Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-12 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про оголошення померлим [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Довге Іршавського району Закарпатської області. Заява обґрунтована тим, що [INFO] у неї народився син [PERSON] . З дня народження він проживав разом із нею у приватному будинку [ADDRESS] . Постійної роботи у нього не було і тому у двохтисячних роках він поїхав у пошуках заробітку за межі Закарпатської області. З того часу ніяких відомостей від нього не надходило. У зв`язку з чим, в період 2004-2005 років вона звернулася до Іршавського районного суду із заявою про визнання його безвісно відсутнім, яку було судом задоволено. Однак жодних документів у неї не збереглося, а тому звернулася до Іршавського районного суду для отримання копії рішення суду, але 28.10.2020 отримала відповідь № 34/01-6/04, що видати копію рішення суду є неможливим, так як внаслідок пожежі, яка сталася у Іршавському районному суді в ніч на 20.02.2016, було знищено частину архівного фонду, тому за період 2004-2005 року по справі про визнання [PERSON] безвісно відсутнім інформацію надати не можливо. З часу визнання його безвісно відсутнім минуло майже двадцять років, однак ніяких відомостей про місце перебування її сина так і не надійшло, він не направив жодного листа, не зателефонував, не подав жодної вістки про себе, про своє місце перебування. Враховуючи те, що минуло багато часу, а відомості про смерть її сина не зареєстровано, виникла потреба у оголошенні її сина [PERSON] померлим, для можливості виготовлення паспорта громадянина України її внукові [PERSON] . У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заяву та просила її задовольнити, пояснила, що з 2004 року місце знаходження її сина [PERSON] їй невідоме. Син вів себе нормально, ні з ким не конфліктував. Поїхав на заробітки, отримав заробітну плату у сумі 500 доларів США і додому не повернувся. Мати внука [PERSON] перебуває на заробітках, має повернутися додому через місяць. Вона доглядає за дітьми сина, однак не є їх опікуном чи піклувальником. Представник заявника [PERSON] підтримала заяву з мотивів викладених у такій, та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи без участі представника. Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в с. Довге Іршавського району, матір`ю якого являється [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки № 99 від 20.05.2021, виданої начальником відділу ЦНАП виконавчого комітету Довжанської сільської ради [PERSON] , [INFO] згідно погосподарського обліку Довжанської сільської ради з 2001 року по теперішній час за адресою [ADDRESS] не зареєстрований та не проживає (а.с.8). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою та проживає за адресою [ADDRESS] , дала покази, що більше п`ятнадцяти років [PERSON] не проживає вдома за адресою: [ADDRESS] . Їй відомо, що [PERSON] близько п`ятнадцяти років назад поїхав на заробітки до Москви і з того часу додому не повертався, ніякої звістки про себе не давав. Також їй відомо, що [PERSON] перебуваючи у Москві на заробітках отримав певну суму грошей і після того зник, заробітчани, які були з ним на заробітках повернулися додому, а він ні. Конфліктів у сім`ї не було, поводив себе нормально, причина його зникнення їй невідома. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є сусідкою та проживає за адресою [ADDRESS] , дала покази, що приблизно з 2004 року [PERSON] не проживає вдома за адресою: [ADDRESS] . Їй відомо, що [PERSON] приблизно у 2004 році поїхав на заробітки до Російської Федерації і з того часу додому не повертався. Відносини у сім`ї були нормальні, причина його зникнення їй невідома. Відповідно до частини першої\~статті 46 ЦК України\~фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Стаття 47 ЦК України\~передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої може бути прийняте судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч. 2\~ст. 46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв`язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. У відповідності до пункту 13\~постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.95 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення"\~громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина. Згідно з частиною першою\~статті 306 ЦПК України\~у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку. Системний аналіз вказаних норм дозволяє дійти до висновку, що сама по собі відсутність відомостей про місце перебування фізичної особи протягом трьох років у місці її постійного проживання не може бути підставою для оголошення цієї фізичної особи померлою. Суд повинен мати достатні належні та допустимі докази для встановлення обставин, на підставі яких можливо зробити вірогідне припущення про смерть громадянина. При цьому на наявність права, а не обов`язку суду оголосити фізичну особу померлою за умови відсутності у місці її постійного проживання відомостей про місце її перебування протягом трьох років прямо вказує зміст частини першої\~статті 46 ЦК України. Розглядаючи справу вказаної категорії, слід, крім іншого, з`ясовувати, чи може бути відсутність особи умисною, тобто чи не переховується вона від правоохоронних органів з метою уникнення юридичної відповідальності. Такий висновок зроблено у постанов КЦС у складі ВС від 06 листопада 2019 року у справі N 226/3053/18. Таким чином, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, на підставі яких можна було б зробити вірогідне припущення про смерть [PERSON] , то сама по собі його відсутність за зареєстрованим місцем проживання понад 15 років, не є достатньою підставою для оголошення його померлим. Суд констатує, що [PERSON] є молодим та здоровим чоловіком, і за показами свідків, на момент його зникнення не перебував з кимось у конфлікті, йому ніхто не погрожував, вів себе звичайно, і якихось логічних причин його зникнення жоден зі свідків назвати не міг. Жодного обґрунтування про наявність певних обставин, які б могли свідчити про існування небезпеки для життя зниклого, судом не встановлено. За таких обставин, сама по собі відсутність [PERSON] з 2004 року за місцем свого проживання, не є достатньою для встановлення вірогідного припущення про його можливу смерть. Крім того, вказана у заяві мета для оголошення [PERSON] померлим, а саме виготовлення з паспорта громадянина України онукові [PERSON] , [INFO] , у даному випадку не відповідає необхідності для її реалізації саме таким способом, оскільки чинним законодавством України передбачено інший порядок для вирішення даного питання. З урахуванням вищевказаного, в задоволенні заяви слід відмовити. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed