Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

у серпні 2017 р. представник позивача звернувся із вищезазначеними позовними вимогами до суду, після уточнення позовних вимог просить стягнути з відповідача розмір неустойки за період з 14.07.2017 по 08.09.2017 у сумі 5025 грн 69 коп., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов'язання у розмірі 20 грн 00 коп., інфляційних втрат - 17 грн 71 коп., судових витрат та витрат на правову допомогу у розмірі 3700 грн 00 коп., а всього стягнути 8833 грн 40 коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 07.06.2017 позивач придбав у відповідача поза торгівельним або офісним приміщенням материнські плати Asus А88Х-РRО (3 шт.) на загальну суму 8817 грн 00 коп., сплатив 39 грн 00 коп. за кур'єрську доставку. 13.06.2017 позивач повернув придбаний товар відповідачу у зв'язку з несумісністю з конфігурацією процесора, проте кошти за товар повернуто не було, чим порушено вимоги ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» (у разі реалізації продукції поза торгівельним або офісним приміщенням продавець (виконавець) повинен повернути сплачені кошти без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору). На вимогу відповідача повернути кошти та сплатити неустойку, відповідач вимогу не виконав, кошти не повернув. У судове засідання представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, разом з тим 11.08.2018 подав заяву про розгляд справи без його присутності (а.с. 29). Відповідач у судове засідання не з'явився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 32), причини неявки суду не відомі. Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Суд, всебічно з'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до видаткової накладної №#-00438013 від 07.06.2017 придбав у ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] материнську плату Asus А88Х-РRО (3 шт.) на загальну суму 8817 грн 00 коп., також 39 грн 00 коп. сплачено за кур'єрську доставку, загальна сума сплачених коштів складає 8856 грн 00 коп. (а.с. 5). 13.06.2017 [PERSON] звернувся із письмовою заявою про повернення коштів у розмірі 8856 грн.00 коп. за придбаний товар у зв'язку з несумісністю з конфігурацією процессора (а.с. 5). Відповідно до бланку прийому техніки для передачі в гарантійний сервісний центр від 13.06.2017 (адреса на якому зазначена як: [ADDRESS]), гр. [PERSON] здійснено прийом техніки для передачі в гарантійний сервісний центр (а.с.6). 21.06.2017 сервісним центром видано акт виконаних робіт, яким не встановлено порушення гарантійних зобов'язань (а.с. 6-7). 31.07.2017 представник відповідача звернувся з письмовою претензією до відповідача про повернення коштів та сплати неустойки через несвоєчасне повернення коштів за товар, що був повернутий відповідачу (а.с. 8-9). Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача (ч. 3 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів»). Частиною 5 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов'язані прийняти товар неналежної якості у споживача і задовольнити його вимоги. У разі реалізації продукції поза торговельними або офісними приміщеннями продавець (виконавець) повинен повернути сплачені гроші без затримки не пізніше тридцяти днів з моменту повідомлення споживачем про розірвання договору (ч. 4 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів»). Згідно зі ст. 611 ЦК Україниу разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 708 ЦК України та ч. 1 ст. 8 Закону України "Про захист прав споживачів"у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків встановлених обов»язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікаціі товару покупець має право відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. Судом встановлено, що 08.09.2017 відповідач здійснив повернення коштів позивачу в сумі 8817 грн 00 коп., що також підтверджено представником позивача в заяві про уточнення позовних вимог (а.с. 27). При вирішенні спору на підставі наявних у справі доказів, судом встановлено відсутність у позивача правових підстав для стягнення грошових сум, що встановлює предмет позову, оскільки відсутні належні та допустимі докази підтвердження позовних вимог, зокрема, не надано доказів повернення товару відповідачу, за який позивач вимагає повернення коштів, наявна в матеріалах справи заява про повернення коштів, яка зроблена неналежної якості та непридатна для читання, не підтверджує факт передачі товару продавцеві, а лише містить інформацію про передачу товару до гарантійного сервісного центру, адреса якого є відмінною від адреси продавця, товар прийняла інша особа ([PERSON]), не відповідач. Копії документів, на які представник посилається як на підставу для задоволення позову, не завірені належним чином, суд не має можливості перевірити їх достовірність. На судові виклики ані позивач, ані його представник не з'являлись, в судове засідання, призначене на 07.12.2017 представник, який отримав ухвалу про відкриття провадження по справі, в судове засідання не з'явився, подав заяву про перенесення судового засідання, 11.05.2018 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. З наведеного можна зробити висновок, що позивач та його представник ухилялися від явки в судові засідання для уникнення запитань щодо предмета позову. Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позивачем не підтверджені позовні вимоги, відсутні докази передання товару відповідачу, порушення ним термінів повернення коштів та правомірності стягнення неустойки, індексу інфляції та 3% річних, у зв'язку з чим позов не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed