Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, зазначивши на обгрунтування позовних вимог, що з 27 серпня 1994 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда 19 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO], на утримання якого відповідач до досягнення дитиною повноліття сплачував аліменти. На теперішній час повнолітній син навчається на 2-му курсі інституиу цивільного захисту Львівського державного університету безпеки життєдіяльності, денної форми навчання, термін закінчення навчального закладу - червень, 2017 року, знаходиться не на поному державному утриманні, не має будь-яких джерел доходів, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач також зазначила, що вона працює, самостійно утримує сина, має тяжке матеріальне становище, в свою чергу, відповідач також працевлаштований, працює в ПП «Еллада» машиністом (кочегаром), отримує щомісячний дохід в середньому 4 841 грн. 00 коп., не є інвалідом, у зв'язку з чим має можливість надавати грошову допомогу (аліменти) на утримання сина. З огляду на зазначене, та з посиланням на ст.ст.182, 199, 200 СК України позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з продовженням сином навчання в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходів), починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, тобто до червня, 2017 року. Позивач [PERSON] під час судового розгляду справи позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позові, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні, зазначивши на обгрунтування заперечень, що син навчається за державним замовленням у вищому навчальному закладі, є курсантом 2-го курсу, отримує стипендію, забезпечений за державний кошт харчуванням, одягом, проживанням, стан здоров'я сина задовільний. Крім того, зазначив, що матеріальне становище позивача не є скрутним, так як позивач працює начальником кредитного відділу в ПАТ «Укрексімбанк», отримує дохід в середньому близько 8 000 грн. 00 коп. на місяць, при цьому не несе ніяких матеріальних витрат на утримання дитини, хоча також повинна надавати дитині матеріальну допомогу. Окрім того, зазначив, що стан його здоров'я незадовільний, і на теперішній час він перебуває на диспансерному обліку в КЗ «КМПТД» з 2010 року з приводу туберкульозу легень, йому рекомендовано проходження періодично лікування та санаторно-курортне оздоровлення. Більш того, зазначив, що по мірі необхідності та у разі звернення до нього сина, він надає останньому матеріальну допомогу, щомісячно перераховує сину кошти. Заслухавши пояснення позивача в обгрунтування позовних вимог, заперечення проти позову відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову позивачу слід відмовити, виходячи з наступного. Судом встановлено, підтверджується матерілами справи та не заперечувалося сторонами по справі, що останні з 27 серпня 1994 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Кіровського районного суду м.Кіровограда 19 жовтня 2011 року. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], в якому батьками зазначені [PERSON] та [PERSON]), який на теперішній час є повнолітнім. Судом також встановлено, що [PERSON] є курсантом Львівського державного університету безпеки життєдіяльності Державної служби України з надзвичайних ситуацій за напрямком підготовки 6.070101 «Транспортні технології», зарахований на денну форму навчання за державним замовленням, на даний час навчається на 2-му курсі інституту цивільного захисту. Знаходиться не на повному державному утриманні. Термін закінчення навчального закладу червень, 2017 року (довідка Львівського державного університету безпеки життєдіяльності 30693/2 від 24 вересня 2014 року). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, до яких, зокрема, належать: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. В свою чергу, ч.3 ст.199 СК України визначає суб'єктів, які мають право звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. До них, зокрема, належать: той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Під час судового розгляду справи встановлено, і дана обставина не оспорювалася сторонами, що повнолітня дитина [PERSON] є студентом 2-го курсу інституту цивільного захистуЛьвівського державного університету безпеки життєдіяльності Державної служби України з надзвичайних ситуацій, проживає у зв'язку з навчанням у м.Львові, на час навчання місце проживання дитини зареєстроване у встановленому законом порядку у м.Львів, зазначені обставини підтвердила позивач, яка вказала, що син дійсно проживає окремо, за адресою її місця проживання на період навчання знятий з реєстрації по м.Кіровограду, дитина проживає у м.Львів, в м.Кіровоград за місцем її проживання дитина приїздить на канікули, на свята. В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України зазначені обставини, визнані сторонами, які беруть участь у справі, непідлягають доказуванню. З огляду на зазначене вище, приймаючи до уваги встановлені під час судового розгляду обставини, суд вважає, що позивач [PERSON], звертаючись до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у зв'язку з продовженням дитиною навчання, не належить до кола осіб, визначених ч.3 ст.199 СК України, які мають право на звернення до суду з зазначеним позовом, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, при цьому судом відзначається, що позивач, у разі зміни зазначених обставин та за умови наявності сукупності юридичних фактів, за яких виникає обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, не позбавлена права звернення до суду, таким правом і на теперішній час наділена повнолітня дитина [PERSON], який має повну цивільну дієздатність, та у разі порушення його прав може самостійно звертатися до суду з позовом про стягнення аліментів у зв'язку з продовженням навчання, при цьому, батьки дитини не позбавлені права самостійно з урахуванням своїх фінансових можливостей, матеріального стану та потреби дитини в матеріальній допомозі, пов'язаною з продовженням навчання, надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч.2 ст.88 ЦПК України судові витрати по справі віднести на рахунок держави. Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 СК України,

Outcome: dismissed