overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 вересня 1995 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького МВК, від якого сторони неповнолітніх дітей не мають. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів, різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено. У судове засідання позивач не з?явилася, проте при подачі позову до суду просила слухати справу у її відсутності та подала заяву в якій позовні вимоги підтримує повністю (а.с.8). Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 вересня 1995 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцького МВК, відповідно до Свідоцтва про укладення шлюбу виданого того ж дня, серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 серпня 2019 року, який зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальнго управління юстиції у Чернігівській області. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе, шлюбні відносини між сторонами фактично припинені, спільне господарство не ведеться. У судове засідання позивач не з?явилася, проте при подачі позову до суду просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явивася, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 2019 року, який зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіальнго управління юстиції у Чернігівській області, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого того ж дня (а.с.10). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 10 серпня 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з червня 2018 року. У судове засідання позивач не з?явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути в її відсутності, та проти винесення заочного рішення не заперечує. Судовий збір, сплачений нею при подачі позову, просить не стягувати з відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не надав заперечень щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 10 серпня 2013 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Прилуцького міськрайонного управління юстиції відповідно до Свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розлученні, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24 травня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, від якого сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів і різні погляди на життя та припинене з травня 2019 року. У судове засідання позивач не з?явилася, проте подала заяву про розгляд справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24 травня 2014 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції у Чернігівській області, відповідно до свідоцтва про шлюб виданого того ж дня, серії [NUMBER] та мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають з травня 2019 року, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25 вересня 1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцької міської ради Чернігівської області, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з вересня 2018 року. У судове засідання позивач не з?явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути в її відсутності та не стягувати з відповідача судовий збір, сплачений нею при подачі позову. Відповідач у судове засідання не з»явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, а також не подав відзив щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв'язку з цим, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 25 вересня 1999 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Прилуцької міської ради Чернігівської області відповідно до свідоцтва про одруження, виданого того ж дня, серії [NUMBER] та мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7, 8). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, позивач наполягає на розлученні, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-26 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 червня 2009 року, який зареєстрований виконкомом Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з квітня 2020 року, в зв`язку з чим і подано позов про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з?явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути в її відсутності, судовий збір з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з`явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 червня 2009 року, який зареєстрований виконкомом Линовицької селищної ради Прилуцького району Чернігівської області відповідно до свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.6-8). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторонни з квітня 2020 року разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає, що оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 27 липня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області, від якого сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім`ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. Спільне подружнє життя припинено з квітня 2020 року, в зв`язку з чим і подано позов про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з?явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути в її відсутності, стягнути з відповідача судовий збір. Відповідач у судове засідання не з`явився, з невідомих для суду причин, хоча про час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином, а також не подав відзив щодо суті позову і не повідомив про поважність причини неявки в судове засідання. У зв`язку з цим, суд, відповідно до ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 липня 2010 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Прилуцького міськрайонного управління юстиції Чернігівської області відповідно до свідоцтва про шлюб виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-9). Відповідно до ст.55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст.56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторонни з квітня 2020 року разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть, тому суд прийшов до висновку про розірвання даного шлюбу. Крім того, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає, що оскільки позов задоволено, судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

Як вказує в позовній заяві позивач, вона перебуває в юридично зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 30 березня 2017 року, який зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, від якого сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що збереження сім'ї неможливе через несумісність характерів та різні погляди на життя. У судове засідання позивач не з?явилася, проте надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просить розглянути у підготовчому засіданні в її відсутності та судовий збір з відповідача на її користь не стягувати. Відповідач в судове засідання не з»явився, проте надав письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 березня 2017 року, який зареєстрований Прилуцьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області відповідно до Свідоцтва про шлюб, виданого того ж дня серії [NUMBER] та мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO](а.с.8, 9). Відповідно до ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов"язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім"ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом - ч.ч.3,4 ст. 56 СК України. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, у даному випадку інтересам - позивача. У судовому засіданні було також встановлено, що сторони разом не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. На підставі наведеного, ст.104,105,112 СК України,

Outcome: approved