Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

Позивач звернулась до районного суду з позовом, в якому просить визнати припиненим договір поруки від 16.04.2007 р., укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та позивачем на забезпечення виконання зобов'язання укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та третьою особою у справі [PERSON] кредитного договору. Свої вимоги мотивує тим, що 16.04.2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», і [PERSON] було укладено кредитний договір № 11142516000.16.04.2007 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір поруки, відповідно до якого вона зобов'язалася солідарно з [PERSON] відповідати перед ПАТ «УкрСиббанк» за своєчасне виконання [PERSON] зобов'язань за кредитним договором.Посилаючись на те, що 06.04.2016 р. ПАТ «УкрСиббанк» надіслав на її адресу письмову вимогу № 30-12/33062 про погашення простроченої заборгованості по кредиту та сплаті процентів за користування ним, яку вона отримала 15.04.2016 р. Зазначає, що 18.10.2016 р. ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою про стягнення заборгованості, пропустивши шестимісячний строк пред»явлення позову.Тому вважає, що зобов'язання за вищевказаним договором поруки припинилось на підставі ч.1 ст.559 ЦК України. Провадження у справі відкрито ухвалою від 30.03.2017 р. На підставі протоколу повторного автоматичного розподілу від 26.10.2017 р. матеріали вищевказаної справи передані для розгляду судді Ларіоновій Н.М. Позивачка в судове засідання не з»явилася, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі з підстав наведених в позові. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову заперечує, просить відмовити в позові в повному обсязі. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомила. Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків. Як встановлено судом, 16 квітня 2007 р. між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач - ПАТ «УкрСиббанк», та третьою особою [PERSON], як позичальником, було укладено кредитний договір № 11142516000, відповідно до умов якого третій особі у справі - [PERSON] було надано кредит на споживчі цілі у розмірі 100 000,00 доларів США терміном повернення по 16 квітня 2018 року включно з процентною ставкою у 13,0%. З метою забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором в цей же день, 16 квітня 2007 р. між позивачем у справі [PERSON] та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є відповідач, було укладено договір поруки, згідно з яким на позивача [PERSON], як поручителя, було покладено обов'язок відповідати за повне і своєчасне виконання зобов'язань [PERSON] за даним кредитним договором від 26.04.2007 р. В своїх письмових запереченнях представник ПАТ «УкрСиббанк» зазначає, що 06.04.2016 р. направив вимогу як боржнику так і поручителю, в яких було зазначено , що при невиконанні зазначених вимог, а саме погашення простроченого зобов»язання на протязі 32 календарного дня з моменту їх отримання. Банк вимагатиме дострокове виконання зобов»язання щодо повернення всієї заборгованості , при цьому у випадку відсутності підтвердження отримання даних вимог право вимоги на дострокове повернення виникає у кредитора з 41 календарного дня з дати відправлення зазначеної вимоги. ЯВказує, що дані вимоги позивач та третя особа отримали 15.04.2016 р., тому строк передбачений ч. 4 ст. 559 ЦК України розпочався з моменту спливу 32 календарного дня з дати отримання даної вимоги поручителями, а саме з 16.05.2016 р. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України). У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251, частини четвертої статті 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору. Як встановлено судом, боржник [PERSON] (а відтак і поручитель) взяв на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 16.04.2018 року, сплачуючи її частинами (щомісячними платежами) згідно з графіком платежів. Оскільки відповідно до статті 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому самому обсязі, що й боржник, то зазначені правила (з урахуванням положень частини четвертої статті 559 ЦК України) повинні застосовуватись і до поручителя. За таких обставин у банк мав право пред'явити вимогу до поручителя про виконання порушеного зобов'язання боржника щодо погашення простроченого зобов»язання до 16.05.2016 р. та протягом наступних шести місяців. Встановлено, що банк пред'явив позов до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором до боржника та поручителя у жовтні 2016 р. За таких обставин, банком не було пропущено строку пред'явлення вимоги до поручителя та порука не є припиненою. Також слід зазначити, що направлення вимоги до поручителя чи пред'явлення позову є правом, а не обов'язком кредитора. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] до ПАТ «УкрСиббанк», третя особа: [PERSON] про визнання поруки припиненою задоволенню не підлягає. Вказані обставини дають суду підстави зробити висновок, що позовні вимоги [PERSON] є безпідставними та такими, що не засновані на законі, в зв'язку з чим не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України (2017) сплачений позивачем при подачі позову судовий збір не підлягає поверненню. На підставі викладеного, ст.ст.16, 251, 252, 526, 553, 554, 559 ЦК України,

Outcome: dismissed