Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-02 00:00:00

У червні 2021 року представник позивача звернулася до суду з позовом про визнання за [PERSON] права користування ізольованим житловим приміщенням, а саме 63/100 частини квартири [ADDRESS] , яка складається з кімнати площею 18,9 кв. та допоміжних приміщень: кухня - 7,9 кв.м; ванна кімната - 2,6 кв. м; вбиральня -1 кв. м; коридор - 7,1 кв. м; балкону - 6,0 кв. м та стягнути судовий збір. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 14 лютого 1983 року на підставі ордера №19660 серія Б гр. [PERSON] та [PERSON] було передано у найм квартиру [ADDRESS] . Після передачі квартири використовувалася наймачами спільно, без визначення часток кожного з них. На даний час у квартирі разом із позивачем проживають: її син - [PERSON] , брат - [PERSON] , дружина брата - [PERSON] (власник 37/100 частки квартири) та племінниця - [PERSON] . Квартира складається двох житлових кімнат площею 11,3 кв. м. та 18,9 кв. м., а також з наступних приміщень : кухня - 7,9 кв. м; ванна кімната - 2,6 кв. м; вбиральня- 1 кв. м; коридор-7,1 кв. м; балкон-6,0 кв. м. Загальна площа вищезазначених приміщень становить - 24, 6 кв. м. 20.07.2004 року на підставі розпорядження органу приватизації Святошинської районної у місті Києві ради 37/100 частки квартири було передано у приватну власність [PERSON] . Житлова кімната в якій проживав [PERSON] залишилася у його в наймі, а додаткові приміщення (кухня, ванна кімната, вбиральня, коридор, балкон) залишилися у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] 20.07. 2004 року [PERSON] було видано свідоцтво про право власності № [NUMBER] на 37/100 частки квартири, яке було зареєстроване в Київському міському бюро технічної інвентаризації 05 серпня 2004 року за №5523. [PERSON] помер [INFO] і його найм було припинено. Після приватизації житлової кімнати [PERSON] продовжила користуватися всіма допоміжними приміщеннями (кухнею, ванною кімнатою, вбиральнею, коридором, балконом), а також утримувати кімнату, яка належала покійному [PERSON] . 09 листопада 2004 року [PERSON] подарувала 37/100 частки квартири своїй онуці - [PERSON] . На даний час, 37/100 частки квартири належить [PERSON] , а інша 63/100 частки квартири належить територіальній громаді міста Києва. 09.12. 2010 року позивачка почала проживати в квартирі спільно із сім`єю свого брата [PERSON] [INFO] у позивача народився син - [PERSON] , який проживає разом з нею і також потребує поліпшення житлових умов. Позивачка впродовж значного часу спільно з членами своєї сім`ї використовує кімнату, в якій проживав покійний [PERSON] і несе всі витрати по утриманню даної кімнати. Незважаючи на тривалість використання та факти утримання кімнати відповідач відмовляється визнати право позивача на використання вказаною кімнатою. Позивач проживає за вказаною адресою понад 10 років, що свідчить про сталість відносин найму. З моменту вселення у квартиру позивачка та члени її сім`ї несуть постійні витрати, пов`язані із використанням квартири та всіх допоміжних приміщень, в тому числі і кімнати, в якій проживав покійний [PERSON] . Має статус особи, яка потребує поліпшення житлових умов. Відповідно до довідок Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №513 від 29.08.2017 р. та №155 від 22.03.2021 р. виданої на підставі відомостей з облікової справи №37031 Позивачка перебуває на квартирному обліку з 25.03. 2011 року. Після народження сина останній також був поставлений на квартирний облік відповідно до Протоколу засідання громадської комісії з житлових питань Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 23.12. 2020 р. №33, що підтверджує право на отримання суміжного ізольованого жилого приміщення, яке звільнилося. Відповідно до ч. 2 ст. 54 Житлового кодексу Української PCP та п. 67 Правил обліку громадян №470 ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім`ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Просить позов задовольнити. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2021р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання/а.с.57/. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 12.07.2021р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті /а.с.62/. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. Надано відзив на позовну заяву в якому зазначила, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки у останньої відсутній ордер на зайняття житлового приміщення та згода наймача кімнати [PERSON] на вселення її у дане приміщення. Крім того, законодавством чітко визначено, що єдиною підставою для вселення у жиле приміщення будинку державного або громадського житлового фонду є ордер, на підставі якого укладається договір найму жилого приміщення. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечувала та просила задовольнити. Суд, вислухавши представника позивача, третю особу, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, встановив наступне. Судом встановлено, що 14.02.1983 року на підставі ордера №19660 серія Б [PERSON] та [PERSON] було передано у найм квартиру [ADDRESS] , яка складається з двох кімнат/а.с.14/. Відповідно до технічного паспорту квартира за адресою: [ADDRESS] складається з двох житлових кімнат площею 11,3 кв. м. та 18,9 кв. м., а також з кухні - 7,9 кв. м; ванна кімната - 2,6 кв. м; вбиральня- 1 кв. м; коридор-7,1 кв. м; балкон-6,0 кв. м. Загальна площа квартири становить - 48, 8 кв. м/а.с.15-17/. 25.12.2003 року рішенням Святошинського районного суду м. Києва зобов`язано Святошинську районну у місті Києві державну адміністрацію укласти із [PERSON] окремий договір найму на кімнату 11,3 кв. м., а з [PERSON] на кімнату розміром 18,9 кв.м. в квартирі [ADDRESS] /а.с.18-19/. Як вбачається із матеріалів справи, розпорядженням органу приватизації № 1475 від 20.07.2004р. [PERSON] передано 37/100 частини квартири [ADDRESS] у приватну власність /а.с.20/. 29.11.2004р. [PERSON] подарувала 37/100 частини вказаної квартири [PERSON] , що підтверджується договором дарування посвідченим державним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори/а.с.21-22/. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] /а.с.23/. Відповідно до довідки КК «Центр комунального сервісу» [PERSON] мешкає у квартирі за адресою: [ADDRESS] з 09.12.2010 року/а.с.23/. Листом від 16.06. 2017 р. №107-Т-11216-3274 Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація повідомила, що частина спірної квартири, наймач якої помер, складається з жилої кімнати 18,9 кв.м і частина місць загального користування та залишається у комунальній власності територіальної громади міста Києва/а.с.24-25/. Рішенням Святошинського районного суду від 13.02.2019 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м.Києва» про визнання наймачем житлового приміщення/а.с.37-40/. Відповідно до довідок Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації №513 від 29.08.2017 р. та №155 від 22.03.2021 р. виданих [PERSON] , що дійсно перебуває на квартирному обліку з 25.03.2011р. у складі сім`ї з 4 осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] /а.с.42/. Також встановлено, що після народження сина ( [PERSON] ) у позивача, він також був поставлений на квартирний облік /а.с.33/. Листом від 21.04.2021 р. за №107-107/Р-366-940 Святошинська районна у місті Києві державна адміністрація повідомила позивача, що право на приєднання суміжної кімнати встановлюється лише в квартирах державного і громадського житлового фонду, де мешкають наймачі жилої площі. Оскільки кімната в квартирі [ADDRESS] є приватною власністю у Святошинської районної в м.Києві державної адміністрації відсутні законні підстави для поліпшення житлових умов за рахунок приєднання житлової площі/а.с.46-47/. 18.03.2019р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір найму квартири, що належить громадянам на прав приватної власності/а.с.49-52/. Відповідно до п. 1.1 договору наймодавець надає наймачу і членам його сім`ї,в тому числі і тим, які з`являться після укладення даного договору, у безстрокове користування житло -кімнату, загальною площею19,16 кв.м, що становить 37/100 частки квартири [ADDRESS] , загальною площею 50,70 кв.м, що складається з кімнат площею 11,3 кв.м та 18,9 кв.м, а також наступних приміщень: кухня - 7,9 кв.м; ванна кімната - 2,6 кв.м; вбиральня - 1кв.м; коридор -7,1 кв.м; балкон - 6,0 кв.м/а.с.49/. Відповідно до ч. 1,2 ст. 58 ЖК Української РСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Відповідно до частин першої та другої статті 61 статей 64 та 65 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЖК Української РСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Відповідно до ч. 1,2 ст. 159 ЖК Української РСР предметом договору найму в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, може бути як ізольоване, так і неізольоване жиле приміщення (кімната, зв`язана з іншою кімнатою спільним входом), а також частина кімнати. Не можуть бути самостійним предметом договору найму приміщення, непридатні для проживання (підвали тощо), а також підсобні приміщення (кухня, коридор, комора та ін.).Жиле приміщення здається наймачеві на визначений строк або без зазначення строку. Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сім`ї наймача, чи приписані вони в даному жилому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Як уже встановлено судом наймачами квартири за адресою [ADDRESS] були [PERSON] та [PERSON] . У подальшому [PERSON] приватизувала 37/100 вказаної квартири та подарувала [PERSON] , а інша частина квартири перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Києва, так як [PERSON] (наймач), який помер [INFO] згоди на вселення [PERSON] та користування спірним майном не надавав, суд вважає, що вона була вселена без відповідної правової підстави. У відповідності до частин 2, 3, 5 ст.54 ЖУ Української РСР, ізольоване жиле приміщення, що звільнилося в квартирі, в якій проживає два або більше наймачі, на прохання наймача, що проживає в цій квартирі і потребує поліпшення житлових умов (стаття 34), надається йому, а в разі відсутності такого наймача - іншому наймачеві, який проживає в тій же квартирі. При цьому загальний розмір жилої площі не повинен перевищувати норми, встановленої статтею 47 цього Кодексу, крім випадків, коли наймач або член його сім`ї має право на додаткову жилу площу. Якщо розмір ізольованої кімнати, що звільнилася, є меншим за встановлений для надання одній особі, зазначена кімната у всіх випадках передається наймачеві на його прохання. Правила, передбачені частинами першою і другою цієї статті, застосовуються незалежно від належності жилого будинку. Якщо ізольоване приміщення, що звільнилося, не може бути відповідно до правил частини другої цієї статті передано наймачеві, який проживає в цій квартирі, його надають іншим особам у загальному порядку. Відповідно до положень ст. 61 ЖК УРСР, користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Типовий договір найму жилого приміщення, правила користування жилими приміщеннями, утримання жилого будинку і придомової території затверджуються Радою Міністрів Української РСР. Так, єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення є ордер (ст.58 ЖК УРСР) на підставі якого укладається договір найму жилого приміщення. Крім того, судом встановлено, що позивач перебуває на квартирному обліку в загальній черзі та повинна отримати житло в порядку черговості. Враховуючи викладене, виходячи з встановлених судом фактичних обставин справи, з урахуванням положень наведених вище норм житлового законодавства, суд приходить до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову [PERSON] про визнання права користування 63/100 часткою квартирою [ADDRESS] . У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed