Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

17.08.2017 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом доПублічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про зобов'язання встановити індивідуальний газовий лічильник. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Як власник житла, вона є споживачем комунальних послуг. 28.03.2017 року та 01.06.2017 року вона звернулась до ПАТ «Запоріжгаз» з колективними зверненнями щодо безкоштовного встановлення індивідуальних лічильників по обліку природного газу згідно приписів ст.ст. 3,6 ЗУ «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». 24.04.2017 року та 08.06.2017 року від ПАТ «Запоріжгаз» надійшла відповідь, в якій зазначено, що мешканцям будинку необхідно надати доступ для встановлення будинкового вузла обліку газу. [PERSON] вважає, що встановлення загального лічильника призведе до спотворення об'єктивно спожитого об'єму газу по кожній окремій квартирі. Позивач звернулась до суду і просить зобов'язати Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» встановити індивідуальний лічильник по обліку природного газу за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судовому засідання позов підтримала, надала пояснення аналогічні викладеним, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу». Статтею 5 Закону України «Про ринок природного газу» закріплено, що державне регулювання ринку природного газу здійснює Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства. Суб'єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління, з розумінні цього Закону являється оператором газорозподільної системи (надалі - Оператор ГРМ). Взаємовідносини оператора ГРМ із суб'єктами ринку природного газу (якими є також і споживачі з числа населення), а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем, зокрема умови забезпечення надійної і безпечної експлуатації газорозподільних систем та гарантованого рівня розподілу (переміщення) природного газу до/від суміжних суб'єктів ринку природного газу відповідної якості, комерційного, у тому числі приладового обліку природного газу в газорозподільній системі та визначення його об'ємів і обсягів передачі до/з газорозподільної системи у тому числі в розрізі суб'єктів ринку природного газу регулюються розробленим відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» Кодексом газорозподільної системи. Балансоутримувач не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» скористалося правом на встановлення загальнобудинкового лічильника, передбаченим чинним законодавством, яким регулюється ринок природного газу, та планує встановити загальнобудинковий вузол обліку природного газу за адресою: [ADDRESS]. Відповідач може скористатися будь-яким джерелом фінансування робіт з оснащення лічильником газу за своєю адресою, та відповідно до ст. 4 ЗУ № 3533-VI від 16.06.2011 року виконавцями робіт із встановлення вузлу обліку природного газу є суб'єкти господарювання. Згідно з правовими положеннями ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України "Про забезпечення комерційного обліку природного газу". Правовими нормами розділу 5 глави IX Кодексу ГРМ встановлено, що за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу (ВОГ). Балансоутримувач (управитель) не може відмовити Оператору ГРМ в організації та встановленні загальнобудинкового вузла обліку природного газу, якщо ці заходи здійснюються за рахунок Оператора ГРМ. У разі наявності ВОГ природного газу, встановленого для ведення такого обліку в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків або гуртожитків, визначення об'єму спожитого природного газу мешканцями зазначених об'єктів здійснюється відповідно до Тимчасового положення про порядок проведений розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2002 року № 620. Відповідно до умов Положення можливість об'єднання споживачів в єдину групу для поліпшення ведення обліку природного газу визначається схемою газопостачання. Рішення про необхідність об'єднання споживачів в єдину групу приймає Оператор ГРМ. Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом ГРМ. Положенням передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти (абзац 6 п. 4 Положення). Крім цього, правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку визначено Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Статтею 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. При цьому, у розумінні цього Закону, комерційний (приладовий) облік природного газу (далі - облік природного газу) - визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягу споживання та/або реалізації природного газу, на підставі якого проводяться взаєморозрахунки між споживачами природного газу та суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу. Разом з тим, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території зобов'язані забезпечити встановлення лічильників у строки встановлені статтею 2 цього закону. Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», у разі відмови населення від встановлення суб'єктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, лічильників газу, розподіл природного газу припиняється населенню, що проживає в квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема, тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року. При цьому, Закон відокремлює категорії споживачів за видами споживання та не передбачає обов'язку встановлювати індивідуальні лічильники в квартирі кожного споживача газу чи обов'язку встановлювати загальнобудинковий лічильник. Будь-яких пільг для визначення черговості встановлення газових лічильників чинне законодавство не передбачає. Відповідач, являючись суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язаний в термін до 01.01.2018 р. для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, щоб забезпечити 100 % облік спожитого природного газу населенням. Відповідно до частини 1 ст. З Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» передбачено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території: коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Фінансування робіт по встановленню лічильників газу населенню здійснюється виключено за кошти Товариства, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділення бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу. Заходи зі встановлення будинкових лічильників (із зазначенням адрес будинків), передбачено у відповідному Плані розвитку газорозподільної системи ПАТ «Запоріжгаз» на 2016-2025 роки, затвердженими Постановою НКРЕКП від 24.03.2016 р. за № 393. Статтею 37 Закону України «Про ринок природного газу» визначено обов'язки Оператора ГРМ, згідно з якими він з метою забезпечення безпеки, надійності, регулярності та якості розподілу (газопостачання) природного газу газорозподільною системою та з урахуванням законодавства з питань охорони довкілля та енергоефективності зобов'язаний розробляти, щороку до 31 липня, подавати на затвердження Регулятору, розміщувати на своєму веб-сайті та виконувати план розвитку газорозподільної системи на наступні 10 років. Оператор ГРМ забезпечує здійснення покладених на нього цим Законом функцій за рахунок своїх фінансових, матеріально-технічних, людських та інших ресурсів. Аналогічна вимога щодо розроблення плану розвитку газорозподільної системи закріплена в Главі 2 розділу IV Кодексу ГРМ. Вимогам Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в частині настання кінцевого терміну (до 01.01.2018 року) виконання споживачем обовязку споживання природного газу тільки за умови його комерційного обліку. Ст.6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначено, що суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території (ПАТ «Запоріжгаз»), зобов'язані припинити розподіл природного газу споживачам, які використовують природний газ без його комерційного обліку, у разі відмови таких споживачів від встановлення лічильників газу, а саме, для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується - тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року. Будинок [ADDRESS] включений в План розвитку газорозподільної системи на 2016 - 2025 роки згідно Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ «Запоріжгаз», на вимогу якої планується встановлення загальнобудинкового лічильника газу на будинок до 01.01.2018 року (а саме у 2017 році). Законом України «Про забезпечення комерційного обліку газу» визначено строк виконання зобов'язання по забезпеченню населення комерційним обліком газу до 01 січня 2018 р. ПАТ «Запоріжгаз» не відмовляло позивачу у встановленні індивідуального газового лічильника, в листі від 24.04.2017 р. та від 08.06.2017 року позивачу було роз»яснено, що на даний час ПАТ «Запоріжгаз» не має можливості встановити у квартирі позивача безкоштовно індивідуальний лічильник, і що позивач має право встановити його за власні кошти. А тому, вважають, що звернення позивача до суду за захистом своїх прав в порядку Закону України «Про захист прав споживачів» є передчасним, ПАТ «Запоріжгаз» діяв у відповідності до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та в межах повноважень наданих йому Законодавцем. Просить у позові відмовити. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, при цьому суд виходить з наступного. Судом встановлено, що позивач є мешканкою квартири [ADDRESS] і є споживачем природного газу, що надає ПАТ «Запоріжгаз». 01.06.2017 року [PERSON] разом з іншими мешканцями звертались до ПАТ «Запоріжгаз» з письмовою заявою про встановлення зупинення дій щодо встановлення загальнобудкового лічильника та встановлення безкоштовного індивідуального лічильника обліку газу. На звернення позивача та інших мешканців будинку від 24.04.2017 року та від 08.06.2017 року щодо встановлення в квартирі [ADDRESS] безкоштовного індивідуального газового лічильника, надано відповіді, якими роз'яснено, що фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу. ПАТ «Запоріжгаз» не має можливості встановити безкоштовно індивідуальний лічильник газу та у разі його бажання встановити індивідуальний лічильник газу за власні кошти, позивачу рекомендовано звернутися до ПАТ «Запоріжгаз» для написання відповідної заяви. Окрім того, необхідно надати доступ для встановлення будинкового вузла обліку газу, відповідно до Тимчасового положення за ініціативи і за кошти ПАТ «Запоріжгаз». Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», який визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Враховуючи викладене, відповідач, являючись суб'єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язаний в термін до 01.01.2018 р. для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу, як індивідуальних так і загальнобудинкових, щоб забезпечити 100 % облік спожитого природного газу населенням. При цьому, у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України (положення ч. 1 ст. 6 Закону). Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. На сьогодні фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок коштів газорозподільних підприємств, що передбачені в структурі тарифу на послуги розподілу природного газу, а не за рахунок виділених бюджетних коштів на встановлення індивідуальних лічильників газу. Запровадження індивідуального обліку у абонентів тільки з газовою плитою потребує значних коштів у звязку з високою загальною вартістю встановлення індивідуального обліку та тривалих термінів встановлення індивідуального обліку, а Закон зобовязує забезпечити 100% облік до 01.01.2018 року. Враховуючи вищевикладене, з метою недопущення зростання тарифів на розподіл природного газу, ліцензіатами з 01.10.2015 року проводяться заходи щодо забезпечення споживачів обліком природного газу, зокрема, в частині запровадження масштабного встановлення будинкового обліку природного газу, що потребує значно менше коштів. Дані обставини підтвердив представник ПАТ «Запоріжгаз», даючи пояснення в суді. Заходи зі встановлення будинкових лічильників (із зазначенням адрес будинків), передбачено у відповідному Плані розвитку газорозподільної системи ПАТ «Запоріжгаз» на 2016-2025 роки, затвердженими Постановою НКРЕКП від 24.03.2016 р. за № 393. Розділом ІV зазначеної Інвестиційної програми затверджено пообєктний перелік багатоквартирних будинків, які необхідно обладнати будинковими лічильниками газу. Будинок [ADDRESS] включений в План розвитку газорозподільної системи на 2016 - 2025 роки згідно Інвестиційної програми газорозподільного підприємства ПАТ «Запоріжгаз», на вимогу якої планується встановлення загальнобудинкового лічильника газу на будинок до 01.01.2018 року. Законом України «Про забезпечення комерційного обліку газу» визначено строк виконання зобов'язання по забезпеченню населення комерційним обліком газу до 01 січня 2018 р. Крім того, статтею 3 Закону визначено перелік джерел фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення. Тому, аналогічний обовязок в частині встановлення лічильників газу, в тому числі і індивідуальних, перед населенням мають бюджети всіх рівнів та саме ж населення. ПАТ «Запоріжгаз» не відмовляло позивачу у встановленні індивідуального газового лічильника, в листах від 24.04.2017 р., від 08.06.2017 р. позивачу було роз»яснено, що на даний час ПАТ «Запоріжгаз» не має можливості встановити у квартирі позивача безкоштовно індивідуальний лічильник, і що позивач має право встановити його за власні кошти. Законодавством не встановлено визначення порядку черговості безкоштовного встановлення лічильників. Черговість безкоштовного встановлення лічильників залежить від багатьох факторів, законодавством визначено лише строк до якого має бути встановлено лічильники. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що кінцевий строк виконання зобов'язання щодо безкоштовного встановлення індивідуального лічильника позивачу не настав, і вимога позивача про зобовязання ПАТ «Запоріжгаз» в судовому порядку здійснити установку індивідуального лічильника газу заявлена передчасно, а тому позовні вимоги [PERSON] до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» про зобов'язання встановити лічильник слід залишити без задоволення за безпідставністю вимог.

Outcome: dismissed