Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Позовні вимоги мотивував тим, що від шлюбу з [PERSON] має неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка після припинення сімейних відносин залишилась проживати з відповідачкою. Згідно рішення Васильківського міського суду Київської області від 18 листопада 2014 року він зобов'язаний виплачувати на користь відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) до досягнення нею повноліття. [INFO] року у нього від шлюбу з [PERSON] народилась донька [PERSON]. Після ухвалення вищезазначеного рішення сімейний стан позивача змінився, оскільки він одружився вдруге, має нову сім'ю та на його утриманні знаходиться малолітня дитина та дружина, в зв'язку з чим у нього на даний час виникають складнощі зі сплатою аліментів за вищевказаним рішенням а отже просить зменшити розмір аліментів з 1/4 до 1/6 частки з усіх видів заробітку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, додатково пояснив що з моменту ухвалення рішення про стягнення аліментів на утримання його доньки [PERSON] його матеріальний стан змінився, він почав більше заробляти, підтвердив що на момент ухвалення рішення він вже був одружений і мав малолітню дитину але позов він тоді визнав оскільки на той час його влаштовувала така частка яку просила позивач. Станом на день подачі позову до суду відповідач не дозволяє спілкуватися з дитиною а тому він не бажає більше сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених в письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи, просила відмовити в задоволенні позову, оскільки посилання позивача на зміну його сімейного стану після ухвалення судом рішення не відповідає дійсності так як одружився він та народилася у нього донька задовго до ухвалення рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2014 року а отже станом на 19.10.2015 року обставини які існували на момент ухвалення вказаного рішення вже існували і залишаються незмінними. Третя особа -[PERSON] в судове засідання не з'явилася, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 листопада 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.12) Від даного шлюбу сторони мають доньку- [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Васильківського міського управління юстиції Київської області 23 травня 2003 року (а.с. 9). Згідно відмітки в паспорті громадянина України [PERSON], останній 12.03.2014 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с. 7, на звороті) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25 липня 2014 року виданого Відділом РАЦС реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції у Київській області [INFO] народилась [PERSON], батько [PERSON] (а.с.6) Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 листопада 2014 року [PERSON] щомісячно сплачує на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 5). Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Як передбачено ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них. Дана норма містить вичерпний перелік підстав для зменшення розміру аліментів визначених рішенням суду. У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що відповідно дост. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов'язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність. Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України позивач повинен був належними та допустимими доказами (ст. ст. 58, 59 ЦПК України) довести як зміну сімейного стану, так і зміну матеріального стану після укладення аліментного договору. Разом з тим, належних доказів погіршення матеріального стану протягом часу наявності аліментного зобов'язання, позивачем не подано як і не надано доказів зміни сімейного стану після ухвалення судом рішення, оскільки позивач уклав шлюб та у нього народилась донька [PERSON] ще до ухвалення рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18.11.2014 року, згідно якого він позов визнав та погодився сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї. За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Слід також зазначити, що сам по собі факт зміни кількістного складу сім»ї не може бути безумовною підставою для зменшення розміру призначених аліментів, оскільки вказане не визначено жодною правовою нормою та протирічить визначеному СК України обов»язку по належному утриманню дитини, засадам розумності та справедливості, рівності прав дітей в незалежності від того чи перебувають їх батьки у шлюбі між собою (ст.142 СК України). За аналізом наведених правових норм, враховуючи наведене вище та те, що позивачем не надано доказів на підтвердження відсутності можливості виплачувати аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) до досягнення нею повноліття у зв'язку із зміною сімейного та матеріального стану , суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог. Виходячи з наведеного,

Outcome: dismissed