Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

05.05.2015 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва із позовною заявою до відповідача про стягнення суми боргу за договором банківського вкладу. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 06.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір№06/1231-2014 про банківський строковий вклад (депозит) «Недільний» в національній валюті, на виконання якого відповідач прийняв грошові кошти у сумі 195 000 грн 00к., датою повернення вкладу є 06.07.2014 року, але грошові кошти поверненні не були. З викладених у позовній заяві обставин і підстав, просив задовольнити вимоги в повному обсязі (а.с.2-6). Позивач підтримав в судовому засіданні заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача не визнав позовні вимоги у повному обсязі, таз викладених у письмових запереченнях обставин і підстав /а.с.36-37/ просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні достовірно встановлено, що 06.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №06/1231-2014 про банківський строковий вклад (депозит) «Недільний» в національній валюті, на виконання якого відповідач прийняв грошові кошти у сумі 195 000 грн 00к., датою повернення вкладу є 06.07.2014 року/а.с.7-8/. За п.1.3 Договору процентна ставка за вкладом складає 8% річних. Ст.526 передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За приписами ч.2 ст.1060 ЦК України визначено, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Позивач надав грошові кошти у користування відповідачу на умовах платності та зворотності, за які останній відповідно до умов укладеного договору, зобов'язувався виплатити винагороду у формі нарахованих відсотків за внеском, обов'язок відповідача щодо повернення грошового внескуприпиняється лише після повного виконання взятих на себе зобов'язань відповідно до умов договору. Враховуючи викладене, за умови відсутності жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування, в підтвердження своєчасного виконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним договором, як і не було їх здобуто судом під час розгляду справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача грошового вкладу у сумі 195 000 грн 00к., і відсотків,погоджених сторонами, під час укладення договору у сумі 14018грн 63к. Суд не приймає до уваги доводи представника відповідача, що викладені у письмових запереченнях з огляду на таке.Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" обмеження, встановлене пунктом 1 частини п'ятої цієї статті, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом. Судом також встановлено, що позивач звільнений на підставі ч.3 ст.22 Закону України «Про судовий збір», як і звільнений від сплати судового збору й відповідач, а відтак судові витрати підлягають віднесенню за рахунок держави.

Outcome: approved