Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

В грудні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переплаченої суми допомоги по догляду за дитиною трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог вказує, що [PERSON], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], звернулась до позивача із заявою про призначення соціальної допомоги по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку. З Порядком призначення і виплати державної допомог сім'ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751, відповідач була належним чином ознайомлена при подачі документів, про що свідчить її розпис, в заяві на призначення допомоги сім'ям з дітьми до 3-х років непрацюючим жінкам. Відповідачу була призначена та виплачена державна допомога по догляду за дитиною до 3-х років непрацюючим жінкам з 21.12.2011 року по 30.06.2014 року у сумі 130 грн. кожного місяця. Але в ході індивідуального-масового проведення перерахунку виявилась переплата за 3 місяця в сумі 390 грн. Відповідачка добровільно погасила переплату в сумі 130 грн., у зв'язку з чим залишився залишок в сумі 260 грн. Позивач в позові зазначив, що на адресу відповідача неодноразово направлялося повідомлення про припинення надання соціальної допомоги та про повернення надмірно виплачених коштів в розмірі 260 грн. До теперішнього часу [PERSON] грошові кошти в сумі 260 грн. на поточний рахунок УСЗН не повернула. Враховуючи наведене позивач просить стягнути з [PERSON] на користь Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області переплату суми допомоги по догляду за дитиною трирічного віку в розмірі 130,00 грн., а також стягнути з відповідача на користь держави витрати пов'язані з розглядом справи. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та наполягає на їх задоволені. Відповідач в судове засідання не прибула з невідомих суду причин, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутністю не надавала. Справа розглядається на підставі ст. 280 ЦПК України - заочно. У відповідності до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вважає можливим вирішити справу за наявними матеріалами. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке. Відповідно до ст.13 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми» від 21.11.1992 року №2811-ХІІ, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, право на допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку за цим Законом має особа (один з батьків дитини, усиновлювач, опікун, баба, дід або інший родич), яка фактично здійснює догляд за дитиною. Судом встановлено, що відповідач звернулась до Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької областііз заявою про призначення допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. (а.с.4) Рішенням позивача про призначення допомоги сім'ям з дітьми від 23.04.2012 року, [PERSON] призначено допомогу за період з 19.04.2012 року по 08.02.2015 року в сумі 130,00 грн. щомісячно. ( а.с.3) Працівниками Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області проводилась перевірка в ході якої було виявлено, що відповідно до наказу №17 від 01.04.2014 року відповідач вийшла на роботу, у зв'язку з чим у останньої виникла заборгованість за період з 01.04.2014 року по 30.04.2014 року в розмірі 130 грн. (а.с.5) Частиною 2 ст. 22 Закону України від 21.11.1992 року № 2811-XII "Про державну допомогу сім'ям з дітьми" передбачено, що суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім'ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги, тощо), стягуються згідно з законом. Також, згідно ч. 1 ст. 1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом. З аналізу наведених норм чітко випливає, що суми надміру виплачених коштів стягуються в судовому порядку тільки внаслідок зловживання такої особи щодо приховування та подання нею недостовірних даних, пов'язаних із її доходами та майновим станом при призначенні соціальної допомоги малозабезпеченій сім'ї, або внаслідок рахункової помилки. Згідно з вимогами ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст.13 ЦПК України, Збирання доказів у цивільних справах не є обов'язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши позовну заяву та матеріали цивільної справи, суд доходить висновку, що позивачем не наведено, які саме зловживання допущені [PERSON] під час отримання допомоги та які відомості в наданих документах є свідомо неправдивими або із приховування відомостей щодо її майнового стану та доходів, при наявності яких, відповідачу не могли бути призначені або припинені виплати держаної соціальної допомоги. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження того, що відповідача було попереджено про відмову в призначенні або припиненні виплати призначеної допомоги та про повернення надміру нарахованих коштів у разі подання недостовірних відомостей про доходи та майновий стан сім'ї, зміни обставин, які можуть вплинути на отримання допомоги. Крім того відповідно до п. 23 «Порядку призначення і виплати державної допомоги сім'ям з дітьми», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 року №1751, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що виплата допомоги припиняється з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли зазначені обставини, за рішенням органу, який призначив допомогу. Не припиняється виплата допомоги особам, що працюють у режимі неповного робочого часу, вдома, у виборчій комісії, в тому числі у день голосування, дні встановлення підсумків голосування та результатів виборів, або провадять підприємницьку діяльність. З матеріалів справи вбачається, що наказ №17 від 01.04.2014 року загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Дзержинської міської ради Донецької області про прийняття [PERSON] на посаду гардеробника з 01.04.2014 року, був отриманий уповноваженим працівником Управління соціального захисту населення військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області 10.04.2014 року, про що свідчить штамп управління (а.с.9). Із змісту зазначеного наказу не уявляється можливим встановити режим роботи відповідача. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та обставини справи, суд доходить висновку, що наведені позивачем підстави для стягнення з відповідача надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги не узгоджуються із вимогами ч. 2 ст. 22 Закону України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», ст. ст. 1212-1215 Цивільного кодексу України, оскільки позивачем не доведено, що суми державної допомоги, виплачені надміру, внаслідок зловживань [PERSON] чи її недобросовісності, як і не встановлено наявності рахункової помилки, а тому позов є необґрунтованим, безпідставним та до задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed