Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

У жовтні 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся [PERSON] , в особі представника адвоката Темченка С.Л., із позовом доПідприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, визнання недійсним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. У позовній заяві позивач, в особі представника, просить суд визнати нещасний випадок, який стався з [PERSON] 02 жовтня 2017 року о 19 год. 00 хв. на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» під час виконання ним трудових обов`язків, таким, що пов`язаний з виробництвом; визнати недійсним та скасувати Акт проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 02 жовтня 2017 року о 19 год. 00 хв. на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» від 03.07.2018 року (форма Н-5); зобов`язати Підприємство з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] 02 жовтня 2017 року о 19 год. 00 хв. під час виконання ним трудових обов`язків на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» за формою Н-1; стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» на користь [PERSON] 70 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди; стягнути з Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» на користь [PERSON] , [INFO] , судові витрати по справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог [PERSON] , в особі представника адвоката Темченка С.Л., зазначає, що позивач працює підземним кріпильником на підземній дільниці «Дробильно-дозаторний комплекс» шахти «Експлуатаційна» підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (надалі - ПрАТ «ЗЗРК»). 02 жовтня 2017 року в третю зміну (з 16 год. 30 хв. до 23 год. 42 хв.), начальником підземної дільниці «Дробильно-дозаторний комплекс» шахти «Експлуатаційна» [PERSON] , через гірничого майстра цієї ж дільниці [PERSON] був виданий наряд ланці робітників у складі: підземного кріпильника [PERSON] і підземного гірника [PERSON] на зачищення приямків збору просипу зумпфів по Вантажному стволу № 1 і Вантажному стволу № 2, маневрові роботи з вагонами ВГ - 4,5, зачищення канавок вантажно-ковшовою установкою (ПКУ), обмін вагонів ВГ - 4,5 з горизонту 940 метра на горизонт 1140 метрів, ремонт блоків, лебідок, КС - 3 і доставку матеріалів. У процесі виконання робіт, [PERSON] і [PERSON] доставили трос 15мм до приямку збору просипу зумпфа Вантажного ствола № 1, після чого приступили до доставки обладнання (пневмодвигуна П9-12) за допомогою транспортувального візка від Допоміжного ствола до Вантажного ствола № 1. Приблизно о 19 годині 00 хв. [PERSON] , під час доставки обладнання (пневмодвигуна П9-12) до візка, який знаходився на відстані 3,5 метрів, відчув біль в області попереку, [PERSON] повідомив про це гірничому майстру [PERSON] , який, в свою чергу, дав вказівку [PERSON] виїжджати на поверхню і звернутися до фельдшерського пункту. Після огляду черговим фельдшером [PERSON] , [PERSON] був транспортований в приймальне відділення Комунальної установи «Дніпрорудненська міська лікарня» Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області (надалі - «КУ «Дніпрорудненська міська лікарня»), був оглянутий черговим лікарем і направлений на стаціонарне лікування в терапевтичне відділення. 03 жовтня 2017 року при огляді лікарем неврологом, [PERSON] поскаржився на болі у поперековій області. При об`єктивному огляді йому був встановлений діагноз: «Вертеброгенна лівостороння люмбоішіалгія, м`язово-тонічний, помірно больовий синдром». На повторний запит адміністрації ПрАТ «ЗЗРК», був отриманий лист головного лікаря КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» від 03.07.2018 року № 831, у якому надається наступна інформація: «по даним медичної картки стаціонарного хворого № 3936/1168 - [PERSON] , [INFO] , який мешкає за адресою: [ADDRESS] , був госпіталізований в терапевтичне відділення на неврологічне ліжко 02.10.2017 року о 21 год. 25 хв. зі скаргами на біль в попереку, порушення ходи, був доставлений ШД з робочого місця. Біль виникла після підняття тяжкості. Обстежений на МРТ 04.10.2017 року, консультований вертебрологом КУ «ЗОKJI» 09.10.2017 та профпатологом, був встановлений діагноз: Пролапс диска L5, протрузії L3 - L4. Поперековий остеохондроз, люмбоішалгія зліва, стадія неповної ремісії. Попереково-крижова радікулопатія з вираженим больовим синдромом і статико-динамічними порушеннями». Зазначені обставини підтверджуються Актом проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 02 жовтня 2017 року о 19 год. 00 хв. на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» від 03 липня 2018 року (форма Н-5), надалі - «Акт повторного розслідування від 03.07.2018 року». Для проведення повторного розслідування нещасного випадку та для складення Акту повторного розслідування від 03.07.2018 року (форма Н-5) [PERSON] не викликався. Із Епікризу хворого терапевтичного відділення Дніпрорудненської міської лікарні № 3936/1168 (форма № 003/о) вбачається, що [PERSON] був доставлений в терапевтичне відділення бригадою швидкої медичної допомоги з робочого місця зі скаргами на біль у поперековій області, біль при руху, порушення ходьби; анамнез: захворів гостро після підняття ваги, виник різкий біль у попереку, не зміг розігнутись. 12 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» із заявою про розслідування нещасного випадку. Комісія, створена наказом адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» № 660 від 12.10.2017 року, вивчивши обставини та ознайомившись із листом КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» № 1342 від 20.10.2017 року, прийшла до висновку, що нещасний випадок у підземного кріпильника [PERSON] стався внаслідок загального захворювання, у зв`язку із чим було прийнято рішення акт форми Н-1 не складати. 05 грудня 2017 року, [PERSON] , не погодившись із висновками комісії з розслідування нещасного випадку, знову звернувся до адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» із заявою в якій заявляв про незгоду із актом по формі Н-5, оскільки він не містить жодного слова про обставини, при яких він отримав травму, просив надати йому відповідь у письмовій формі по суті заданих питань. Листом № 19/4393 від 15.12.2017 року дирекція по охороні праці ПрАТ «ЗЗРК» фактично повторивши висновки, раніше викладені в Розпорядженні № 493 від 13.11.2017 року, не здійснила необхідних дій щодо вивчення ситуації та належного реагування на допущені порушення при складанні Акту по формі Н-5. 22 грудня 2017 року [PERSON] знову звернувся до адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» із заявою, в якій просив надати йому копії пояснювальних записок по його справі. Листом № 19/14 від 02.01.2018 року дирекція по охороні праці ПрАТ «ЗЗРК» відмовила [PERSON] у наданні копій витребуваних ним документів. 09 січня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до Комісії з розгляду трудових спорів ПрАТ «ЗЗРК», у якій зазначав, що він не згоден із висновком комісії з розслідування нещасного випадку, вказував, що акт по формі Н-5 не містить жодного слова про обставини, при яких він отримав травму, просив розглянути його заяву. В порушення діючого законодавства України Комісія з розгляду трудових спорів ПрАТ «ЗЗРК» не розглянула заяву [PERSON] 06 лютого 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до начальника головного управління держпраці у Запорізькій області (зареєстрована 06.02.2018 року за № Б-127), в якій описував обставини нещасного випадку на виробництві, зазначав порушення норм підняття ваги, допущенні при виконанні робіт начальником підземної дільниці «Дробильно-дозаторний комплекс» шахти «Експлуатаційна» [PERSON] , вказував на помилки при вивченні медичної документації, просив повторно розслідувати нещасний випадок. Приписом № 1-06 від 04.06.2018 року, Головне управління держпраці у Запорізькій області запропонувало адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» провести повторне (додаткове) розслідування нещасного випадку. 25.07.2018 року, [PERSON] отримав поштою лист Головного управління держпраці у Запорізькій області від 17.07.2018 року № 08/02.8-05/5527 із додатками - копіями Припису Головного управління держпраці у Запорізькій області № 1-06 від 04.06.2018 року та Акту повторного розслідування від 03.07.2018 року (форма Н-5). Комісія, створена наказом адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» № 378 від 13.06.2018 року, у зв`язку із отриманням Припису Головного управління держпраці у Запорізькій області № 1-06 від 04.06.2018 року (форма Н-9), провела повторне розслідування нещасного висновку, технічних та організаційних причин, які могли привести до погіршення стану здоров`я підземного кріпильника підземної дільниці «Дробильно-дозаторний комплекс» шахти «Експлуатаційна» ПрАТ «ЗЗРК» [PERSON] у третю зміну 02.10.2017 року, не встановила, у зв`язку із чим дійшла до висновку, що погіршення стану здоров`я підземного кріпильника ПрАТ «ЗЗРК» [PERSON] сталося внаслідок загального захворювання у зв`язку зі змінами у стані здоров`я по типу поперекового остеохондрозу, у зв`язку із чим вирішено: акт за формою Н-1 не складати; вважати акт за формою Н-5 (акт проведення розслідування нещасного випадку) від 10 листопада 2017 року, складений на підземного кріпильника ПрАТ «ЗЗРК» [PERSON] , не дійсним та таким, що втратив чинність. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2018 відкрито провадження в цивільній справі за позовом [PERSON] , в особі представника адвоката Темченка Сергія Леонідовича, до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Головне управління держпраці у Запорізькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, Профспілка трудящих металургійної і гірничодобувної промисловості України (Профспілка металургів і гірників України), про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, визнання недійсним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Розгляд справи ухвалено провести в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 19 грудня 2018 року задоволено заяву представника позивача адвоката Темченко С.Л. про витребування доказів. Витребувано у відповідача Підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» належним чином посвідчені копії наступних документів, а саме: карту умов праці, матеріали атестації робочого місця підземного кріпильника на підземній дільниці «Дробильно дозаторний комплекс» та технічну документацію на пневматичний двигун П9-12 (вага двигуна). Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 29 січня 2019 року закрито підготовче провадження в цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2019 року призначено по даній справі комісійну судову медичну експертизу проведення якої доручено судовим експертам Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради. Цивільну справу провадженням зупинено. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2019 року відновлено провадження у цивільній справі для надання додаткових матеріалів для проведення експертизи. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 18 квітня 2019 року провадження у справі зупинено для виконання комісійної судової медичної експертизи, призначеної ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 11 березня 2019 року, проведення якої доручено судовим експертам Комунальної установи «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 11 грудня 2019 року відновлено провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] в особі представника адвоката Темченко С.Л., до Підприємства з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Головне управління держпраці у Запорізькій області, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, Профспілка металургів і гірників України, про визнання нещасного випадку таким, що пов`язаний з виробництвом, визнання недійсним та скасування акту, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди. Призначено судове засідання. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Коваленко В.В., в судовому засіданні позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять задовольнити за підставами, викладеними в позовній заяві. Представник відповідача Кондратєва Н.А. в судовому засіданні просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи Профспілки трудящих металургійної гірничодобувної промисловості України Скороходов І.О. в судовому засіданні просить вирішити справу на розсуд суду. Представник третьої особи Головного управління держпраці у Запорізькій області в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без їх участі. Представник третьої особи Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області надав суду пояснення в яких просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити та заяву про розгляд справи без їх участі. Свідок [PERSON] , 1952 року народження, суду показав, що він працює начальником підземної дільниці шахти «Експлуатаційна» ПрАТ «ЗЗРК», позивача знає, тому що він працює у [PERSON] на дільниці. Пояснив, що [PERSON] та [PERSON] він видав наряд. Через деякий час, [PERSON] зателефонували та повідомили, що [PERSON] стало погано. Пізніше з`ясувалося зі слів [PERSON] та [PERSON] , що вони підіймали теліжку, а потім хотіли покласти двигун на теліжку, [PERSON] відчув біль в поясниці і йому разом з [PERSON] майстер наказав піднятися на поверхню. Майстер [PERSON] їх супроводжував. Двигун був вагою 95 кг. Свідок [PERSON] , 1978 року народження, який працює гірничим майстром шахти «Експлуатаційна» ПрАТ «ЗЗРК», суду пояснив, що позивача знає, працюють на одній ділянці. Він видав [PERSON] наряд на маневрові роботи. Робота полягала в тому, щоб взяти двигун та покласти його на теліжку і перевезти в певне місце. Близько 19:00 год. йому стало відомо, що дзвонив [PERSON] та повідомив, що [PERSON] погано. [PERSON] спустився, вони витягли його та доставили в медпункт, де його оглянув фельдшер. [PERSON] скаржився на біль в спині, коли підіймав двигун. Двигун був вагою близько 95 кг. Свідок [PERSON] , 1973 року народження, який працює підземним гірником шахти «Експлуатаційна» ПрАТ «ЗЗРК», суду пояснив, що 02 жовтня 2017 року вони працювали в третю зміну з 16:00 год. до 23:45 год. Їм майстер [PERSON] дав наряд. Вони з [PERSON] перетягували двигун вдвох. Почали тягти і в [PERSON] заболіла спина. [PERSON] повідомив про це майстра і їх підняли на поверхню. Свідок [PERSON] , 1982 року народження, займає посаду в.о. відділу охорони праці ПрАТ «ЗЗРК». Позивача [PERSON] знає, оскільки розслідували випадок. Суду повідомив, що розслідування на виробництві у зв`язку з випадком з [PERSON] , було проведено належним чином. Було створено комісію, яка встановила, що випадок не пов`язаний з виробництвом (Н-5). З картки робітника вбачається, що під час огляду в [PERSON] було виявлено порушення, ЗЗРК йому запропонувало іншу роботу, менш тяжку, але він відмовився. До роботи робітників допускає безпосередньо керівник. Норма підняття важкості більше 50 кг - не менше двох чоловік. Вислухавши учасників судового процесу, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що позивач [PERSON] працює підземним кріпильником на підземній дільниці «Дробильно-дозаторний комплекс» шахти «Експлуатаційна» підприємства з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат». 02 жовтня 2017 року в третю зміну, начальником підземної дільниці «Дробильно-дозаторний комплекс» шахти «Експлуатаційна» [PERSON] , через гірничого майстра цієї ж дільниці [PERSON] , був виданий наряд ланці робітників у складі: підземного кріпильника [PERSON] і підземного гірника [PERSON] на зачищення приямків збору просипу зумпфів по Вантажному стволу № 1 і Вантажному стволу № 2, маневрові роботи з вагонами ВГ - 4,5, зачищення канавок вантажно-ковшовою установкою (ПКУ), обмін вагонів ВГ - 4,5 з горизонту 940 метра на горизонт 1140 метрів, ремонт блоків, лебідок, КС - 3 і доставку матеріалів. У процесі виконання робіт, [PERSON] під час доставки обладнання відчув біль в області попереку, після чого гірничий майстер [PERSON] дав вказівку [PERSON] виїжджати на поверхню і звернутися до фельдшерського пункту. Після огляду черговим фельдшером ПрАТ «ЗЗРК», [PERSON] був транспортований в приймальне відділення Комунальної установи «Дніпрорудненська міська лікарня» Дніпрорудненської міської ради Василівського району Запорізької області, де оглянутий черговим лікарем і направлений на стаціонарне лікування в терапевтичне відділення. 03 жовтня 2017 року при огляді лікарем неврологом КУ «Дніпрорудненська міська лікарня», [PERSON] поскаржився на болі у поперековій області. При об`єктивному огляді йому був встановлений діагноз: «Вертеброгенна лівостороння люмбоішіалгія, м`язово-тонічний, помірно больовий синдром». 12 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» із заявою про розслідування нещасного випадку. Наказом адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» №660 від 12.10.2017 року, була створена комісія з розслідування даного випадку, яка вивчила обставини та ознайомилась із листами КУ «Дніпрорудненська міська лікарня» №1342 від 20.10.2017 року, №1381 від 25.10.2017. З урахуванням матеріалів розслідування та отриманих, відповідно до вимог п.9 «Порядку розслідування нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою КМ України №1232 від 30.11.2011 р., який був чинним на час розслідування нещасного випадку (надалі - «Порядок…»), від медичного закладу висновків, Комісія прийшла до висновку, що нещасний випадок у підземного кріпильника [PERSON] стався внаслідок загального захворювання, у зв`язку із чим було прийнято рішення акт форми Н-1 не складати. 05 грудня 2017 року, [PERSON] , не погодившись із висновками комісії з розслідування нещасного випадку, знову звернувся до адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» із заявою в якій заявляв про незгоду із актом по формі Н-5, оскільки він не містить посилань на обставини, при яких він отримав травму, просив надати йому відповідь у письмовій формі по суті заданих питань. Листом № 19/4393 від 15.12.2017 року [PERSON] надано відповідь, що Комісія прийшла до висновку, що даний випадок погіршення стану здоров`я не пов`язаний з виробництвом та прийняла рішення акт форми Н-1 не складати. У лютому 2018 року [PERSON] звернувся із заявою до начальника Головного управління держпраці у Запорізькій області (зареєстрована 06.02.2018 року за № Б-127), в якій описував обставини нещасного випадку на виробництві, зазначав порушення норм підняття ваги, допущенні при виконанні робіт начальником підземної дільниці «Дробильно-дозаторний комплекс» шахти «Експлуатаційна» [PERSON] , вказував на помилки при вивченні медичної документації, просив повторно розслідувати нещасний випадок. 17.07.2018 року, [PERSON] надано відповідь Головного управління держпраці у Запорізькій області № 08/02.8-05/5527, з якої вбачається, що комісією, утвореною наказом від 13 червня 2018 року по підприємству ПрАТ «Запорізький залізорудний комбінат», було проведено повторне розслідування випадку погіршення здоров`я, що сталося з [PERSON] 02.10.2017 року о 19:00 год. Комісія, створена наказом адміністрації ПрАТ «ЗЗРК» № 378 від 13.06.2018 року, у зв`язку із отриманням Припису Головного управління держпраці у Запорізькій області № 1-06 від 04.06.2018 року (форма Н-9), провела повторне розслідування погіршення стану здоров`я, технічних та організаційних причин, які могли привести до погіршення стану здоров`я підземного кріпильника підземної дільниці «Дробильно-дозаторний комплекс» шахти «Експлуатаційна» ПрАТ «ЗЗРК» [PERSON] у третю зміну 02.10.2017 року. За результатами повторного розслідування складено акт форми Н-5 від 03.07.2018 року, в якому визначено, що погіршення здоров`я [PERSON] 02 жовтня 2017 року сталося внаслідок загального захворювання. Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону праці», охорона праці - це система правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя, здоров`я і працездатності людини у процесі трудової діяльності. Відповідно до частин 1, 2 статті 153 Кодексу законів про працю України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Згідно ст.171 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.9 Закону України «Про охорону праці», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку (стаття 22 Закону України «Про охорону праці»). Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено «Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011р. № 1232, який був чинним на час розслідування даного нещасного випадку. Згідно положень п.7 «Порядку…», розслідування проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше. Роботодавець, одержавши повідомлення про нещасний випадок, зобов`язаний протягом доби утворити комісію у складі не менш як три особи та організувати проведення розслідування (підпункт 2 пункту 10 «Порядку…»). Ніякий інший орган не може виконувати ці обов`язки, та визначати обставини і причини нещасного випадку. В Протоколі зустрічі комісії з розслідування та [PERSON] від 12.10.2017 року позивачу роз`яснені його права стосовно розслідування, і претензій до комісії у нього немає (а.с.118). З метою попередження травматизму, нещасних випадків законодавством України з питань охорони праці обов`язок забезпечення безпечних і здорових умов праці з охорони праці покладений не тільки на роботодавця, а і на працівника. Відповідно до статті 14 Закону України «Про охорону праці», працівник зобов`язаний дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуваннями та іншими засобами виробництва. Працівник несе безпосередньо відповідальність за порушення зазначених вимог. Отже, найголовнішим обов`язком працівника є неухильне дотримання вимог законодавчих та нормативних актів з питань охорони праці за своїм фахом, що є запорукою професійної діяльності без травм і аварій та будь-якого ушкодження здоров`я. Виконання потерпілим трудових обов`язків не є безумовною обставиною для зв`язку випадку таким, що пов`язаний з виробництвом. Пунктом 16 «Порядку...», визначено умови, коли працівник хоча і виконує трудові обов`язки, але нещасний випадок не пов`язується з виробництвом. Твердження [PERSON] про пряму залежність виконання трудових обов`язків з визнанням випадку нещасним, пов`язаним з виробництвом, не знайшло свого підтвердження. Пункт 14 «Порядку…» передбачає дії комісії з розслідування нещасного випадку: обстеження місця настання, одержання пояснення потерпілого, свідків і причетних до нещасного випадку осіб, з`ясування обставин і причин нещасного випадку та складання акту розслідування нещасного випадку. Комісією з розслідування неодноразово направлялись запити до медичного закладу - КЗ «ДМЛ». Спеціалістами КЗ «ДМЛ», в якому проходив обстеження та лікування [PERSON] , визначене тільки загальне захворювання. Крім того, з епікризу також не вбачається зв`язку погіршення здоров`я з переміщенням [PERSON] пневмодвигуна 02.10.2017 року, а лише констатується наявність у нього поперечного остеохондрозу. Крім того, 12.06.2017 року [PERSON] пройшов щорічний медичний огляд, визнаний придатним для виконання обов`язків по професії, рекомендоване лише оздоровлення в профілакторії, що підтверджується Карткою робітника, який підлягає попередньому (періодичному) медичному огляду (117). Заперечень проти визнання його придатним для роботи за професією підземного кріпильника [PERSON] не мав. Також, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 02.09.2019 року №91/к, у [PERSON] мав місце хронічний хворобливий процес поперекового відділу хребта у вигляді його дегенеративно-дистрофічних змін. Зважаючи на характер самопочуття [PERSON] на 02.10 2017 року (до епізоду підняття ваги) патологічний процес в його організмі знаходився у стадії ремісії, тобто не викликав певної клінічної картини. Підняття ваги [PERSON] могло спровокувати загострення патологічного процесу та викликати клінічну картину больового, м`язово-тонічного синдромів із статико-кінетичними порушення, яка і була зафіксована медичними працівниками КУ «Дніпрорудненська міська лікарня ДМР ВР ЗО». Таким чином, Позивачем не доведено факт того, що погіршення стану його здоров`я знаходиться у причинному зв`язку з виконанням ним трудових обов`язків. Відсутність такого зв`язку вбачається з медичних висновків медичного закладу, де [PERSON] проходив обстеження та лікування та висновком судово-медичної експертизи. Судом не встановлено порушення Відповідачем розслідування нещасного випадку, що стався 02 жовтня 2017 року о 19.00 год. в ПрАТ «ЗЗРК». Тому не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо визнання нещасного випадку, який стався з [PERSON] 02 жовтня 2017 року о 19 год. 00 хв., таким, що пов`язаний з виробництвом; визнати недійсним та скасувати Акт проведення повторного розслідування нещасного випадку, що стався 02 жовтня 2017 року о 19 год. 00 хв. на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» від 03.07.2018 року (форма Н-5); зобов`язати Відповідача скласти та видати акт розслідування нещасного випадку, що стався з [PERSON] за формою Н-1. Відповідно до статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Пункт 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами) передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. В Аналізі судової практики у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з ушкодженням здоров`я під час виконання трудових обов`язків від 01.09.2011 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ наголосив на тому, що спричинення моральної шкоди не є матеріально - правовою презумпцією, а тому спричинення моральної шкоди, як і її розмір, має доводитись належними і допустимими доказами. Крім того, відповідно до п. 4. Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Визначення розміру моральної шкоди повинно бути обґрунтованим і відповідати вимогам виваженості, розумності і справедливості. Позивач повинен довести наявність фізичних, душевних, психічних тощо страждань, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації. Критеріями для встановлення розміру моральної шкоди можуть бути дійсні втрати, що були понесені позивачем для подолання моральних страждань та організації свого життя. [PERSON] в позовній заяві не наведено, що з перелічених обставин наявне. Позивач працює за тією ж професією, на тому ж підприємстві, в тих же умовах, що й до погіршення стану здоров`я. Позов не містить доказів, якими визначений розмір моральної шкоди може становити 70 000 грн. У зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази та вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Позивача не обґрунтовані, а тому у задоволені позову слід відмовити. Той факт, що нещасний випадок, який стався з [PERSON] 02 жовтня 2017 року о 19 год. 00 хв. на підприємстві з іноземними інвестиціями у формі приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» під час виконання ним трудових обов`язків, таким, що пов`язаний з виробництвом, не знайшов свого підтвердження. А також не доведено, що відповідач спричинив позивачу моральну шкоду у розмірі 70000 грн. У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, суд також відмовляє позивачу [PERSON] у відшкодуванні понесених ним судових витрат у вигляді судового збору, відповідно до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed