Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У лютому 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO], та малолітньої доньки [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітніх [PERSON] та [PERSON] аліменти у розмірі 2000 гривень на кожну, починаючи з 23.02.2015 року і до повноліття дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є матір'ю двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З відповідачем, батьком дітей, в зареєстрованому шлюбі не перебувала, однією сім'єю не проживала. З часу народження дітей і до лютого 2014 року проживала в Автономній Республіці Крим. У лютому 2014 року позивач з дітьми переїхали жити в м. Київ. Діти, які з батьком не спілкувались, боялися його, оскільки фактично не знали його, а батько не намагався з ними налагодити стосунки. З дітьми відповідач не спілкується, участі у вихованні та утриманні не приймає. В жовтні 2014 року вона зареєструвала шлюб з іншим чоловіком, який дуже відповідально відноситься до шлюбу, сім'ї, любить її дітей і має наміри їх удочерити. В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, повідомив суд про розгляд справи за його відсутності. На підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України , за письмовою згодою позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної цивільної справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, надав у судове засідання висновок Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації як органу опіки та піклування від 26.03.2015 року щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав, у судове засідання не з'явився. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. В п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав зазначається, що особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом достовірно встановлено, що сторони в зареєстрованому шлюбі не перебували, однією сім'єю не проживали. Судом встановлено, що [INFO] року народилась [PERSON], про що Гвардійською селищною радою Автономної Республіки Крим 09 січня 2008 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], відповідно до даних якого батьками малолітньої [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року народилась [PERSON], про що що Гвардійською селищною радою Автономної Республіки Крим 25 серпня 2008 року видано свідоцтво про народження серії [NUMBER], відповідно до даних якого батьками малолітньої [PERSON] є: [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідок, наданих позивачем, діти відвідують дитячі навчально-розвиваючі центри. Мати приймає активну участь у вихованні дітей,здійснює оплату за навчання, забирає дітей після навчання. Батька дітей у вказаний дитячих навчальних закладах ніколи не бачили. В судовому засіданні встановлено, що 16 жовтня 2014 року позивач уклала шлюб з [PERSON], про що свідчить Міжнародне свідоцтво про шлюб № [NUMBER], серія О 01. Згідно висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] встановлено, що вихованням, розвитком та матеріальним утриманням малолітніх дітей займаються мати - [PERSON] та її чоловік [PERSON]. Діти проживають з матір'ю та її чоловіком. За місцем проживання створені належні умови для виховання та фізичного розвитку дітей, що підтверджується актом обстеження житлових умов від 17.03.2015 року. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання обов'язків по вихованню малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON]. Протягом тривалого часу [PERSON] не спілкується з доньками, не приймає участі у їх вихованні та утриманні, не турбується про життя та здоров'я. За таких обставин Орган опіки та піклування Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації вважає за необхідне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON]. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що батько дітей [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків стосовно дітей. Вихованням дітей не займається, матеріальної допомоги на їх утримання не надавав та не надає, не цікавиться не приймає участі у житті доньок, що відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 СК України є підставою для позбавлення його батьківських прав. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов'язків по відношенню до малолітніх [PERSON] та [PERSON], зазначили, що сторони по справі у зареєстрованому шлюбі ніколи не перебували та однією сім'єю ніколи не проживали, за час проживання на території АР Крим, та при спільних святкуваннях днів народжень дівчат, їх батька на святкуваннях ніколи не бачили. Весь час з моменту народження, діти перебувають на повному матеріальному утриманні позивача, а з моменту реєстрації шлюбу між позивачем та [PERSON], також на утриманні останнього. Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги висновок органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та враховуючи матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, повністю доведеними, а отже підлягають задоволенню. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров"я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. В силу положень ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів у даній справі суд враховує матеріальне становище позивача, стан його здоров'я. Також суд бере до уваги розмір витрат, які необхідно здійснити на дитину відповідного віку для забезпечення його життєдіяльності та духовного розвитку. За таких обставин, враховуючи те, що батько [PERSON] є працездатним, перестав надавати допомогу на утримання малолітніх дитей, інших малолітніх осіб та/або непрацездатних осіб на утриманні не має, суд надходить до висновку про те, що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання малолітніх доньок у розмірі 2000 гривень на кожну, оскільки зобов'язаний утримувати дітей до досягнення ними повноліття, створювати необхідні умови для їх розвитку та життя нарівні з позивачем. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах, зокрема, про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved