Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

В листопаді 2016 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області із зазначеним позовом, яким просить суд визнати за ним право власності на: - 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0241 га в межах згідно з планом за кадастровим № [NUMBER], розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року; - 2/3 частини земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0002 га в межах згідно з планом за кадастровим № [NUMBER], розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року; - 2/3 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] - 2/3 частини земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і поруд та ведення особистого підсобного голсподарства площею 0,30 га в межах згідно з планом, розташованої по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON] В обґрунтування позову вказує, що [INFO] року в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області померла його мати - [PERSON], яка до дня своєї смерті постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0241 га у межах згідно з планом за кадастровим № [NUMBER], розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] за № 216 від 26.06.2003 року. [INFO] року в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області помер його батько - [PERSON], який до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0002 га у межах згідно з планом за кадастровим № [NUMBER], розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] від 26.06.2003 року; житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 23.12.1970 року за реєстровим № 7251; земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га у межах згідно з планом, розташованої по [ADDRESS] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] в Шевченківському районному відділі земельних ресурсів. Померлі батьки залишили заповіти, посвідчені секретарем виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, якими все своє майно заповідали своїм синам - позивачу по справі - [PERSON], а також [PERSON] і [PERSON] Правовстановлюючі документи, як зазначає позивач і його представник, спадкодавцями були втрачені. При зверненні до нотаріальної контори позивачу було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Позивач і представник позивача (а.с.36) в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягали на задоволенні позову, в ході судового розгляду справи уточнили позовні вимоги і просили суд визнати за позивачем право власності на все вище зазначене майно, так як один з братів надав заяву про відмову від спадщини, а другий брат відповідач по справі - [PERSON], в суді не заперечував проти збільшених позовних вимог позивача та про визнання за позивачем всього майна після смерті батьків. Від відповідача - Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області надійшла письмова заява за № 285/02-25 від 17.11.2016 року про розгляд справи у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечують. (а.с.35). Судом до участі у справі в якості відповідача був залучений - [PERSON], який є інвалідом 2-ї групи (глухонімий). Останній під час розгляду справи з перекладачем заперечував проти позову, оскільки вказав, що має намір прийняти у спадщину одну земельну ділянку після смерті батьків, в подальшому з вимогами позивача погодився і не заперечував проти визнання за братом всього спадкового майна. Суд, перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, його представника, відповідача, перекладача відповідача, свідка, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, пов'язані зі спадкуванням. Згідно копії свідоцтва про народження позивача по справі серії [NUMBER] від 24.09.1958 року його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). [INFO] року в селі Новомиколаївка Шечвенківського району Харківської області померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданим Новомиколаївською сільською радою Шевченківського району Харківської області 19 квітня 2013 року (а.с.10). До дня своєї смерті остання постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 23.10.2015 року за № 424/02-30 (а.с.13). Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0241 га у межах згідно з планом за кадастровим № [NUMBER], розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] за № 216 від 26.06.2003 року, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.17). [INFO] року в селі Новомиколаївка Шевченківського району Харківської області помер батько позивача - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 27.10.2015 року в матеріалах справи (а.с.9). До дня своєї смерті [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області від 23.10.2015 року за № 423/02-30 (а.с.14). Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, що складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 6,0002 га у межах згідно з планом за кадастровим № [NUMBER], розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] від 26.06.2003 року (а.с.18); житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 23.12.1970 року за реєстровим № 7251, що підтверджується копією довідки КП «Шевченківське бюро технічної інвентаризації» № 31 від 29.09.2016 року (а.с.23); земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків, господарських будівель і споруд та ведення особистого підсобного господарства площею 0,30 га у межах згідно з планом, розташованої по [ADDRESS] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за № [NUMBER] в Шевченківському районному відділі земельних ресурсів (а.с.22), що підтверджується копією листа відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області № Х-3270-38/6-16 від 28.03.2016 року (а.с.21). Померлі [PERSON] та [PERSON] залишили заповіти, посвідчені секретарем виконавчого комітету Новомиколаївської сільської ради Шевченківського району Харківської області, якими все своє майно заповідали позивачу [PERSON] та його братам [PERSON] і [PERSON] (а.с.11,12). [PERSON] від спадщини відмовився на користь [PERSON] (позивача по справі), що підтверджується його заявою про відмову від спадщини після смерті батьків (а.с.61-63). Інший брат позивача - [PERSON], відповідач за справою, який є глухонімим, інвалідом 2-ї групи, під час розгляду справи з перекладачем заперечував проти позову, оскільки вказав, що має намір прийняти у спадщину одну земельну ділянку після смерті батьків, в подальшому з уточненими вимогами позивача про визнання за позивачем всього спадкового майна погодився і не заперечував проти визнання за позивачем всього майна після смерті батьків. Як зазначає позивач і його представник правовстановлюючі документи на спадкове майно спадкодавцями були втрачені, про що було подано об'яву до газети «Краєвид» (а.с.29). При зверненні позивача до приватного нотаріуса було роз'яснено, що він прийняв спадщину, подавши заяву після смерті батьків, але видати свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується копіями листів нотаріальної контори № 301/01-16 від 27.10.2016 року та № 302/01-16 від 27.10.2013 року в матеріалах справи (а.с.27,28). У листах нотконтори також вказано, що [PERSON] (позивач по справі) є спадкоємцем за заповітом та за законом першої черги після смерті своїх батьків, спадщину прийняв, подавши відповідні заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк (а.с.27,28). При зверненні до відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області з-приводу надання інформації щодо наявності за спадкодавцями земельних ділянок та з питанням виготовлення дублікату державного акту (а.с.15) позивач отримав відповідь, в якій вказано, що згідно других архівних примірників державних актів на право приватної власності на землю, які зберігаються у відділі є в наявності архівні екземпляри державних актів на ім'я спадкодавців, що підтверджується листом за № х-6/0-8/6-15 від 06.11.2015 року (а.с.16). При зверненні позивача до Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області в питання виготовлення дублікатів державних актів (а.с.19) позивач отримав відповідь, в якій зазначено, що виготовити дублікати державних актів на померлих немає можливості, що підтверджується листом за № 02-28/2886 від 20.11.2015 року (а.с.20). Судом було направлено запит про надання витягу зі спадкового реєстру щодо померлої [PERSON] (а.с.39) та померлого [PERSON] (а.с.40) до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 45966968 від 29.11.2016 року щодо померлого [PERSON] вбачається, що Новомиколаївською сільською радою Шевченківського району Харківської області був посвідчений заповіт за реєстровим № 5 і після його смерті приватним нотаріусом 17 жовтня 2013 року було заведено спадкову справу № 113/2013 (а.с.46-49). З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 45966636 від 29.11.2016 року щодо померлої [PERSON] вбачається, що Новомиколаївською сільською радою Шевченківського району Харківської області були посвідчені заповіти за реєстровим № 2 та № 6 та після її смерті приватним нотаріусом 17 жовтня 2013 року було заведено спадкову справу № 112/2013 (а.с.50-52). Положеннями ст.ст. 1216, 1218 Цивільного Кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.ст. 1225, 1226 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. У відповідності до ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до вимог ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553, був затверджений «Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». В пункті 53 Порядку зазначено, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об'єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 року (що в нашому випадку), відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв'язку із втратою, пошкодженням чи зіпсуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подаються: 1) копія примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно; 2) оголошення про втрату документа у друкованих засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження або місцевої чи регіональної сфери розповсюдження за місцезнаходженням нерухомого майна, в якому повинні бути зазначені назва документа, його номер і дата видачі, на чиє ім'я виданий, яким органом (крім випадків пошкодження чи зіпсування документа). \Підпункт 2 пункту 53 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 806 від 09.11.2016\ Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав в інформаційних системах, державна реєстрація прав в яких здійснювалася до 1 січня 2013 р., або на паперових носіях інформації, ведення яких здійснювалося підприємствами бюро технічної інвентаризації. Пунктом 66 зазначено, що для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб'єкта права власності - спадкодавця з обов'язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи. Про це було зазначено і в методичних рекомендаціях нотаріальної палати України, щодо особливостей державної реєстрації права власності спадкодавця за заявою спадкоємця з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553. При цьому, у випадку належної реєстрації права власності спадкодавця на нерухоме майно за життя, додаткової реєстрації права власності на підставі дубліката документа, що підтверджує набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно - не вимагається. У випадку, якщо спадкодавцем за життя було набуто право власності, однак документ, що посвідчує право власності на нерухоме майно, втрачений і видача його дублікату не передбачена діючим законодавством, реєстрацію права власності спадкодавця за заявою спадкоємця у нотаріальному порядку можливо здійснити, застосовуючи у сукупності норми п.п. 53 та 66 Порядку № 1127. В такому випадку видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно буде вчинена на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої шляхом безпосереднього доступу до нього. Відповідно до статті 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В даному випадку позивач не позбавлений можливості вирішити питання спадкування у позасудовому адміністративному порядку, через що цивільно - правовий спір між сторонами відсутній. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Посилання представника позивача на рішення суду першої інстанції від 26.10.2016 року, 22.12.2016 року, як на аналогічні вимоги, які рішенням суду були задоволені, не відповідають дійсності. В даних рішеннях зазначені не тотожний предмет спору, а саме: в першому випадку позивачем був неповнолітній на час смерті спадкодавця, в другому - не було правовстановлюючих документів на спадкодавця, отриманих за життя. Наразі суд розглядає позов за яким, спадкодавці за життя отримали правовстановлюючі документи, спадкоємець- позивач має всі їх копії, в зв'язку чим він не позбавлений можливості оформити спадщину нотаріально з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 року № 1127, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 23.08.2016 року № 553. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити.

Outcome: dismissed