Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] вимоги позову підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що 05.08.2017 року близько 08-30 годин водій [PERSON] , керуючи автомобілем "IVECO 75E15", д.н.з. [NUMBER] , в Київській області, Бориспільському районі, ПСО "Київ-Харків", 19 км., не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Chevrolet Lanos", д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, порушивши при цьому вимоги п. 12.3., 13.1 ПДР України. Згідно висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження №18035/17-54 від 05.10.2017 вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Chevrolet Lanos", д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП, складає 56199,93 грн. Власником вказаного автомобіля є [PERSON] .. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Національній акціонерній сраховій компанії "Оранта" за страховим полісом серії АК№0416482. 08.08.2018 позивачем направлена заява з вимогою до страхової компанії про страхове відшкодування у розмірі 56199,97 грн., однак останньою було відшкодовано лише 26761,21 грн., тому позивач просив стягнути на його користь різницю між вартістю відновлюваного ремонту згідно експертного висновку та сплаченою страховою компанією сумою відшкодування у розмірі 30983,16 грн. та судовий збір у розмірі 704,80 грн. Також представник позивача [PERSON] суду пояснив, що автомобіль „Chevrolet Lanos", д.н.з. [NUMBER] , був проданий позивачем без проведення ремонту. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти задоволення позовних вимог заперечував та пояснив суду, що страховою компанією позивачу був виплачений розмір реальних прямих збитків у сумі 26761,21 грн. на підставі дослідження №АА4236ІТ-14.08/5 №7856 від 14.08.2017. Позивачем не надано ні страховику, ні суду, документів на підтвердження проведення ремонтупошкодженого автомобіля. Також відповідач зазначив, що 08.08.2017 за участю позивача був проведений огляд автомобіля „Chevrolet Lanos", д.н.з. [NUMBER] , на підставі якого складено звіт, під час якого позивач будь-яких заперечень чи зауважень не заявляв. Розмір відновлювального ремонту, заявлений позивачем, є необґрунтовано завищеним, оскільки у наданому позивачем звіті про оцінку транспортного засобу № 18035/17-54 від 05.10.2017 відсутні акти виконаних робіт та платіжних документів про те, що позивачем був виконаний відновлювальний ремонт автомобіля. Таким чином, представник відповідача вважає зобов`язання страхової компанії належно виконаними та припиненими. Третя особа [PERSON] у судове засідання в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлена судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про розгляд справи третя особа була повідомлена судом належним чином, представник третьої особи надала суду письмові пояснення в яких просила суд у задоволенні позовних вимог відмовити, мотивуючи свої вимоги тим, що [PERSON] не є власником автомобіля марки "IVECO 75E15", д.н.з. [NUMBER] , не є винуватцем ДТП, а тому вимога позивача до [PERSON] про стягнення вартості відновлювального ремонту є безпідставною. Заслухавши представника позивача, позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів сторонами по справі встановив наступні факти та правовідносини. Автомобіль "Chevrolet Lanos", д.н.з. [NUMBER] , 2007 року випуску, зеленого кольору, належать на праві власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 7). Автомобіль "IVECO 75E15", д.н.з. [NUMBER] , 1998 року випуску, синього кольору, належать на праві власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] (а.с. 92). У відповідності до ч.5, ст.1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної безпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Пункт 4 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України від 1.03.2013 року за №4 зазначає, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Як встановлено у судовому засіданні, 05.08.2017 року близько 08-30 годин водій [PERSON] , керуючи автомобілем "IVECO 75E15", д.н.з. [NUMBER] , в Київській області, Бориспільському районі, ПСО "Київ-Харків", 19 км., не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем „Chevrolet Lanos", д.н.з. [NUMBER] , який зупинився попереду, порушивши при цьому вимоги п. 12.3., 13.1 ПДР України. За змістом ч.6, ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М. від 21.08.2017 [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 5). В подальшому дана постанова нею не оскаржувалась і зміст визнаний у судовому засіданні. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди майну третьої особи. Автомобіль "IVECO 75E15", д.н.з. [NUMBER] , на день ДТП був застрахований у Київському міському відділенні № 7 Національній акціонерній страховій компанії "Оранта" [PERSON] , згідно полісу №АК/0416482 від 14.12.2016 року, за яким встановлено ліміт страхової відповідальності за заподіяну шкоду майну в розмірі 100 000 грн., франшиза 0 грн. (а.с.76). До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"(Закон № 1961-IV). Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"статтею 3 визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст.5 цього Закону №1961-IV). Згідно зі ст.6 Закону України №1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. За змістом Закону № 1961-IV (ст. 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. Як передбачає ч.1, ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. За приписами п.3, ч.1, ст.980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з: відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Системний аналіз вказаних норм права, а також інших норм, пов`язаних з даними правовідносинами наголошує, що у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у ст.38 зазначеного Закону України, цей страховик набуває зворотної вимоги (регресу) до завдавача шкоди на суму, виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Як регламентує п.5 ч.1 ст.991 ЦК України страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; Як встановлено судом, відповідач [PERSON] виконав свої зобов`язання щодо своєчасного повідомлення страховика Національній акціонерній страховій компанії "Оранта" про настання страхового випадку за описаною вище подією, що підтверджується його повідомленням від 08.08.2017 року (а.с.72). Відповідно до дослідження №АА4236ІТ-14.08/5 № 7856 від 14.08.2017 ТОВ "Гарант-Асістанс", матеріальний збиток, завданий автомобілю позивача, в результаті його пошкодження при ДТП складає 26761,21 грн. (а.с .56-69). Даний звіт складався на підставі протоколу технічного огляду транспортного засобу - автомобілю "Chevrolet Lanos", д.н.з. [NUMBER] (а.с.70-71), в якому відображені всі пошкодження, що утворились при ДТП за присутності представника позивача [PERSON] , від останнього зауважень до протоколу не поступало. Як вбачається з висновку експерта за результатами проведення автотоварознавчого дослідження № 18035/17-54 від 05.10.2017, виконаного на замовлення [PERSON] Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України, вартість відновлювального ремонту автомобіля марки "Chevrolet Lanos", д.н.з. [NUMBER] , внаслідок ДТП складає 56199,93 грн..(а.с. 14-37). Згідно ст.29 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Оцінюючи належність, допустимість а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що представник позивача у судовому засіданні (а.с. 104) повідомив, що після дорожньо-транспортної пригоди і проведення експертного дослідження, не ремонтуючи автомобіль марки „Chevrolet Lanos", д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] його продав, тому стягнення різниці між сплаченим страховим відшкодуванням і вартістю відновлювального ремонту (а.с. 19), немає, а позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК у зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог було відмовлено, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Outcome: dismissed