Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

25.01.2016 ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК» звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 1256-001/06Р від 15.12.2006, 14353,57 доларів США, що еквівалентно 400328,24 грн. (за курсом НБУ на 04.01.2018 року 1 долар США 27,8905 грн.), з яких сума кредиту - 9008,52 долари США, відсотки - 3287,43 долари США та сума заборгованості по сплаті пені за порушення термінів повернення кредиту та відсотків - 2057,62 доларів США, що еквівалентно 57388,05, а також понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 6004,92 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.12.2006 між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1256-001/06Р, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит в іноземній валюті на суму 15000 доларів США на умовах, визначених договором, а позичальник зобов`язався, прийняти, використати за цільовим призначенням та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісії, неустойки та інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором. Позивач стверджує, що станом на 18.12.2017 за позичальником обліковується заборгованість у розмірі 14353,57 долари США, що еквівалентно 400328,24 грн. (за курсом НБУ на 04.01.2018 року 1 долар США 27,8905 грн.), яка складається з: заборгованість за кредитом - 9008,52 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 3287,43 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 2057,62 доларів США, що еквівалентно 57388,05 грн. У судове засідання представник позивача не з"явився, направив до суду заяви про розгляд справи за відсутності представника ПАТ КБ «ПРАВЕКС-БАНК», позовні вимоги повністю підтримує. Відповідач [PERSON] просив застосувати позовну давність до позовних вимог ПАТ КБ «ПРАВЕКС - БАНК», які висунуті ними у позовній заяві від 19.01.2018. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.12.2006 між АКБ «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 1256-001/06Р. Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору, Банк надає Позичальникові кредит в іноземній валюті на загальну суму 15000 доларів США для споживчих цілей, а також з метою оплати страхових платежів згідно з договорами страхування нерухомого майна, укладення яких здійснюється на підставі та з урахуванням вимог п.6.1.14 даного Договору. Відповідно до умов п.1.2 Кредитного договору, кредит надається Позичальникові строком до 15.12.2006 року зі сплатою 12 відсотків річних. Відповідно до п.2.1. Кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі готівки з каси Банку. Згідно з п.4.1 Кредитного договору Позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 63 долари США щомісяця до 10-го числа наступного місяця. Відповідно до умов п.4.2 Договору відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у термін до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент повернення кредиту, зазначений в п.1.2 даного Договору. Згідно з п.п.6.1.2, 6.1,5 Кредитного договору, Позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пені у валюті кредиту; кошти для погашення заборгованості і першу чергу направляти на сплати витрат Банку, пов`язаних х виконанням зобов`язань по даному Договору, в другу чергу - на погашення заборгованості за відсотками та неустойки за порушення строків сплати відсотків, в третю чергу - на погашення заборгованості по кредиту та неустойки за порушення строків сплати кредиту, потім - на погашення іншої заборгованості (штраф, пеня та інша заборгованість по даному Договору). Тобто, згідно з п.6.1.5 Кредитного договору, Позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пені у валюті кредиту. Відповідно до умов п.10.5 Кредитного договору, даний Договір набуває чинності з дня його підписання і до повного виконання зобов`язань за ним. Відповідно до умов п.9.1 Кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за кредитом або внесення відсотків за користування коштами Позичальник сплачує пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної відсоткової ставки, зазначеної в пункті 1.2 даного Договору, що діяла в період прострочення, від суми заборгованості за весь період прострочення. Також 15.12.2006 в забезпечення виконання умов кредитного договору між Акціонерним комерційним банком «ПРАВЕКС-БАНК», правонаступником якого є позивач, та відповідачем [PERSON] був укладений Договір іпотеки № 1256-001/06Р, відповідно до умов якого іпотекодавець для забезпечення виконання в повному обсязі своїх зобов`язань перед іпотекодержателем за Кредитним Договором № 1256-001/06Р від 15.12.2006 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами кредитного договору, відшкодування збитків, іншої заборгованості, передає в іпотеку іпотекодержателю належне йому на праві власності нерухоме майно: квартиру [ADDRESS] в смт. Іванків Іванківського району Київської області. Факт отримання відповідачем кредиту в зазначеному в договорі розмірі ніким не оспорюється. З наданих позивачем розрахунками заборгованості встановлено, що за кредитним договором №1256-001/06Р, укладеним 15.12.2007 року, станом на 18.12.2017 за позичальником рахується заборгованість у розмірі 14353,57 долари США, що еквівалентно 400328,24 грн. (за курсом НБУ на 04.01.2018 року 1 долар США 27,8905 грн.), яка складається з: заборгованість за кредитом - 9008,52 доларів США, заборгованість за відсотками за користування кредитом - 3287,43 доларів США, пені за несвоєчасне погашення кредиту та відсотків - 2057,62 доларів США, що еквівалентно 57388,05 грн. 19.06.2017 позивач звертався до Іванківського районного суду із таким же позовом про стягнення заборгованості за цим же кредитним договором з вимогою стягнення кредиту, відсотків і пені. Ухвалою Іванківського районного суду від 04.09.2017 позов Публічного акціонерного товариства банк «Правекс-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, залишено без розгляду. Тому, позовні вимоги банку в частині стягнення з відповідача заборгованості за відсотками за період з 19.06.2017, не підлягають задоволенню, оскільки кредитний договір від 15.12.2006 припинив свою дію після висунення вимоги ( позову) банку відповідачу про дострокове погашення всієї заборгованості у червні 2017 року. Отже, після висунення вимоги про дострокове погашення кредиту в повному обсязі договір є припиненим і позивач має право лише на отримання трьох процентів річних від простроченої суми боргу згідно зі ст.625 ЦК України. Аналогічна позиція викладена у Постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду 14.02.2018 року у справі № 564/2199/15-ц. Суд звертає увагу, що останній платіж за тілом кредиту здійснений відповідачем 21.11.2014, а за відсотками 14.01.2015 року. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Частиною першою ст.265 ЦК України передбачено, що залишення позову без розгляду не зупиняє перебігу позовної давності. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. За договором про надання банківських послуг (при отриманні позичальником кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку), яким установлено не тільки щомісячні платежі погашення кредиту, а й кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг трирічного строку позовної давності (стаття 257 ЦК України) стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - не після закінчення строку дії договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту (стаття 261 ЦК України). Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду . У разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та відсотків за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відтак перебіг строку позовної давності розпочався з моменту несплати чергового платежу за тілом кредиту - 10.12.2014 ( відповідно до п.4.1. Кредитного договору позичальник зобов"язувався погашати заборгованість за кредитом до 10 числа наступного місяця). Це відповідає позиції, зазначеній у постанові Верховного суду України від 19.03.2014 року (справа №6-14цс14). Як зазначалось вище 19.06.2017 позивач звертався з вимогою до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором і 04.09.2017 ці вимоги залишено судом без розгляду. З огляду норму ч.1 ст.265 ЦК України це не зупилило перебігу строку позовної давності. За змістом п.7 ч.11ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Згідно п. 31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» також звертається увага на те, що враховуючи положення п.7 ч.11ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» суди мають виходити з того, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно, тощо) положення п.7 ч.11ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» застосовується і до додаткових вимог банку. Стаття 266 ЦК України вказує на те, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Таким чином,судом встановлено, що позивач, подавши позовну заяву 25.01.2018, звернувся до суду із пропуском трирічного строку позовної давності, який по даним правовідносинам сплив. Поважних причин пропуску Банком строку звернення до суду судом не встановлено, заяви про поновлення строку на розгляд суду не надходило. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 19.03.2014 року (справа №6-14 цс14), згідно якої відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки , а не закінченням строку дії договору. Частинами 4, 5 ст.267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Правекс - Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості належить відмовити в зв`язку з пропуском Банком строку звернення до суду за захистом порушених прав, тобто строку позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed