Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

У червні 2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, посилаючись на те, що перебувала у шлюбі з [PERSON] з 1980 року. Сторони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області від 18 липня 1991 року № 145 на сім'ю з чотирьох чоловік була надана квартира за адресою: [ADDRESS]. Вказане підтверджується ордером на житлове приміщення. Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть спільного господарства, починаючи з вересня 2010 року. Відповідач проживає з іншою сім'єю. У жовтні 2011 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач [PERSON] залишився зареєстрованим за адресою: [ADDRESS], однак не проживає за цією адресою з вересня 2010 року. Вищевказана квартирна є комунальною власністю, а тому всі обов'язки, що стосуються договору найму житлового приміщення та відповідно оплати комунальних послуг несе позивачка. Відповідач [PERSON] не несе вказаних витрат, не є членом сім'ї позивачки, а відтак утратив право користування житлом. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали за обставин зазначених у ньому, попросили позов задовольнити. Суду пояснили, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі без поважних причин більше шести місяців, а тому втратив право користування житлом. Позивачка зазначає, що відповідач до квартири не приходить, при цьому нею та іншими членами сім'ї будь-які перешкоди у користуванні спірною квартирою не чиняться. Ключі від вхідних дверей у квартирі [PERSON] не бажає отримувати. Відповідач у справі [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, просив відмовити у його задоволенні. Суду пояснив, що є інвалідом ІІІ групи, будь-якого іншого житла окрім спірної квартири не має. Раніше перебував у шлюбі з позивачкою. Після розірвання шлюбу не має доступу до квартири, оскільки на вхідних дверях до квартири позивачка змінила замки. У квартирі не проживає, оскільки не має до неї доступу. Відповідачка не надає йому ключів від квартири, а коли бажає зайти до квартири йому ніхто не відкриває, при цьому чути, що хтось у квартирі присутній. Крім цього, має бажання приватизувати квартиру, однак цього зробити не може за відсутності відповідної ініціативи з боку позивачки та інших членів сім'ї. Стверджує про те, що у спірній квартирі не проживає, оскільки не має до неї доступу. Також у квартирі раніше залишив свої речі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS]. Свідку відомо, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше п'яти років, оскільки має іншу сім'ю. Раніше відповідача бачила у під'їзді за місцем знаходження спірного житла. Свідок [PERSON] суду пояснила, що проживає за адресою: [ADDRESS]. Свідку відомо, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше п'яти років. Свідку не відомо чи чиняться з боку позивачки будь-які перешкоди з приводу користування відповідачем спірною квартирою, а також не бачила відповідача поблизу будинку за місцем розташування квартири. Свідок [PERSON] суду пояснив, що з відповідачем [PERSON] у травні 2015 року ходили до місцевого бюро технічної інвентаризації. Того дня приходили за адресою: [ADDRESS]. Коли прийшли квартиру ніхто не відкривав. Приходили того дня у після обідній час. Крім цього, раніше також неодноразово приходили до спірної квартири, однак ніхто вхідні двері не відкривав. Суд, заслухавши пояснення осіб, які брали участь у справі, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову з таких підстав. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. За змістом ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом установлено, що на ім'я [PERSON] видано ордер на житлове приміщення № 1825 за адресою: [ADDRESS]. Членами сім'ї [PERSON] відповідно до цього ордеру були дружина та діти, а саме [PERSON], [PERSON], [PERSON] Ордер на житлове приміщення виданий на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області від 18 липня 1991 року № 145 (а. с. 4). Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЖК України на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Спірна квартира за адресою: [ADDRESS], тепер відносить до державного житлового фонду, оскільки не приватизована, що також сторони визнають. У вищевказаній квартирі тепер зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а. с. 5). Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року N 2 "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України" роз'яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням на підставі ст. 71 ЖК України, необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. На підтвердження того факту, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS], позивачкою [PERSON] надано суду акти від 10 листопада 2014 року, 15 грудня 2014 року, 9 січня 2015 року, 5 лютого 2015 року, 11 березня 2015 року, 3 квітня 2015 року, 22 травня 2015 року за змістом яких [PERSON] фактично не проживає за вказаною адресою з 2010 року (а. с. 6-13). Той факт, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] підтвердили допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] Крім вищевказаного, відповідач [PERSON] особисто не заперечує, що не проживає за адресою: [ADDRESS]. Не проживає за цією адресою з того часу як розлучився з позивачкою [PERSON] Разом із тим, відповідач [PERSON] зазначає, що після розлучення із [PERSON], нею було змінено замки вхідних дверей до спірної квартири, а відтак потрапити до квартири, а також користуватись нею не має можливості. Те, що у спірній квартирі змінені замки вхідних дверей позивачка не заперечувала. В свою чергу інтерес до квартири [PERSON] не втратив, до квартири періодично з'являється, однак потрапити не може, оскільки квартира закрита й ніхто не відкриває. Той факт, що [PERSON] з'являється до спірної квартири та намагається до неї зайти підтвердив у судовому засіданні свідок [PERSON], який був очевидцем того, що при прибутті до спірної квартири її ніхто не відкривав. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] звертався до Долинської міської ради Долинського району Кіровоградської області з питань приватизації житла за адресою: [ADDRESS] (а. с. 35). Вказане свідчить про те, що [PERSON] не втратив інтерес до спірної квартири, а також бажає реалізувати своє право на її приватизацію. Крім зазначеного вище, відповідач [PERSON] заявляє, що не має будь-якого іншого житла, що також дає підстави суду стверджувати, що ним не втрачено інтересу з приводу користування спірною квартирою. За наявності вищезазначених обставин, можливо дійти висновку, що відповідач [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] з поважних причин, намагається реалізувати свої права на користування цим житлом, у тому числі на його приватизацію, однак цього не може зробити, оскільки не має доступу до спірного житла. Разом із тим, позивачкою [PERSON] не надано суду належних доказів, що підтверджували б відсутність у спірній квартирі відповідача [PERSON] у конкретний період без поважних причин. Отже, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є необґрунтованим та не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed