Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

В липні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом. Зазначала, що на підставі рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011р. відповідач зобов'язаний виплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 13 всіх видів доходів(заробітку). Однак відповідач на даний час не має постійного місця роботи та має мінливий і нестабільний заробіток. З врахуванням викладеного, позивачка просить змінити розмір аліментів, які відповідач сплачує на її користь відповідно до вищевказаного рішення суду, встановивши їх в твердій грошовій сумі та винести нове рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі по 100 грн. щомісячно. В суд позивачка не з'явилась, подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча і був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, оглянувши письмові докази, встановив наступне. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO].нар., що стверджується свідоцтвами про народження та копією рішення суду про розірвання шлюбу(а.с.4, 5, 8-9). Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011р. було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхніх неповнолітніх дітей аліменти, визначені в частці від доходу (заробітку) відповідача, а саме в розмірі 1/3 частки всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку(а.с.6-7). Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. 2 При цьому, відповідно до ч. 1 ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 180 СК України передбачено обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів є одним із способів виконання батьками обов'язку щодо утримання дитини, передбаченим ст.181 СК України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України визначено обставини, які мають бути враховані судом при визначенні розміру аліментів, зокрема: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у Постанові №3 від 15.05.2006р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд повинен урахувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з матеріалів справи, вищевказаним рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 12.05.2011р. встановлено спосіб стягнення аліментів з [PERSON] у частці від його доходу(заробітку). Таким чином, як вбачається з позовної заяви, позивачка просить змінити спосіб нарахування аліментів, які вже стягуються з відповідача на її користь: з частки від його доходу (заробітку) на тверду грошову суму. Проте чинним законодавством (ст.192 СК України) передбачено можливість лише змінювати розмір аліментів, а не змінювати встановлений принцип (спосіб) їх нарахування (ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.03.2012 року № 6-46628св11). З вказаних підстав суд, незважаючи на те, що, як вбачається з пояснень позивачки, відповідач на даний час не працює та має нерегулярний дохід, не може змінити принцип (спосіб) нарахування аліментів, визначений рішенням Ружинського районного суду від 12.05.2011р. . Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Просячи суд встановити розмір аліментів на утримання їхніх неповнолітніх дітей в сумі по 100грн. щомісячно, позивачка фактично просить зменшити їх розмір, оскільки зазначена нею сума в декілька раз менша мінімально визначеного розміру аліментів, які відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання кожної дитини по вищевказаному рішенню суду. Проте, підставами для зменшення розміру аліментів, стягуваних з відповідача у даній справі, як платника аліментів, мають бути зміна матеріального або сімейного стану його або дитини, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Однак будь-яких доказів, які б давали підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання їхніх неповнолітніх дітей, зокрема і доказів, які б підтверджували значне погіршення матеріального стану відповідача чи, навпаки, поліпшення матеріального становища дітей сторін, позивачкою суду не надано. 3 З врахуванням викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed