Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-10 00:00:00

у травні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коновалівське» звернулося до Машівського районного суду Полтавської області зі вказаною позовною заявою, з послідуючою зміною предмета позову (а.с. 50-56 т. 1), посилаючись на те, що 15.07.2005 р. між [PERSON] та позивачем було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,49 га з кадастровим номером 5323081900:00:001:0156, розташованої на території Коновалівської сільської ради Машівського району Полтавської області, який був 02.03.2009 р. зареєстрований у Машівському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК». Так, 03.04.2018 р. позивачу стало відомо, що 01.03.2018 р. укладено договір оренди землі між відповідачами [PERSON] та [PERSON] , об`єктом оренди за якими є вищевказана земельна ділянка, що свідчить про те, що відповідач 3, [PERSON] , шляхом укладення 01.03.2018 р. договору оренди землі з [PERSON] двічі розпорядився своїм майном, а тому даний договір підлягає визнанню недійсним, оскільки на момент укладення цього договору існував Договір між [PERSON] та ТОВ «Коновалівське», який не був припинений чи визнаний ненедійсним. На підставі вищевказаного договору оренди землі від 01.03.2018 р. державним реєстратором Котляревським С.О. було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, яким зареєстроване інше речове право: право оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5323081900:00:001:0156 за [PERSON] . Таким чином, державним реєстратором не було перевірено інформацію про вже зареєстроване право на земельну ділянку і в порушення вимог законодавства проведено державну реєстрацію земельної ділянки, яка є об`єктом оренди за Договором між [PERSON] та ТОВ «Коновалівське», чим істотно порушено права та законні інтереси позивача як правомірного орендаря вищевказаної земельної ділянки, що призвело до існування подвійної державної реєстрації права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5323081900:00:001:0156. У зв`язку\~з наведеним,\~позивач просить:\~визнати недійсним\~договір оренди\~землі,\~укладений 01.03.2018\~р.\~між [PERSON] \~та [PERSON] ,\~об`єктом\~оренди за\~яким є\~земельна ділянка\~площею 4,49\~га з\~кадастровим номером\~5323081900:00:001:0156,\~розташованої на\~території Коновалівської\~сільської ради\~Машівського району\~Полтавської області;\~визнати протиправним\~та скасувати\~рішення державного\~реєстратора комунального\~підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна\~служба» Опішнянської\~територіальної громади\~Полтавської області\~Котляревського Сергія\~Олександровича про\~державну реєстрацію\~прав та\~їх обтяжень\~(з\~відкриттям розділу),\~індексний номер:\~40047520\~від 08.03.2018\~р.,\~вид іншого\~речового права:\~право оренди\~земельної ділянки\~площею 4,49\~га з\~кадастровим номером5323081900:00:001:0156, розташованої на території Коновалівської сільської ради Машівського району Полтавської області та стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати. Ухвалою суду від 13.06.2018 у справі відкрито провадження, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с. 35). У липні 2018 року від відповідача [PERSON] надійшов зустрічний позов до ТОВ «Коновалівське» про визнання договору оренди землі недійсним, з послідуючими змінами підстав позову (а.с.18-20 т.2), мотивований тим, що він, [PERSON] , договір оренди землі № 395 від 15.07.2005 р. не підписував і не надавав згоду на його реєстрацію, а тому змушений звертатися до суду про визнання даного договору недійсним. [PERSON] зазначає, що в копії спірного договору оренди землі у розділі реквізити сторін від імені орендодавця [PERSON] стоїть підпис невідомої особи та поряд зазначено, що за дорученням, але він вказує на те, що жодних доручень не видавав для укладення від його імені договору оренди землі. В копії доручення, яке містилося серед додатків до оригіналу договору оренди №395 від 15.07.2005 року, вказано термін, на який уповноважено представника пере заключити договора три роки, натомість договір укладено на 10 років. Крім цього, без його відому 02.10.2009 р. Машівським РВ ПР ФДП «Центр ДЗК» вчинено запис № 040955800006 про реєстрацію оспорюваного договору у Державному реєстрі земель. У зв`язку з наведеним [PERSON] просить визнати недійсним договір оренди землі № 395 від 15.07.2005 р. сторонами якого вказані ТОВ «Коновалівське» та [PERSON] , судові витрати покласти на ТОВ «Коновалівське» (а.с. 57-59 т. 1). 06.07.2018 від відповідача [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позовних вимог ТОВ «Коновалівське», вважає їх безпідставними та необґрунтованими з огляну на те, що ТОВ «Коновалівське» не є належним позивачем поданій справі, позивач взагалі нічим не підтверджує факт отримання будь-якої земельної ділянки в оренду відповідача 2 - [PERSON] . Крім цього, як вбачається із копії договору оренди землі, в розділі реквізити сторін від імені орендодавця [PERSON] стоїть підпис невідомої особи і поряд зазначено за дорученням, але жодного доручення матеріали справи не містять, таким чином відповідач - 2 не підписував і ймовірно не укладав з ТОВ «Коновалівське» договір оренди землі № 395 від 15.07.2005 р. Враховуючи вищевикладене, надані позивачем докази не можуть бути належними, допустимими, достовірними та достатніми в розумінні ЦПК України. У зв`язку з наведеним відповідач - 1 [PERSON] просить у задоволенні позову ТОВ «Коновалівське» до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору оренди землі недійсним відмовити (а.с. 102-103). Ухвалою суду від 03.08.2018 р. зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним та об`єднані в одне провадження (а.с. 86 т. 1). Ухвалою суду від 16.08.2019 заяву про зміну підстав зустрічного позову [PERSON] до ТОВ «Коновалівське» прийнято до розгляду, закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляд у по суті (а.с. 37 т. 2). \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та наполягав на задоволенні позову ТОВ «Коновалівське», заперечував проти задоволення зустрічного позову [PERSON] , покликаючись на обізнаність [PERSON] про договір оренди з товариством та можливість про це дізнатись з Державного реєстру, підтримав заяву про застосування строку позовної давності та зазначив, що договір оренди земельної ділянки, сторонами якого вказані ТОВ «Коновалівське» та [PERSON] підписано від імені останнього повіреною особою за дорученням, доказів сплати останньому орендної плати позивачем не надано, оскільки підприємство перебуває в стадії реорганізації та документи не змогли віднайти. \~ \~ \~ \~Представник відповідача [PERSON] . проти задоволення позову ТОВ «Коновалівське» заперечувала, зустрічний позов підтримала та пояснила, що договір оренди з позивачем [PERSON] не укладав, довіреності на підпис правочину нікому не видавав, орендної плати від позивача не отримував, а тому і про існування спірного договору не знав. У договорі оренди, сторонами якого зазначено ТОВ «Коновалівське» та [PERSON] , не вказано, що довір підписується за дорученням, не зазначено, яка особа підписала, доручення тільки в копії та позивачем до позову не надано, а тому [PERSON] правомірно уклав договір оренди з [PERSON] . Також пояснила, що договір з ТОВ «Коновалівське» укладено в 2005 році та строк його дії закінчився в 2015 році, хоча і зареєстрований правочин в 2009 році, а тому права позивача не порушені, договір [PERSON] з [PERSON] уклав після закінчення строку дії попереднього договору. Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази у справі, дійшов такого висновку. Судом установлено, що 15.07.2005 р. між відповідачем [PERSON] та позивачем ТОВ «Коновалівське» було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,49 га з кадастровим номером 5323081900:00:001:0156, який зареєстрований у Машівському РВ ПРФ ДП «Центр ДЗК» 02.03.2009 р. за №040955800006, що стверджується копією зазначеного договору (а.с. 4-5 т.1). Відповідно до п. 8 вищевказаного договору його укладено на строк 10 років, а згідно п. 43, договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації (а.с.4-5 т.1). Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.04.2018 № 119494719, 06.03.2018 державним реєстратором комунального підприємства «Реєстраційно-інвентаризаційна служба» Опішнянської територіальної громади Полтавської області Котляревським Сергієм Олександровичем здійснено державну реєстрацію договору оренди землі від 01.03.2018 р., укладеного між [PERSON] та [PERSON] , об`єктом оренди за яким є земельна ділянка площею 4,49 га з кадастровим номером 5323081900:00:001:0156, про що внесено відомості до реєстру 08.03.2018 за № 40047520 (а.с. 6-8 т. 1). Згідно з копією акту обстеження земельної ділянки № 1 від 05.05.2018 р. директором ТОВ «Коновалівське» Мироненком Р [PERSON] . та у присутності двох свідків - [PERSON] та [PERSON] , проведено обстеження земельної ділянки з кадастровим номером 5323081900:00:001:0156, розташованої на території Коновалівської сільської ради Машівського району Полтавської області, та встановлено, що межі земельної ділянки площею 4,49 га встановлені в натурі (на місцевості), шляхом забиття кілків та на ній наявні посіви сільськогосподарських культур, які проведені [PERSON] (а.с.18 т. 1). Відповідно до висновку експерта № 65 від 26.04.2019, підпис від імені [PERSON] в графі : «Орендодавець» договору оренди землі № 395 від 15 липня 2005 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Підпис від імені [PERSON] в графі : «Орендодавець» акту прийому передачі об`єкта оренди за договором оренди № 395 від 15 липня 2005 року, виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Питання про встановлення виконавця підпису в графі «ПІДПИСИ: ____ Дідик В.П.» в дорученні від 18 серпня 2004 року, якою громадяни [PERSON] та [PERSON] уповноважують [PERSON] пере заключити договір оренди земельних паїв від їх імені, не може бути вирішено, у зв`язку з наданням на дослідження електрофотокопії досліджуваного документа доручення згідно п.7.12. рішення наради керівного складу Експертної служби МВС України від 14.05.2018 року № 6481/05/19-2018 про недопущення про ведення судових експертиз по копіям документів (а.с. 219-235 т.1). Відповідно до вимог ч.ч. 1, 5, 6 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з частиною другою статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України "Про оренду землі". За змістом\~ч.\~2\~статті 124\~Земельного кодексу\~України,\~якою регулюється\~порядок передачі\~земельних ділянок\~в оренду\~передбачено,\~що передача\~в оренду\~земельних ділянок,\~що перебувають\~у власності\~громадян і\~юридичних осіб,\~здійснюється за\~договором оренди\~між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про оренду землі», орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою. Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що договором ореди землі є договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі», порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Відповідно до ст.ст.18,20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції за 2003 р.) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації та набирає чинності після його державної реєстрації. Як убачається зі змісту ч.3 статті 203 Цивільного кодексу України, правочин є дійсним, якщо він відповідає загальним умовам дійсності правочину, зокрема, волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Частиною 1 статті 215 названого Кодексу встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Кодексу. Таким чином, оскільки договір оренди земельної ділянки №395 від 15 липня 2005 р. відповідачем [PERSON] не підписувався, договір не містить відомостей про особу, яка діяла від імені власника земельної ділянки, доручення на ім`я особи, яка підписала спірний договір суду позивачем не надано, а тому суд уважає що це є підставою для визнання такого договору недійсним, у зв`язку з чим визнає зустрічний позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Слід зазначити, що земельна ділянка позивачу не передавалася та орендна плата не виплачувалася, оскільки таких відомостей суду не надано, що також свідчить про відсутність вищевказаного правочину, який за своєю природою є консенсуальним, тобто здійснення дій відбувається з метою їх виконання. Суд відхиляє доводи представника позивача щодо того, що правочин між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений від імені останнього по довіреності іншою особою, оскільки в спірному договорі посилання на особу, яка підписала договір від імені [PERSON] відсутнє. Норми ч. 1 ст. 237, ст. 239ЦК\~України передбачають, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє. Розглядаючи доводи представника позивача щодо застосування строку позовної давності до вимог за зустрічним позовом, суд зазначає, що позовна давність не обчислюється з моменту підписання договору оренди землі, укладеного без волевиявлення орендодавця. Саме таку правову позицію сформував ВСУ, розглянувши справу № 6-48цс15 про визнання договору оренди земельної ділянки, додаткового договору та акту прийому-передачі ділянки недійсними, витребування ділянки та зазначив, що за змістом частини 1 ст. 261 Цивільного кодексу (перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила) початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто, можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державній реєстрації прав підлягає, в тому числі, право оренди земельної ділянки. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Крім того, ч.1 ст.391 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. З огляду на те, що в позивача ТОВ «Коновалівське» відсутнє право оренди земельної ділянки, належної відповідачу [PERSON] , який 01.03.2018 року уклав договір оренди з відповідачем [PERSON] , суд приходить до висновку про відмову в задоволенні первісного позову. Оскільки зустрічним позов задоволено, а тому понесені відповідачем судові витрати слід стягнути з позивача на користь відповідача [PERSON] у відповідності зі ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved