Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

у квітні 2018 року Машівська районна державна адміністрація звернулася до суду зі вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач являється матір'ю неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в шлюбі не перебуває. За рішенням Машівського районного суду від 18.05.2017 року була попереджена про необхідність змінити ставлення до виховання дітей, однак з початку 2018 року ситуація в її сім'ї погіршилася, відповідач почала зловживати спиртними напоями та нехтувати своїми батьківськими обов'язками, у будинку безлад, речі розкидані та брудні, запас харчів відсутній. Профілактичні бесіди з [PERSON] результатів не дали, вона стверджує, що все гаразд, проблем не бачить. Ситуація в родині має негативну динаміку. 22.03.2018 неповнолітніх дітей вилучено. На даний час [PERSON] та [PERSON] влаштовані до Комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» в м. Полтава, Алла навчається в професійному ліцеї м. Полтави та проживає по місцю навчання. Інспектором ювенальної провенції винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності гр. [PERSON] за ч.1 ст.184 КУпАП. У зв'язку з небажанням [PERSON] змінити своє ставлення до виховання дітей, спосіб життя, пролікуватися від алкогольної залежності, працевлаштуватися, провести роботу по ресоціалізації дітей в сім'ю неможливо. Позивач зазначає, що всі наведені факти свідчать про те, що [PERSON] повторно самоусунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому позивач просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та стягнути з неї аліменти на кожну дитину у розмірі 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представники позивача позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві та просили його задовольнити, пояснивши, що рішенням Машівського районного суду від 17.05.2017 року [PERSON] повернули дітей, органами опіки на виконання указаного рішення суду здійснювався контроль за поведінкою відповідача та спочатку зауважень не було, однак вже у березні 2018 року при обстеженні умов проживання виявлено відсутність продуктів харчування та дров для опалення помешкання, в будинку було холодно та неприбрано, мати перебувала в стані алкогольного сп'яніння, в зв'язку з чим діти були вилучені. Відповідач та її представник позов не визнали та заперечували проти його задоволення, посилаючись на те, що відповідач дійсно перебувала в складних життєвих обставинах, зокрема зловживання нею алкогольними напоями, але підстав для позбавлення батьківських прав на даний час немає, оскільки після відібрання дітей відповідач змінила свою поведінку, на даний час пройшла курс лікування від алкоголізму, працевлаштувалася, винаймає житло в м.Полтава та відвідує дітей, тобто намагається виправитися та створити всі належні умови для проживання дітей, свою поведінку усвідомила. Відповідач крім того пояснила, що діти за час проживання з нею, відвідували дитячий садочок та школу, завжди були нагодовані та одягнуті, зауважень з навчальних закладів не було, діти часто не хворіли. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, Сахнівщинська сільська рада направила заяву про розгляд справи без її участі та позов підтримує (а.с.91). Суд, заслухавши пояснення сторін та представників, з'ясувавши думку дітей, в інтересах яких заявлено позов, дослідивши надані письмові докази, прийшов до такого висновку. Судом установлено, що відповідач [PERSON] є матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4,6,8). Відомості про батька дітей внесені до актових записів про народження на підставі заяви матері відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України, що вбачається з витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00017699632, № 00017699291 та № 00017699531 від 22 лютого 2017 р. (а.с.6,8,10). Згідно довідки Сахнівщинської сільської ради № 140 від 26.03.2018, відповідач [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. Має такий склад сім'ї: син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], донька - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO] (а.с.12). Рішенням Машівського районного суду Полтавської області від 18.05.2017 р. у цивільній справі за позовом Машівської районної державної адміністрації (органу опіки та піклування) в інтересах неповнолітніх [PERSON], [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - орган опіки та піклування Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав, було відмовлено та попереджено відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дітей та покладено на Машівську РДА (службу у справах дітей як орган опіки та піклування) контроль протягом одного року за виконанням [PERSON] батьківських обов'язків щодо її дітей. Дане рішення набрало законної сили 06.06.2017 р. (а.с.16,17). Згідно актів обстеження від 06.03.2018 р. та 22.03.2018 р. сім'ї [PERSON], проведеного за участю головного спеціаліста служби у справах дітей Скриль Ю.М.-директора РЦСССДМ, головного державного соціального інспектора УСЗН - Бучавої А.С., з метою контролю за умовами утримання та виховання дитини, яка опинилася складних життєвих обставинах, надано висновок та рекомендації, зокрема: зробити запас продуктів для дітей, матері рекомендовано працевлаштуватися та більше уваги приділяти вихованню дітей, виявлені неналежні умови для проживання та розвитку дітей, в результаті чого діти були вилучені та доставлені до дитячого відділення Машівської центральної районної лікарні (а.с.18,19). Відповідно до повідомлення начальника управління соціального захисту населення Машівської РДА Фисуненко І.В. №1417/06-16 від 22.03.2018 р. за результатами проведеної вибіркової перевірки стану матеріально-побутових умов гр. [PERSON] була проведена профілактична бесіда з гр. [PERSON] щодо недопущення вживання спиртних напоїв, приділенню достатньої уваги вихованню дітей, поліпшенню умов проживання та рекомендовано залучити до роботи з даною сім'єю службу у справах дітей районної державної адміністрації та центр соціальних служб у справах дітей, сім'ї та молоді (а.с.14). Листом від 03.04.2018 р. №01-15/100 директор РЦСССДМ Скриль Ю.М. звернулася до начальника служби у справах дітей з проханням з'ясувати ситуацію в сім'ї [PERSON] та вразі необхідності вжити заходів щодо здоров'я та життя дітей (а.с.15) та листом в.о. сільського голови Сахнівщинської сільської ради Машівського району Полтавської області Тищенка М.О. від 26.03.2018 р. №132 звернувся до начальника служби у справах дітей та повідомлено, що незважаючи на всі заходи впливу, які застосовувалися до [PERSON] позитивні результати відсутні, ситуація в родині має негативну динаміку, мати продовжує вживати алкоголь (а.с.20). За інформаціюєю з КЗ «Центру соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради від 27.03.2018 р. №85 діти [PERSON] та [PERSON] знаходяться у цьому центрі (а.с.22). Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення від 26.03.2018 р. [PERSON] притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.13). За висновком органу опіки та піклування Машівської РДА № 01-24/425 від 04.04.2018, оскільки гр. [PERSON] злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків та не створює належних умов для повноцінного утримання та виховання дітей, а тому орган опіки та піклування Машівської РДА вважає за необхідне позбавити її батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та стягнути аліменти на користь дітей (а.с.23). Водночас в судовому засіданні відповідач зазначила, що поведінку свою змінила про що надала ряд доказів. Зокрема, з наданої нею довідки № 5/70 від 04.07.2018р. громадської спілки «Міжнародна антинаркотична Асоціація» вбачається, що в період з 04.04. по 04.07.2018р. вона пройшла курс соціально-психологічної реабілітації у центрі вказаної громадської спілки (а.с. 43), тобто майже відразу після відібрання дітей вона звернулася за медичною допомогою та як повідомила суду пройшла курс лікування від алкоголізму, що свідчить про її свідоме бажання змінити свою поведінку. [PERSON] проживає в орендованій квартирі в [ADDRESS], про що свідчить наданий нею договір оренди, санітарно-гігєчнипй стан якої відповідає нормам, в наявності меблі та побутова техніка (а.с.105,106). Також [PERSON] працевлаштувалася, що убачається з довідки ТОВ «АТБ -Маркет» (а.с.107). Європейський суд з прав людини у справі «Савіни проти України» (заява № 39948/06), зокрема у пункті 49 зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Отже, відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава-відповідач повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. В судовому засіданні діти: [PERSON] та [PERSON], кожен окремо повідомили, що сумують за мамою та хочуть з нею проживати. За час їхнього перебування в м. Полтаві мама їх неодноразово відвідувала, а тому вони хочуть додому. Статтею 150 СК України передбачені обов'язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із ч. 4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Відповідно до ст. 18 Конвенції ООН про права дитини, батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 р. №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Враховуючи встановлені судом обставини по справі та вищезазначені вимоги Закону, а також те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які порушують батьківські обов'язки, відповідач змінила ставлення до виховання дітей, суд вважає, що у задоволенні позову про позбавлення відповідача батьківських прав слід відмовити. Разом з тим, суд приймає до уваги роз'яснення, дані у п.18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", згідно яких суд, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов»язків. Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відбрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси). Оскільки відповідач не вживала заходів щодо належного догляду за дітьми, зловживала алкогольними напоями, і такі її дії стали підставою для тимчасового відібрання дітей, суд вважає за необхідне попередити відповідача про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей. Відповідно до ч.ч.6,7 ст. 141 ЦПК України судові витрати компенсуються за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed