Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

Позивачка звернулася з вищевказаним позовом до суду. У своїй позовній заяві зазначала, що 10 грудня 2006 року вона з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб, від якого вони мають спільну дитину сина-[PERSON], [INFO]. 10 листопада 2010 року рішенням Хорольського районного суду Полтавської області вищевказаний шлюб був розірвани. 08 грудня 2010 року рішенням Хорольського районного суду Полтавської області було стягнуто із [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 23 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідачем [PERSON] зобов'язання по сплаті аліментів виконувало неналежним чином, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість в сумі 18 141,93 грн., яку останній відмовляється сплачувати в добровільному порядку. Посилаючись на вищевказані обставини позивачка просила стягнути заборгованість по сплаті аліментів у сумі 18 141,93 грн. та судові витрати: 245,00 грн. судового збору. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, проте надала суду письмову заяву в якій просила розгляд справи провести за її відсутності, свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задоволити повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився хоча вчасно та належним чином був повідомлений про час та дату розгляду справи судом, проте надав суду письмову заяву в якій позов визнав частково та просив стягнути з нього суму заборгованості по сплаті аліментів у розмірі 16 102,50 грн. виходячи з наданої ним суду довідки-розрахунку Хорольського ВДВС. Дослідивщи матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність відмовити у задоволенну позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що доводиться наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серія [NUMBER]. Також судом встанвлено, що шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано та покладено на останнього обов'язок по сплаті аліментів на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 23 листопада 2010 року і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копіями рішень Хорольського районного суду від 10 листопада 2010 року по справі № 2-3354/10 та від 08 грудня 2010 року по справі № 2-3419/10. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину. Згідно із ч. 1 ст. 187 цього Кодексу один із батьків може подати заяву за місцем роботи, місцем виплати пенсії, стипендії про відрахування аліментів на дитину з його заробітної плати, пенсії, стипендії у розмірі та на строк, які визначені у цій заяві. За положеннями ст. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Указана норма матеріального права визначає порядок стягнення аліментів за виконавчим листом за минулий час та заборгованості за аліментами, що утворилася при їх відрахуванні за заявою платника, поданою відповідно до ст. 187 СК України. Порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону, а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Враховуючи, що в період виконання рішення про стягнення аліментів з [PERSON] від 08 грудня 2010 року, виконавцем не проведено усіх необхідних заходів щодо його належного виконання в передбаченому законом порядку, а тому суд вважає позовні вимоги [PERSON] не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed