спожитий газ на суму 1697,66 грн., судом встановлено наступне. Відносини з приводу постачання населенню природного газу регулюються ст.714 ЦК України, Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 (зі змінами); Постановою Націона-льної комісії регулювання електроенергетики України «Про затвердження Роздрібних цін на природний газ, що використовується для потреб населення, Міжнародного дитячого центру «Артек» і Українського дитячого центру «Молода гвардія»; постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2006 року № 1697 «Про заходи щодо подальшого вдосконалення меха-нізму забезпечення природним газом вітчизняних споживачів», якою затверджений Тимча-совий порядок установлення роздрібних цін на природний газ для потреб населення. Пунктом 10 Постанови № 2246 передбачено, що розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється, починаючи з 1 січня 2007 року за роздрібними цінами, дифе-ренційованими залежно від обсягів споживання, що встановлені Національною комісією регу-лювання електроенергетики України, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу. Застосування роздрібних цін, диференційованих за-лежно від річних обсягів споживання, у поточному році для споживачів здійснюється залежно від річного обсягу використання природного газу (зафіксованого на особових рахунках спожи-вача) у попередньому році. Газопостачальні підприємства проводять станом на 1 січня перерахунок оплати вартості використаного природного газу та суми нарахованих пільг окремо щодо кожного споживача залежно від обсягу використання газу в попередньому році та від диференційованих залежно від річних обсягів споживання роздрібних цін, що діяли в зазначеному році. Пунктом 16-1 Правил передбачено, що у разі коли лічильник газу, що перебуває у власно-сті споживача, визнано в установленому порядку непридатним до подальшої експлуатації та ремонту, розрахунки із споживачем здійснюються протягом двох місяців з дня письмового повідомлення газорозподільним підприємством споживачеві про визнання лічильника газу непридатним до експлуатації та ремонту відповідно до середньомісячного обсягу споживання природного газу за аналогічний період (опалювальний або міжопалювальний) попереднього року або фактичний період споживання (опалювальний або міжопалювальний), якщо він ста--новить менш як шість місяців, а в подальшому - відповідно до встановлених норм споживання та вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Як зазначалось вище, судом встановлено, що позивачка [PERSON] проживає в жит-ловому будинку по [ADDRESS] і є споживачем послуг з газопостачання. Після виявлення в травні 2013року непридатності до експлуатації лічильника газу №0017-235 і до встановлення 07.03.2014 р. нового лічильника газу нарахування оплати за спожитий газ позивачці проводилось відповідно до вищевказаного пункту Правил, що вбачається з пояс-нень представника відповідача в суді та наданого ним розрахунку (а.с.54-56). Внаслідок вка-заного відповідачем була встановлена наявність заборгованості позивачки за спожитий газ в сумі- 1607,66грн. та їй надіслано претензію - попередження з вимогою сплатити борг з послуг газопостачання (а.с.8). Із зазначених [PERSON] предмету та підстав позову вбачається, що предметом спору стала правомірність нарахування плати за використаний природний газ, оскільки позивачка вважає нарахування такої заборгованості неправомірною. Разом з тим, згідно ст.З ЦПК України кожна особа, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб'єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом мате-ріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений ст.16 ЦК України. Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права. Спосіб захисту порушеного права частіше за все визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. Оскарження дій ПАТ «Житомиргаз» щодо нарахування плати за використаний природний газ та визнання неправомірним виставлення рахунку, а саме: попередження від 12.02.2014 р., який є різновидом претензії, не передбачено діючим законодавством в якості способу захисту прав. Усе, що зазначала [PERSON] в позовній заяві, а також пояснив її представник в су-довому засіданні, може бути запереченням у разі пред'явлення відповідачем до неї позову про стягнення певної суми заборгованості по оплаті за спожитий газ, однак такі позовні вимоги у цьому провадженні не розглядаються. Вказане узгоджується з позицією, викладеною Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в ухвалі від 04.07.2012р. по справі №6-1034 св/12. З вказаних підстав в задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірними дій ПАТ «Житомиргаз» щодо виставлення позивачці рахунку на оплату за спожитий газ в сумі 1607,66 грн. необхідно відмовити. Оскільки позовна вимога щодо стягнення з відповідача моральної шкоди є похідною від вимог щодо визнання дій останнього неправомірними, в задоволені яких суд відмовляє, тому і підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди немає.

Outcome: dismissed