Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

У січні 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 05 вересня 2008 року відповідач з метою отримання банківських послуг звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та підписав заяву, згідно якої позивачем на ім`я відповідача було відкрито картковий рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт 1 600 грн., який у подальшому збільшився за рішенням та ініціативою банку до 19 000 грн. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. Банк виконав свої зобов`язання за Договором у повному обсязі, надав відповідачу обумовлену кредитним договором суму кредитних коштів. У порушення умов вказаного договору відповідач не виконав належним чином свої зобов`язання щодо повернення коштів та сплати відсотків за користування кредитними коштами, у зв`язку з чим станом на 15 листопада 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 18 023,92 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 17 127,05 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 896,87 грн., яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом із позовною заявою надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а у разі неявки в судове засідання відповідача - ухвалити рішення в заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомив. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки та не подав відзив відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви №б/н від 05 вересня 2008 року згідно з умовами якої ПАТ КБ «Приватбанк» було відкрито картковий рахунок на ім`я відповідача та встановлено початковий кредитний ліміт 1 600 грн., з базовою процентною ставкою 36% з разрахунку 360 днів на рік, зі строком дії кредитного ліміту який відповідає строку дії картки. У вказаній заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що підписана заява разом із Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», складає між ним та банком Договір про надання банківських послуг. На підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, позивач надав суду Довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я [PERSON] ; довідку про видані кредитні картки; копію заяви позичальника; довідку про умови кредитування в використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання за договором виконав, надавши позичальнику кредитні картки. (а.с. 19). В порушення умов кредитного договору, [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконує, допустив прострочення повернення кредиту, що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості. Внаслідок порушення відповідачем зобов`язань зі своєчасного погашення заборгованості за кредитом, станом на 15 листопада 2020 року утворилась заборгованість у розмірі 18 023,92 грн., яка складається з наступного: заборгованість за простроченим тілом кредиту - 17 127,05 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 896,87 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком та випискою за особовим рахунком (а.с. 10-18, 39-49). Отже, відповідачем були порушені умови договору щодо своєчасного погашення заборгованості та сплати обумовлених договором платежів. Вирішуючи спір, суд враховує наступні положення законодавства, що регулює спірні правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору. Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як встановлено у ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частино першою статті 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, зважаючи на вищенаведене, та з урахуванням того, що на виконання ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, суд вбачає підстави для задоволення позову та присудження до стягнення заборгованості за договором на користь позивача у зазначеному вище розмірі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved