Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

У січні 2015 року Позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва з позовною заявою до ПАТ «Родовід Банк» (Відповідач-1) та Державної служби інтелектуальної власності України (Відповідач-2), вимагаючи стягнення з Відповідача-1 заборгованості за ліцензійним договором в сумі 210883928,66 гривень, визнання недійсними свідоцтв України на знаки для товарів і послуг недійсними, зобов'язання Відповідача-2 здійснити визначені дії. В подальшому за клопотанням представника Позивача були залишені без розгляду позовні вимоги: -щодо стягнення з ПАТ «Родовід Банк» на свою користь роялті в сумі 89 083 928,66 гривень; -щодо визнання свідоцтв України [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] на знаки для товарів і послуг недійсними повністю; -щодо зобов'язання Державної служби інтелектуальної власності України внести до Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг відомості про визнання свідоцтв України №№ [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] недійсними повністю та здійснити відповідну публікацію в офіційному бюлетені «Промислова власність». Подальший розгляд справи здійснювався за позовними вимогами [PERSON] до ПАТ «Родовід Банк» про: -зобов'язання Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк припинити порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг (торговельну марку) «[INFO]» за свідоцтвом України № [NUMBER]; -стягнення з Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» на користь [PERSON] штрафних санкцій за ліцензійним договором у розмірі 390 000 000 грн (з урахуванням заяви по збільшення розміру позовних вимог від 18 грудня 2015 року). Свої вимоги Позивач мотивує наступним. [PERSON] є власником свідоцтва України № [NUMBER] на знак для товарів та послуг «[INFO]». Відомості про реєстрацію зазначеного знаку опубліковано в офіційному бюлетені "Промислова власність" 15.06.2005. Згідно зі свідоцтвом № [NUMBER] обсяг наданої ним правової охорони визначається наступними класами товарів та послуг згідно з Міжнародною класифікацією товарів та послуг: клас 35 - реклама; керування справами; ділове адміністрування; канцелярські роботи; всі послуги, що включені до 35 класу; клас 36 - страхування, фінансова діяльність; кредитно-грошові операції; операції з нерухомістю; всі послуги, що включені до 36 класу. Даний клас, зокрема, включає в себе банківську діяльність; клас 45 - персональні та соціальні послуги стосовно задоволення потреб людини, що їх надає третя сторона; послуги щодо охорони майна та людей; всі послуги, що включені до 45 класу. Позивач вказує, що 27 лютого 2007 року між ним та Публічним акціонерним товариством «Родовід Банк» був укладений Ліцензійний договір №1 про надання права на використання об'єкту права інтелектуальної власності (знаку «[INFO]» за Свідоцтвом [INFO]) терміном дії до 01 березня 2014 року. Згідно із зазначеним договором, як зазначає Позивач, Відповідачу було передано право на надання послуг з використанням знаку «[INFO]» за свідоцтвом № [NUMBER] для послуг 35, 36 та 45 класів МКТП, а саме для надання послуг: (35) з реклами; керування справами; ділового адміністрування; канцелярських робіт; та всіх інших послуг, що включені до 35 класу; (36) з страхування, фінансової діяльності; кредитно-грошових операцій; операцій з нерухомістю; всіх послуг, що включені до 36 класу, включаючи в себе банківську, фінансову, кредитну, та таку іншу діяльність, яку здійснюють банківські установи; (45) персональних та соціальних послуг стосовно задоволення потреб людини, що їх надає третя сторона; послуг щодо охорони майна та людей; та всіх послуг, що віднесені до 45 класу. Позивач вказує, що згідно з п. 8.7 Ліцензійного договору у випадках продовження користування Знаком «[INFO]» після закінчення строку дії або дострокового розірвання Ліцензійного договору Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачеві штраф у розмірі 100000 мінімальних заробітних плат, встановлених законодавством на момент здійснення сплати цього штрафу. Не змінюючи підстав позову (стягнення штрафних санкцій саме на підставі зазначеного пункту 8.7 договору) представники Позивача в останньому судовому засіданні збільшили свої позовні вимоги до 390 000 000 гривень, відмовившись при цьому надати суду в даному засіданні розрахунок таких вимог. Крім того, стверджуючи, що Відповідач продовжує використовувати належний Позивачу знак «[INFO]» за Свідоцтвом № [NUMBER] всупереч закінченню строку дії Ліцензійного договору, [PERSON] зазначає про порушення своїх прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за вказаним свідоцтвом, у зв'язку з чим просить суд зобов'язати Відповідача припинити таке порушення. До початку розгляду справи по суті Відповідач заявив зустрічний позов до [PERSON], в якому просив визнати недійсним Ліцензійний договір №1 про надання права на використання об'єкту інтелектуальної власності від 27 лютого 2007 року. Зокрема, Відповідач вважає зазначений договір фіктивним, оскільки він вчинений без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Посилаючись на ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» Відповідач стверджує, що оригінал Ліцензійного договору №1 у нього відсутній, по бухгалтерії банку він не обліковується, і Банк взагалі не знав про його існування до отримання претензії Позивача восени 2014 року. Позивач вказує, що рішення про перейменування АКБ «Перкомбанк» в ВАТ «Родовід Банк» було прийнято загальними зборами АКБ «Перкомбанк» 02 липня 2004 року, і лише після цього [PERSON] була подана заявка на отримання свідоцтва про право власності на знак для товарів і послуг для клас 36 (страхування, фінансова діяльність, кредитно- грошові операції, операції з нерухомістю, та інші послуги цього класу), що має зображення слова «[INFO]» (28.07.2004), на підставі якої йому видано свідоцтво [INFO]. Після реєстрації змін до Статуту щодо зміни найменування, Відповідач 24.11.2004р. звернувся із заявкою на отримання свідоцтв на право власності на торговельні марки (знаки для товарів і послуг) для класу послуг 36 (страхування, фінансова діяльність, кредитно-грошові операції, операції з нерухомістю, та інші послуги цього класу) подібні найменуванню юридичної особи ВАТ «РОДОВІД БАНК»: заявка № 20041112693 від 24.11.2004 - свідоцтво № [NUMBER] від 25.05.2007; заявка № 20041112694 від 24.11.2004 року - свідоцтво № [NUMBER] від 25.05.2007 (у синьому кольорі); заявка №20041112695 від 24.11.2004 - свідоцтво № [NUMBER] від 25.05.2007 (у золотистому кольорі); заявка №20041112696 від 24.11.2004 - свідоцтво № [NUMBER] від 25.05.2007 (у сріблястому кольорі). Пізніше, як вказує Відповідач, також було подано заявки на отримання свідоцтв на право власності на торговельні марки (знаки для товарів і послуг) для класу послуг 36 (страхування, фінансова діяльність, кредитно-грошові операції, операції з нерухомістю, та інші послуги цього класу) подібні найменуванню юридичної особи ВАТ «РОДОВІД БАНК»: заявка № m200609740, яку подано 04.07.2006 - свідоцтво № [NUMBER] від 25.09.2007 (знак «[INFO]»); заявка № m200813848 від 16.07.2008 - свідоцтво [NUMBER] від 25.05.2010 (знак «[INFO]»). Крім того, Відповідач вказує, що у Статуті Банку, починаючи з редакції 13.05.2006р., що зареєстрована 03.11.2006р., міститься опис торговельної марки (знаку для товарів і послуг) ВАТ «РОДОВІД БАНК» (у синьому кольорі). Відповідач також звертає увагу на те, що [PERSON] та підписант договору зі сторони банк [PERSON] особисто знайомі між собою, при цьому за день до укладення Ліцензійного договору №1, тобто - 26 лютого 2007 року, Українським інститутом промислової власності було надано висновки про відповідність позначення умовам надання правової охорони за результатам кваліфікаційної експертизи щодо торговельних марок «Родовід Банк»: -заявка № 20041112693 від 24.11.2004 (в подальшому видане свідоцтво [NUMBER] від 25.05.2007р.) -заявка № 20041112694 від 24.11.2004 року (в подальшому видане свідоцтво [NUMBER] від 25.05.2007 («Родовід Банк» у синьому кольорі)). За таких обставин, на думку Відповідача, вбачається, що Ліцензійний договір або не укладався взагалі, або якщо і укладався, то його сторони не мали наміру створення правових наслідків, обумовлених цим договором. Це підтверджується відсутністю акту прийому-передачі виключний прав на знак, відсутністю будь-яких контактів між сторонами договору протягом строк його дії. У своїй діяльності Відповідач використовує лише власні знаки для товарів і послуг, зареєстровані у встановленому порядку, і Позивачем не доведено зворотнього. У судовому засіданні 18 грудня 2015 року представники Позивача відмовились надавати пояснення, пояснюючи це своєю неготовністю до розгляду справи, зловживаючи своїми правами заявляли клопотання про зупинення провадження у справі, про відкладення розгляду справи для розгляду апеляційним судом апеляції Позивача на ухвалу про відкриття провадження у даній справі, для уточнення позовних вимог, для сплати судового збору у зв'язку зі збільшенням їх розміру, для уточнення правової позиції з довірителем, для особистої явки Позивача у судове засідання, для витребування, дослідження доказів, допиту свідків, які не пов'язані із предметом доказування у справі. Представники Позивача п'ять разів заявляли головуючому відвід з надуманих мотивів. У зв'язку з цим головуючим неодноразово оголошувались попередження представникам Позивача щодо недопустимості зловживання своїми правами з метою затягування розгляду справи, та у зв'язку з ігноруванням таких попереджень представник Позивача [PERSON] був видалений із залу судового засідання. Представник Позивача [PERSON] після надання йому судом можливості виступити у судових дебатах послався на кінець робочого дня та залишив зал судових засідань, що не перешкоджало суду закінчити розгляд справи, оскільки права Позивача як на надання пояснень у справі, так і на виступ у судових дебатах були забезпечені. Представники Відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову [PERSON] заперечували, наполягаючи на тому, що банку не було відомо про існування Ліцензійного договору №1 від 27.02.2007р. до осені 2014 року. Звернули при цьому вагу на те, що не зважаючи на те, що сторона Позивача, не зважаючи на те, що була зобов'язана головуючим суддею у попередньому судовому засіданні, так і не надав для огляду в суд оригінал зазначеного договору. Крім того, як підтвердили представники Відповідача, банк не мав жодних мотивів для укладення такого договору, оскільки користувався і користується у своїй діяльності власними знаками для товарів та послуг. Заслухавши пояснення Сторін, дослідивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Свідоцтва [INFO] від 15.06.2005р. є власником знаку для товарів та послуг «[INFO]» за класом 35 - реклама; керування справами; ділове адміністрування; канцелярські роботи; всі послуги, що включені до 35 класу; класом 36 - страхування, фінансова діяльність; кредитно-грошові операції; операції з нерухомістю; всі послуги, що включені до 36 класу. Даний клас, зокрема, включає в себе банківську діяльність; класом 45 - персональні та соціальні послуги стосовно задоволення потреб людини, що їх надає третя сторона; послуги щодо охорони майна та людей; всі послуги, що включені до 45 класу. Публічне акціонерне товариство «РОДОВІД БАНК» є власником знаку для товарів і послуг для 36 класу, що включає послуги із надання банківських операцій згідно з Міжнародною класифікацією товарів і послуг для реєстрації знаків, який має вигляд комбінованого позначення: слова «РОДОВІД БАНК», а також зображувальний елемент - чорний квадрат, через який з лівого нижнього у верхній правий куток проходить хвиляста смуга білого кольору, що на кінцях розширюється. У центрі квадрату розташована стилізована квітка плодового дерева білого кольору. Право власності Банку на вказаний знак для товарів і послуг посвідчується свідоцтвом на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 25.05.2007. Банк також є власником знаку для товарів і послуг для 36 класу, що включає послуги із надання банківських операцій згідно з Міжнародною класифікацією товарів і послуг для реєстрації знаків, який має вигляд комбінованого позначення: слова «РОДОВІД БАНК», а також зображувальний елемент - синій квадрат, через який з лівого нижнього у верхній правий куток проходить хвиляста смуга білого кольору, що на кінцях розширюється. У центрі квадрату розташована стилізована квітка плодового дерева білого кольору. Право власності Позивача на вказаний знак для товарів і послуг посвідчується свідоцтвом на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 25.05.2007. Відповідач також є власником знаку для товарів і послуг для 36 класу МКТП, який має вигляд комбінованого позначення: слова «РОДОВІД БАНК», а також зображувальний елемент - квадрат (у золотистому кольорі), із стилізованою квіткою плодового дерева білого кольору. Право власності Банку на вказаний знак для товарів і послуг посвідчується свідоцтвом на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 25.05.2007. Крім того ПАТ «РОДОВІД БАНК» є власником знаків для товарів і послуг для 36 класу МКТП, який має вигляд комбінованого позначення: слова «РОДОВІД БАНК», а також зображувальний елемент - квадрат (у золотистому кольорі), із стилізованою квіткою плодового дерева білого кольору. Право власності Банку на вказаний знак для товарів і послуг посвідчується свідоцтвом на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 25.05.2007. ПАТ «РОДОВІД БАНК» є також власником знаків для товарів і послуг для 36 класу МКТП, який має вигляд комбінованого позначення: слова «[INFO] БАНК», а також зображувальних елементів - синього квадрату із стилізованою квіткою плодового дерева білого кольору та напис «на 7 км». Право власності Банку на вказаний знак для товарів і послуг посвідчується свідоцтвом на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 25.09.2007. АТ «РОДОВІД БАНК» є також власником знаків для товарів і послуг для 36 класу МКТП «[INFO].» право власності Банку на вказаний знак для товарів і послуг посвідчується свідоцтвом на знак для товарів і послуг № [NUMBER] від 25.09.2007. Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом. В матеріалах справи наявна фотокопія Ліцензійного договору №1 від 27 лютого 2007 року, укладеного між [PERSON] (Ліцензіар) та Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» (Ліцензіат), згідно з яким Ліцензіар видав Ліцензіату на строк дії цього договору (до 01 березня 2014 року) виключну ліцензію на використання знаку для товарів і послуг «[INFO]» за свідоцтвом [INFO] від 15.06.2005р. на території України в межах класів МКТ 35, 36 та 45. (а.с. 29-40). Оригінал договору на вимогу суду для огляду Позивачем не наданий. Вимоги Позивача грунтуються на положеннях п. 8.7 Договору, згідно з якими у випадках продовження користування об'єктом права інтелектуальної власності після закінчення строку дії договору Ліцензіат зобов'язаний сплатити Ліцензіару штраф у розмірі 100000 мінімальних заробітних плат, встановлених на момент сплати такого штрафу. Предметом доказування Позивачем в даному випадку є факт продовження використання банком знаку для товарів та послуг за свідоцтвом [INFO] від 15.06.2005р., проте будь-яких доказів в цій частині Позивачем не надано, оскільки всі наявні у справі матеріали свідчать про використання Відповідачем власних знаків для товарів та послуг, перелічених вище. Таким чином, вимоги Позивача є необгрунтованими і не можуть бути задоволені навіть у випадку визнання Ліцензійного договору №1 дійсним. В той же час, оцінюючи обгрунтованість заявлених зустрічних вимог про визнання договору недійсним, суд вважає, що такі вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно з ч.1 ст.234 Цивільного кодексу України фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. З досліджених судом обставин вбачається, що сторони Ліцензійного договору №1 не мали наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим договором: передача ліцензії на використання торговельної марки за свідоцтвом № [NUMBER] від 15.06.2005 року. Такі висновки суду грунтуються на наступному: -Ліцензійний договір №1 не був у встановленому порядку зареєстрований на поставлений на бухгалтерський облік в АТ «Родовід Банк», заборгованість за договором банком не обліковувалась; -Позивачем не надано до матеріалів справи акту приймання-передачі права на використання об'єкту права інтелектуальної власності, наявність якого згідно з п. 3.6.1 Договору мало б бути свідченням виконання Ліцензіаром свого обов'язку з передачі ліцензіату предмету договору; -відсутність будь-якої переписки між Сторонами з приводу виконання умов договору протягом строку його дії (2007-2013 роки); -факт наявності на дату укладення Ліцензійного договору висновків Українського інституту промислової власності про відповідність позначень за заявкою Відповідача №20041112693 від 24.11.2004 та заявкою №20041112694 від 24.11.2004 року умовам надання правової охорони за результатами кваліфікаційної експертизи, що фактично означало подальше отримання відповідних свідоцтв на знаки для товарів та послуг та, відповідно, відсутність у Відповідача будь-якої необхідності одержання ліцензії від [PERSON] на використання його знаку для товарів і послуг. У відповідності до ч. 5 ст. 203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Досліджені обставини у їх сукупності свідчать про те, що Ліцензійний договір №1 від 27.02.2007р. є фіктивним, він Сторонами не виконувався, і жодна його Сторона протягом строку дії Договору не вимагала від іншої сторони належного виконання своїх зобов'язань за договором. Згідно з ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення , суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» підлягає стягненню на користь Позивача сума судового збору в розмірі 1218 гривень.

Outcome: approved