Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

21.05.2014р. ПАТ "Акцент-Банк" звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 29.08.2008р. в сумі 18274,15 грн., вказуючи, що 29.08.2008 року відповідач надав ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», заяву на отримання кредиту, яка одночасно із Умовами та правилами надання банківських послуг (далі Умови) є договором між утримувачем платіжної картки та банком. Згідно вказаного договору-заяви відповідачу надано кредит «Швидка готівка» у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіж карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та сплатою щомісячної комісій 3,5%. Позивач зі своєї сторони виконав свої зобов'язання за договором, а відповідач в порушення договору не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості. Таким чином, станом на 04.04.2014р. сума заборгованості за кредитом складає 18 274 грн. 15 коп. Добровільно відповідач розрахуватись не бажає. Представник позивача надав заяву, в якій позов підтримав, просив його задовольнити та розглядати справу без його участі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначаючи, що позивач пропустив строк позовної давності у три роки. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов слідуючого. Судом встановлено, що 29.08.2008 року відповідач надав ЗАТ «Акцент-Банк», правонаступником якого є ПАТ «Акцент-Банк», заяву на отримання кредиту (а.с. 7). При цьому він погодився, що ця заява разом із Пам'яткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить договір про надання банківських послуг (далі Договір). Згідно вказаного Договору відповідачу надано кредит «Швидка готівка» у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіж карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та сплатою щомісячної комісій 3,5% (а.с. 8-10). В порушення умов кредитного договору відповідач в порушення договору не перераховує у встановлені строки чергові платежі в рахунок погашення заборгованості. З розрахунку заборгованості за вказаним договором вбачається, що станом на 04.04.2014р. відповідач має перед позивачем заборгованість на загальну суму 18 274,15 грн., до якої входять заборгованість за кредитом в сумі 2170,22 грн., за процентами - 7932,54 грн., по комісії за користування кредитом - 6825,00 грн., та штрафи - 500 грн. (фіксована частина) + 846,39 грн. (процентна складова) (а.с. 3-6). Згідно зі ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. У постанові від 6 листопада 2013 року р. № 6-116 цс 13 яка, відповідно до ч.1 ст. 360-7 ЦПК, є обов'язковою для всіх судів України, Верховний Суд України виклав правову позицію, згідно якої, у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. З розрахунку заборгованості, наданої позивачем, вбачається, що останній платіж в рахунок погашення кредиту та відсотків по нього відповідач здійснив 25.11.2008р., тобто початок перебігу позовної давності розпочався в грудні 2008р. Ніяких дій, які б свідчили про переривання перебігу позовної давності, відповідачем не було вчинено. Відповідно до частини першої ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. З доказів, що містяться в матеріалах справи, вбачається, що договір про збільшення строку позовної давності сторонами не укладався. Умовами та правилами надання банківських послуг збільшення строку позовної давності не передбачено. Відповідно до п. 5.12 Правил користування платіжною карткою строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки -пені, штрафів по даному договору встановлюється сторонами тривалістю у п'ять років. Однак, згідно заяви [PERSON] про отримання кредиту, вказані Правила користування платіжною карткою не є частиною договору про надання банківських послуг. Тобто, до спірних правовідносин слід застосовувати загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Отже, строк звернення до суду з вказаним позовом закінчився у 2011році. З вказаних обставин, суд дійшов висновку проте, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed