Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-10 00:00:00

У грудні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області, третя особа начальник Головного управління Національної поліції в Запорізькій області [PERSON], про захист честі, гідності та ділової репутації, мотивуючи свої вимоги тим, що під час надання інтерв'ю начальником Головного управління Національної поліції в Запорізькій області [PERSON] було розповсюджено завідомо недостовірну інформацію, що принижує честь, гідність та ділову репутацію позивача. Так, під час виступу [PERSON] проголосив (рос. мовою): «Мне не понятна формулировка вопроса. Если вы говорите о незаконном обогащении директора завода посредством сдачи на металлолом оборудования это выгодно исключительно руководству завода. Коллективу же нужно стабильно работать и получать заработную плату, которую он не получает из-за попыток директора манипулировать полицией. Ви же были на митинге 11 сентября, и слышали монолог Лобикова (директор ЗАлКа - ред). О чем он говорил? О том, что якобы уголовные производства, открытые в отношении руководства завода, наложенный арест на счета и имущество, и блокировка работы предприятия полицией причина невыплаты зарплаты. А что имеем в реальности? «Распил» завода на металлолом, невозможность благодаря нашим усилиям вывоза металла с территории, и намеренно созданную задолженность по зарплате. Работу предприятия ми не блокируем. Выплате заработной платы наша деятельность абсолютно не мешает. На лицо использование руководством предприятия в личных целях трудового коллектива с целью давления на правоохранительные органы. Детали расследований в рамках уголовных производств, как вы понимаете, я вам рассказывать не стану». За твердженнями позивача, вказана інформація є недостовірною, негативною, та не підтверджена жодними доказами. Позивач розцінює дану інформацію як звинувачення його у скоєнні злочину, при цьому посадова особа, яка володіє знаннями приписів Конституції України прилюдно стверджує, що позивачем скоєно злочин. Попри те, що жодних доказів таких заяв не має. Вислів третьої особи створює негативне враження і відношення до позивача як до непрофесіонала, наведені цитати також є припущеннями і неправдивою інформацією, які порочать ділову репутацію позивача, як професіонала у своїй сфері, та принижують честь, гідність і ділову репутацію як генерального директора. Просив визнати недостовірною інформацію, яка була зазначена під час надання інтерв'ю начальником Головного управління поліції в Запорізькій області [PERSON] та як таку, що принижує честь, гідність та порочить ділову репутацію [PERSON], а саме: «Мне не понятна формулировка вопроса. Если вы говорите о незаконном обогащении директора завода посредством сдачи на металлолом оборудования - это выгодно исключительно руководству завода. Коллективу же нужно стабильно работать и получать заработную плату, которую он не получает из-за попыток директора манипулировать полицией. Ви же были на митинге 11 сентября, и слышали монолог Лобикова (директор ЗАлКа - ред). О чем он говорил? О том, что, якобы уголовные производства, открытые в отношении руководства завода, наложенный арест на счета и имущество, и блокировка работы предприятия полицией - причина невыплаты зарплаты. А что имеем в реальности? «Распил» завода на металлолом, невозможность благодаря нашим усилиям вывоза металла с территории, и намеренно созданную задолженность по зарплате. Работу предприятия ми не блокируем. Выплате заработной плати наша деятельность абсолютно не мешает. На лицо - использование руководством предприятия в личных целях трудового коллектива с целью давления на правоохранительные органы. Детали расследований в рамках уголовных производств, как вы понимаете, я вам рассказывать не стану», а також зобов'язати начальника ГУ НП в Запорізькій області полковника [PERSON] спростувати недостовірну інформацію, шляхом направлення спростування у вигляді надання інтерв'ю через засоби масової інформації, а саме інтернет видання «Вся власть» та його оприлюднення. Ухвалою від 19.01.2018 відкрито провадження у даній справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження (а.с. 63). 14.02.2018 від представника ГУНП в Запорізькій області та представника третьої особи [PERSON] до суду надійшов відзив на позов, за яким відповідач та третя особа проти позову заперечують, оскільки наведене у позові твердження виокремлене з контексту, що змінює його змістовне навантаження, тобто в даному випадку мало місце уточнення питання кореспондента, а не твердження про те, що саме так і є в дійсності. Крім того, в зазначеному твердженні начальник ГУНП не зазначає прізвище позивача, а тому в даному випадку зазначене твердження не містить інформації, яка б принижувала честь і гідність позивача, а оціночні судження не є предметом судового захисту. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Також 14.02.2018 від представника відповідача та третьої особи [PERSON] надійшло клопотання про проведення судового засідання із повідомленням сторін. Ухвалою суду від 16.02.2018 у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. 21.02.2018 від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив, за якою позивач вказує на необґрунтованість доводів відзиву, оскільки у даному випадку не мають місце оціночні судження. Крім того, внаслідок дій третьої особи ПАТ «ЗАлК» заподіяно шкоду діловій репутації, а саме постачальник сировини відмовився від співпраці. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі, а також провести судовий розгляд справи в межах загального позовного провадження, про що подав окреме клопотання. Ухвалою від 22.02.2018 у задоволенні клопотання [PERSON] про розгляд справи у порядку загального позовного провадження відмовлено. 28.03.2018 від представника відповідача та третьої особи [PERSON] надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких вказує, що позивач не є одноосібним виконавчим органом товариства, оскільки відповідно до статуту ПАТ «ЗАлК» такими є Загальні збори, Наглядова рада, Дирекція, Ревізійна комісія. Інформація про демонтаж обладнання ПАТ «ЗАлК» на металобрухт є достовірною, оскільки встановлена в межах кримінального провадження № 12016080060001844. Наданий позивачем технічний звіт не підтверджує наявність працівників поліції та автотранспорту на території ПАТ «ЗАлК». Просила у позові відмовити повністю. Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Позивач [PERSON] є генеральним директором Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № [NUMBER] від 17.09.2017 (а.с. 5961). У вересні 2017 року під час надання інтерв'ю інтернет виданню «Вся власть» начальник Головного управління Національної поліції в Запорізькій області [PERSON] зазначив таке (рос. мовою): «Мне не понятна формулировка вопроса. Если вы говорите о незаконном обогащении директора завода посредством сдачи на металлолом оборудования - это выгодно исключительно руководству завода. Коллективу же нужно стабильно работать и получать заработную плату, которую он не получает из-за попыток директора манипулировать полицией. Ви же были на митинге 11 сентября, и слышали монолог Лобикова (директор ЗАлКа - ред). О чем он говорил? О том, что, якобы уголовные производства, открытые в отношении руководства завода, наложенный арест на счета и имущество, и блокировка работы предприятия полицией - причина невыплаты зарплаты. А что имеем в реальности? «Распил» завода на металлолом, невозможность благодаря нашим усилиям вывоза металла с территории, и намеренно созданную задолженность по зарплате. Работу предприятия ми не блокируем. Выплате заработной плати наша деятельность абсолютно не мешает. На лицо - использование руководством предприятия в личных целях трудового коллектива с целью давления на правоохранительные органы. Детали расследований в рамках уголовных производств, как вы понимаете, я вам рассказывать не стану». Зазначені обставини підтверджені роздруківкою з сайту інтернет видання «Вся власть, яка долучена позивачем до матеріалів справи (а.с. 718). Позивач вважає, що вказана інформація є недостовірною, негативною, та не підтверджена жодними доказами. Позивач розцінює дану інформацію як звинувачення його у скоєнні злочину, створює негативне враження і відношення до позивача як до непрофесіонала, наведені цитати вважає припущеннями і неправдивою інформацією, які порочать ділову репутацію позивача, як професіонала у своїй сфері, та принижують честь, гідність і ділову репутацію як генерального директора, а тому позивач просить суд зобовязати відповідача дані вислови спростувати. Відповідно до розяснень, наданих у п. 15\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Згідно з частиною третьою\~статті 277 ЦК\~України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. На підставі ст. 30\~Закону України «Про інформацію», ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Під «висловлюваннями, які не містять фактичних даних» розуміються такі висловлювання, в яких відсутні посилання на конкретні дати, номери, цифри, місця подій та самі події. За розясненнями, наданими у п. 19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України\~«Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Фраза (рос. мовою): «Мне не понятна формулировка вопроса. Если вы говорите о незаконном обогащении директора завода посредством сдачи на металлолом оборудования - это выгодно исключительно руководству завода. Коллективу же нужно стабильно работать и получать заработную плату, которую он не получает из-за попыток директора манипулировать полицией. Ви же были на митинге 11 сентября, и слышали монолог Лобикова (директор ЗАлКа - ред). О чем он говорил? О том, что, якобы уголовные производства, открытые в отношении руководства завода, наложенный арест на счета и имущество, и блокировка работы предприятия полицией - причина невыплаты зарплаты. А что имеем в реальности? «Распил» завода на металлолом, невозможность благодаря нашим усилиям вывоза металла с территории, и намеренно созданную задолженность по зарплате. Работу предприятия ми не блокируем. Выплате заработной плати наша деятельность абсолютно не мешает. На лицо - использование руководством предприятия в личных целях трудового коллектива с целью давления на правоохранительные органы. Детали расследований в рамках уголовных производств, как вы понимаете, я вам рассказывать не стану», не містить фактичних даних, які можуть надати можливість встановити певний і однозначний зміст висловів. Вищеназване висловлювання містить мовно-стилістичні засоби, які не містять негативної інформації; фраза, яку вимагає визнати недостовірною позивач, є критичним коментарем, що був здійснений внаслідок оцінки та аналізу певних дій, а відтак - оціночним судженням, вислів не містить конкретних фактів, які б принижували честь та гідність позивача. Також не встановлено поширення відповідачем будь-якої інформації, що порушує особисті немайнові права позивача, а тому відсутні підстави для визнання інформації недостовірною або негативною чи такою, що є фактичним твердженням. Статтею 10 Європейської конвенції з прав людини, принципи якої відтворені в\~ст. 34 Конституції України, передбачено, що кожна людина має право на свободу виявлення поглядів. Це право включає свободу дотримуватись своїх поглядів, одержувати та передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади незалежно від кордонів. Відповідно до прецедентної практики Європейського Суду з прав людини, преса відіграє суттєву роль у демократичному суспільстві. І хоча вона не може переступати певні межі, зокрема щодо репутації та прав інших осіб, тим не менш, її обов'язком є передавати у спосіб, сумісний із її обов'язками та відповідальністю, інформацію та ідеї з усіх питань загального інтересу. Вільне вираження поглядів, передавання почуттів є істотним чинником повноцінного розвитку особистості в суспільстві, як і здатність особи сприймати заперечення, спонукання, заохочення через ідеї, висловлені іншими людьми. Чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень, вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності. Крім того, наведене у позові твердження виокремлене з контексту, що змінює його змістовне навантаження, тобто в даному випадку мало місце уточнення питання кореспондента, а не твердження про те, що саме так і є в дійсності, тобто зазначене уточнення не містить фактичних даних, а є субєктивною оцінкою дій. Отже, такі висловлювання є вираженням суб'єктивної думки і поглядів третьої особи, оціночними судженнями та такими, що не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності і тому не можуть бути спростовані. При цьому, суд не приймає до уваги посилання позивача на заподіяну шкоду безпосередньо ПАТ «ЗАлК», внаслідок відмови контрагента від співпраці, оскільки даний позов заявлений безпосередньо позивачем у своїх інтересах, а не в інтересах юридичної особи ПАТ «ЗАлК». Інші доводи сторін, зокрема, щодо посилання на дані, встановлені в ході досудового розслідування кримінального провадження № 12016080060001844, судом до уваги не беруться, оскільки вказані обставини не можуть бути предметом перевірки у цивільній справі про захист честі та гідності, ділової репутації особи, а підлягають дослідженню виключно в рамках кримінального провадження в порядку, визначеному КПК України. З аналогічних підстав судом відкидаються долучені позивачем до справи фототаблиці та дані, що містяться на оптичному носії інформації, з приводу перебування на території ПАТ "ЗАлК" працівників поліції, оскільки за цими фактами також порушене кримінальне провадження № 12017080060002037, яке на даний час знаходиться на стадії досудового розслідування. Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що законні підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні, з огляду на що у задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно до ст. 142 ЦПК України судові витрати стягненню не підлягають.

Outcome: dismissed