Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

04 грудня 2013 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: визнати недійсним договір позики №02/2011 від 01.12.2011 року, укладений між [PERSON] та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Гроуверс». Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.12.2011 року між сторонами був укладений оспорюваний договір. За умовами Договору відповідач надав позивачу грошові кошти на загальну суму 1 673 952,00 грн., що виникли, як борг внаслідок невиплати за договором позики №07/2008 від 18.11.2008 року, а відповідач зобов'язався повернути позивачу зазначену суму коштів до 01.12.2012 року та сплатити відсотки. Як зазначає позивач, йому стало відомо про існування договору під час провадження по справі, яка знаходилась в провадженні господарського суду м.Києва. Позивач зазначає, що спірний договір є недійсним з тих підстав, що були відсутні повноваження представника позивача на укладення договору позики - [PERSON], який підписав договір, він був звільнений з посади директора рішенням загальних зборів учасників позивача від 26.12.2008 року та призначено на зазначену посаду [PERSON]; кошти в розмірі 1 673 952,00 грн. за Договором позики не були отримані позивачем, до каси товариства не надходили, не були оприбутковані, не відображені в податковій та бухгалтерській звітності, на рахунках не відображені; також [PERSON] при підписанні договору діяв з перевищенням повноважень, так як він був обмежений щодо суми правочину. В судовому засіданні представники позивача заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідачка заявлені вимоги не визнала та просила відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що [PERSON] був чинний директор так як про це зазначено у витязі з ЄДРПОУ, про обмеження там так само не зазначено. Як зазначає відповідач, в той час [PERSON] не міг повернути кошти за договором позики 2008 року, а тому був укладений інший договір позики кошти за яким отримані, оприбутковані та внесені на рахунок підприємства. Крім того, вимоги до Товариства визнані господарським судом в справі про банкрутство підприємства. В судовому засіданні, яке відбулось 17.06.2014 року відповідачка покинула зал судового засідання разом із вільними слухачами, які були видалені із залу судового засідання за порушення порядку в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представників позивача, відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, зборами учасників СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» 17.03.2004 року було призначено на посаду директора СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» [PERSON] з 01.04.2004 року (протокол №6 від 17.03.2004 року). Загальними зборами учасників СГТОВ «Юнайтед Гроуверс» 26.12.2008 року за неналежне виконання службових обов'язків, перевищення службових повноважень, невиконання рішень Загальних зборів учасників СГТОВ «Юнайтед Гроуверс» звільнено з посади директора СГТОВ «Юнайтед Гроуверс» [PERSON] з 13.02.2009 року та призначено на посаду директора СГТОВ «Юнайтед Гроуверс» [PERSON] (протокол №23 від 26.12.2008 року). [PERSON] оскаржував протокол про його звільнення в Броварському міськрайонному суді Київської області, але за його заявою від 09.11.2009 року позовна заява була залишена без розгляду. Як вбачається з копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, керівником СГТОВ «Юнайтед Гроуверс» з 13.02.2009 року є [PERSON] В той же час в судовому засіданні [PERSON] надала витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців в якому зазначено, що станом на 06.12.2013 року керівником СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» є [PERSON] Стаття 62 Закону України «Про господарські товариства» визначає, що у товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган: колегіальний (дирекція) або одноособовий (директор). Дирекцію очолює генеральний директор. Членами виконавчого органу можуть бути також і особи, які не є учасниками товариства. Дирекція (директор) вирішує усі питання діяльності товариства, за винятком тих, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників. Загальні збори учасників товариства можуть винести рішення про передачу частини повноважень, що належать їм, до компетенції дирекції (директора) (ч.2 ст.62 Закону України «Про господарські товариства). Дирекція (директор) підзвітна загальним зборам учасників і організує виконання їх рішень. Дирекція (директор) не вправі приймати рішення, обов'язкові для учасників товариства (ч.3 ст.62 Закону). Дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами (ч.4 ст.62 Закону). У Товаристві створюється виконавчий орган - Директор. Директор вирішує усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що входять до виключної компетенції Загальних зборів Учасників. Директор підзвітний Загальним зборам Учасників і організує виконання їх рішень. Директор призначається на посаду та звільняється з посади за рішенням Загальних зборів Учасників Товариства. Директор діє без довіреності від імені Товариства у межах повноважень, встановлених чинних законодавством, Статутом Товариства та рішенням Загальних зборів Учасників, контролює ведення бухгалтерського обліку результатів діяльності Товариства. (п.12.1 - 12.5 Статуту). Пунктом 12.8 Статуту надано право Директору Товариства укладати угоди, договори, контракти та здійснювати інші правочини; право першого підпису фінансово-господарських і банківських документів від імені Товариства, забезпечувати поточне розпорядження майном та грошовими коштами Товариства в межах повноважень, визначених Статутом, рішеннями зборів Учасників та чинним законодавством України; забезпечувати виконання рішень Загальних зборів Учасників. Як було встановлено в судовому засіданні, після реєстрації змін до статуту 23.11.2006 року, до укладення оспорюваного правочину, зміни до статуту Товариства не вносились. Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Статтею 237 ЦК України визначено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства. Приписами ст. 92 ЦК України встановлено, що юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. Статтею 97 ЦК України передбачено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом. При цьому, в розумінні ч. ч. 1,2 ст. 145 ЦК України та ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. 01 грудня 2011 року між [PERSON] (далі - Позикодавець) та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Гроуверс» (далі - Позичальник) в особі директора [PERSON], який діє на підставі Статуту був укладений договір позики №02/2011. За умовами даного договору Позикодавець передає, а Позичальник приймає грошову суму в розмірі 1 673 952,00 грн., яка утворилась внаслідок несплати по Договору позики від 18.01.2008 року строком до 01.12.2012 року за сплатою відсоткової ставки в розмірі 36% річних, проценти сплачуються щомісячно із розрахунку 3% на місяць кожного першого числа та складають 50 218,56 грн. (п.п.1, 4 Договору). Як зазначено в п.3 Договору, кошти були отримані в позику для здійснення господарської діяльності Товариства. На підтвердження отримання коштів в сумі 1 673 952,33 грн., 01.12.2011 року [PERSON] була видана квитанція до прибуткового касового ордеру за підписом [PERSON] Як пояснила в судовому засіданні [PERSON] кошти, які були надані за оспорюваним договором позики, [PERSON] дійсно тримав у руках, вона їх бачила, а потім був переукладений договір на іншу суму та на інший строк, так як [PERSON] не міг повернути зазначених коштів. [PERSON], як свідок в судовому засіданні пояснив, що він працював директором Товариства з 01.04.2004 року по 2013 рік. Кошти в 2011 році [PERSON] не повертав, не передавав та не оприбутковував їх, позичив кошти, щоб показати [PERSON], що йому довіряють, а потім кошти були повернуті тим, хто їх позичив. В судовому засіданні як свідок [PERSON] пояснила, що вона з 2006 року працює заступником директора СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» і є засновником Товариства, але [PERSON] не знає та остання ніколи не вкладала кошти в Товариство. Як пояснила свідок, вона в 2011 році дізналась про заборгованість по підприємству. [PERSON] в судовому засіданні як свідок пояснив, що він, як один із засновників Товариства вносив кошти на рахунок підприємства для використання на потреби підприємства. Про внесення коштів на рахунок підприємства [PERSON] йому нічого не було відомо. [PERSON] в судовому засіданні як свідок пояснив, що з 02.04.2004 року до середини 2011 року він працював бухгалтером Товариства, але і на даний час не звільнений наказом. Пояснив в засіданні, що від [PERSON] кошти в 2011 році не надходили. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього кодексу, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Частиною 3 статті 215 ЦК України передбачено, що недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до п. 9.2. статуту СТОВ «Юнайтед Гроуверс» прийняття рішень Загальними зборами учасників товариства відбувається наступним чином: з питань, що зазначені в пунктах 9.1. а), б), є), а саме: визначення основних напрямів діяльності товариства, затвердження планів та звітів про їх виконання, внесення змін і доповнень до статуту товариства та виключення учасника з товариства, рішення вважаються прийнятими, якщо за них проголосували учасники, яким належить більше, ніж 50% голосів від загальної кількості голосів учасників товариства; з решти питань рішення приймаються простою більшістю голосів учасників, що присутні на Загальних зборах учасників СТОВ «Юнайтед Гроуверс» або що проголосували методом опитування. Виходячи з наведених положень статуту, рішення загальних зборів учасників товариства, в тому числі рішення про призначення та звільнення з посади директора товариства, вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало більшість учасників товариства, присутніх на загальних зборах. При цьому, набуття чинності відповідного рішення загальних зборів учасників товариства жодним чином не пов'язане та не залежить від внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб. З картки рахунку СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» за період з 01.01.2008 року по 31.12.2011 року не вбачається надходження коштів на рахунок підприємства в розмірі 1 673 952,33 грн. та використання їх на потреби підприємства. Також Звітом від 11.11.2013 року щодо фінансово - господарського аналізу діяльності СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс», що складений ТОВ «Консалтингова компанія «Піфагор» встановлено, що надходження суми в розмірі 1 673 952,33 грн. в бухгалтерському обліку підприємства не відображено, прибутковий касовий ордер підписано директором Товариства, хоча на підприємстві є бухгалтер [PERSON] і його підпис відсутній; відсутній запис у касовій книзі Товариства про надходження коштів до каси підприємства за Договором позики №02/2011 від 01.12.2011 року. В судовому засіданні не було надано доказів, що кошти, які отримані за оспорюваним Договором були записані в касову книгу, внесені на рахунок підприємства. Як передбачено статутом СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» Товариство веде бухгалтерський, фінансовий, статистичний облік і звітність в порядку, визначеному чинним законодавством України (п.3.4 Статуту). Товариство у своїй діяльності керується чинним законодавством України та цим Статутом (п.5.6 Статуту). Отже, в порушення Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджені постановою НБУ від 15.12.2004 року №637 (п.2.6, глава 3,4, п.2.8) кошти не були записані в касову книгу підприємства, внесені на рахунок підприємства та оприбутковані. Перехід товарно-матеріальних цінностей у власність підприємства - це надходження їх до каси та внесення відповідних даних до документів бухгалтерського обліку. Відповідно до ч. 1 ст. 1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Отже, та обставина, що кошти були не оприбутковані суперечить положенням ст. 1051 ЦК України, а також ч. 3 ст. 238 ЦК України, відповідно до якої представник не може вчиняти правочин від імені особи, яку він представляє в своїх інтересах. При цьому слід врахувати, що обов'язок доказування внесення коштів в касу має особа, яка ці кошти отримала, а представник СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» заперечував факт надходження коштів на рахунок підприємства та [PERSON], як колишній директор в судовому засіданні як свідок підтвердив, що кошти в касу не вносив та не оприбутковував їх, кошти, які позичив повернув, а тому відповідно зазначені кошти не могли бути використані на потреби підприємства. Відповідно до ст. 241 ЦК України правочин вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину. Діями, що свідчать про наступне схвалення правочину можуть бути лист в якому зазначається на схвалення правочину, сплата грошової суми за правочином, передання товарів за правочином та інші способи. Відповідно до ч.3 ст. 238 ЦК України представник не може вчиняти правочин від імені особи яку він представляє в своїх інтересах або в інтересах іншої особи, представником якої він одночасно є, за винятком комерційного представництва, а також щодо інших осіб, встановлених законом. Рішенням Загальних зборів учасників СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» від 15.03.2008 року було встановлено максимальний розмір правочину (суми договору, контракту, угоди тощо), який має здійснювати від імені СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» без додаткової письмової згоди учасників товариства його директор [PERSON] становить 50 000,00 грн. на місяць. У всіх інших випадках укладення будь-якого правочину (договору, контракту, угоди тощо) від імені СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» за підписом директора [PERSON] повинно здійснюватись на підставі відповідного рішення вищого керівного органу товариства - загальних зборів учасників, оформленого протоколом (протокол №22 від 15.03.2008 року). Як пояснив в судовому засіданні [PERSON], як свідок, він був ознайомлений з протоколом №22 від 15.03.2008 року про що свідчить його підпис про ознайомлення з протоколом. Рішеннями зборів учасників СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» від 06.12.2008 року було встановлено максимальний розмір правочину, який міг вчинити директор - 150 000,00 грн. на місяць (протокол №21 від 06.12.2008 року). Частина 3 ст. 92 ЦК України визначає, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень. 01.03.2013 року відбулись збори учасників СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» та було вирішено про несхвалення (невизнання, заперечення, спростування) договору позики №02/2011 від 01.12.2011 року, укладеного між [PERSON] та СТОВ «Юнайтед Гроуверс» в особі колишнього директора [PERSON] На момент розгляду даної справи суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зазначені Протоколи визнані судом недійсними та скасовані. Отже, дії [PERSON] щодо підписання оспорюваного договору позики не були схвалені підприємством від імені якого він діяв, про що свідчить заявлений позов та протокол від 01.03.2013 року. Висновком експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 20.03.2014 року №168/14-45 за результатами проведення судово-економічної експертизи, яка проведена в рамках кримінального провадження №12012100130000215 встановлено, що наявні ознаки доведення до фіктивного банкрутства СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» на підставі правочинів в тому числі і по договорах позики №07/2008 від 18.11.2008 року та №02/2011 від 01.11.2011 року, укладені з [PERSON] та при укладенні директором СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» [PERSON] договорів позики №07/2008 від 18.11.2008, №02/2011 від 01.12.2011 року, укладених з [PERSON] на суму 182 000,00 грн. та 1 673 952,00 грн. не дотримано вимоги п.12.2 Статуту СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» та протоколів загальних зборів учасників СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс» від 15.03.2008 р. №22 та від 27.10.2007 року №21, якими встановлено обмеження дій директора щодо порядку здійснення операцій з укладання договорів та угод. Крім того, [PERSON] на обґрунтування своїх грошових вимог до позивача посилалась на рішення господарського суду м.Києва, яким її вимоги визнані як кредитора та включено в реєстр кредиторів СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс». Постановою Вищого господарського суду України від 10.06.2014 року було скасовано ухвалу Господарського суду Київської області від 26.09.2013 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2014 року в частині визнання грошових вимог [PERSON] на суму 451 967,04 грн. на тій підставі, що судами не перевірено правильності розрахунку заявлених вимог, суди не встановили фактичне отримання грошових коштів боржником СГ ТОВ «Юнайтед Гроуверс». Отже, як вбачається з матеріалів справи, договір позики від 01.12.2011р. №02/2011 містить підпис зроблений від імені директора Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС» - [PERSON], який на час підписання договору був звільнений з посади, а тому відповідно не був уповноважений на підписання оспорюваного договору. Так само договір вчинений з перевищенням повноважень директора, враховуючи його обмеження щодо сум правочинів. Але твердження щодо укладення спірного договору з боку Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" особою з перевищенням повноважень, як на підставу для визнання його недійсним, не приймаються судом до уваги, оскільки матеріалами справи підтверджено, що Договір позики №02/2011 від 01.12.2011 року вчинено особою, яка не мала права його вчиняти та не відбувся перехід товарно-матеріальних цінностей у власність підприємства. Тому, так як позивач довів суду обставини, з яким закон пов'язує визнання договорів недійсними, зокрема те, що Договір позики №02/2011 від 01.12.2011 року Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "ЮНАЙТЕД ГРОУВЕРС" вчинено особою, яка не мала права його вчиняти та кошти за договором не були передані, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та визнання договору позики недійсним. Крім того, на підставі статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved