Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

03.05.2019 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, а 02.07.2019 з уточненою позовною заявою до територіальної громади в особі Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області з наступною вимогою: визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] , протягом двох місяців. На обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його б [PERSON] - [PERSON] , який за життя був власником житлового будинку [ADDRESS] . Його мати [PERSON] після смерті свого чоловіка та його (позивача) батька - [PERSON] фактично прийняла спадщину на вказаний житловий будинок, однак не оформила свої спадкові права на цей будинок. [INFO] померла його мати - [PERSON] . Він є єдиним спадкоємцем померлої матері [PERSON] . Він не може надати суду доказів на підтвердження того, що у вересні 2018 року, тобто в межах шестимісячного строку (з часу смерті [INFO] матері та до спливу шести місяців 24.11.2018) він звертався за консультацією до юриста в м. Харків з питання отримання спадщини, оскільки на даний час офіс юриста, у якого він був на прийомі, відсутній. Однак, вказані обставини свідчать про те, що він не байдуже ставився до спадщини, що відкрилась після смерті матері, намагався подолати свою юридичну необізнаність та мав намір прийняти спадщину. Втім це не єдина причина, внаслідок якої він не подав до нотаріальної контори у встановлений законом строк заяву про прийняття спадщини. Він дуже тяжко переносив смерть матері, внаслідок стресу та страждань в нього загострилось хронічне захворювання, а саме, гіпертонічна хвороба, а тому після смерті матері протягом тривалого часу він мав проблеми зі здоров`ям. 22.11.2018 в нього стався гіпертонічний криз, внаслідок чого наступного дня, 23.11.2018, він звернувся в медичний заклад за місцем свого проживання, а саме, в Таранівську амбулаторію, де перебував на лікуванні до 07.12.2018. Вказані обставини були для нього об`єктивними, непереборними, істотними труднощами, внаслідок яких він не вчинив дії, передбачені чинним законодавством щодо прийняття спадщини. Зазначені обставини узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у судовому рішенні від 04.11.2015 у цивільній справі № 6-1486/цс15. Вважав, що він з поважних причин не прийняв спадщину після смерті матері [PERSON] , внаслідок чого виникає необхідність в визначенні йому додаткового строку для прийняття спадщини. Іншим шляхом ніж зверненням до суду він не може захистити своє порушене право. 03.05.2029 позивач [PERSON] подав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Ухвалою судді Зміївського районного суду від 06.05.2019 провадження у зазначеній справі відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.06.2019. 19.06.2019, 09.07.2019 від представників відповідача - голови Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області Юрченка Ю. В. та в. о. голови Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області Найдьон М [PERSON] до суду надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника територіальної громади в особі Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області, не заперечували проти ухвалення рішення в підготовчому провадженні. 20.06.2019 в зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті відкладено підготовче засідання. 12.07.2019 на підготовче засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися, що, за наявності поданих ними заяв про розгляд справи за їх відсутності, не перешкоджає розгляду справи. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частинами 3, 4 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки всі учасники справи подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, а також враховуючи подання представниками відповідача заяв про визнання позову, що не суперечить закону та порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку, що за результатами підготовчого провадження, за відсутності учасників справи, належить ухвалити рішення по суті справи. Дослідивши доводи сторін, викладені у заявах по суті, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Спірними є поважність причин пропуску строку на подання позивачем заяви про прийняття спадщини після померлої матері [PERSON] та наявність підстав для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно свідоцтву про смерть Серія [NUMBER] , виданому 25.05.2018 Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , у віці 77 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 25.05.2018 зроблено запис за № 45 (а. с. 10). \~ \~ \~ \~Родинні відносини між позивачем та померлою [PERSON] підтверджуються даними свідоцтва про народження Серія [NUMBER] (а. с. 11). Померла [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 02.01.1962, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серія [NUMBER] (а. с. 9). Згідно свідоцтву про смерть Серія [NUMBER] , виданому 27.08.2011 Таранівською сільською радою Зміївського району харківської області, [PERSON] , помер [INFO] , у віці 76 років, про що в книзі реєстрації актів про смерть 27.08.2011 (а. с. 8). [PERSON] був власником житлового будинку [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим виконавчим комітетом Таранівської сільської ради Зміївського району Харківської області 23.07.1993 (а. с. 12). З інформації, наданої Таранівською сільською радою Зміївського району Харківської області № 723 та № 724 від 18.04.2019 вбачається, що [PERSON] дійсно був зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 14.01.1981 по день смерті [INFO] . На день смерті з 05.01.2002 по день смерті [INFO] за вказаною адресою постійно була зареєстрована його дружина [PERSON] . Крім них на день смерті і по теперішній час за вказаною адресою більше ніхто не зареєстрований, в тому числі малолітні й неповнолітні діти. [PERSON] дійсно була зареєстрована за адресою [ADDRESS] з 05.01.2002 по день смерті [INFO] . Крім неї на день смерті і по теперішній час за вказаною адресою більше ніхто не зареєстрований, в тому числі малолітні й неповнолітні діти (а. с. 13, 14). Згідно до листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. № 352/02-17 від 02.05.2019 вбачається, що [PERSON] необхідно надати документи, що підтверджують факт прийняття ним спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] , а у разі їх відсутності звернутися до суду для вирішення цього питання (а. с. 15). З листа Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області № 529/0116 від 13.06.2019 щодо надання інформації вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] , з заявами про прийняття або відмову від спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався (а. с. 26). Згідно до листа приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Кожушної Л. М. № 537/01-16 від 02.07.2019 вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] , яка на день смерті мешкала за адресою: [ADDRESS] : 02.05.2019 до нотаріальної контори надійшла заява від сина спадкодавця, [PERSON] , з проханням розглянути можливість видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину. При цьому нею 02.05.2019 за вих. № 352/02-17 [PERSON] був наданий лист з роз`ясненням порядку видачі свідоцтва про право на спадщину, в якому вона повідомила про необхідність надати документи, що підтверджують факт прийняття спадщини після [PERSON] , яка померла [INFO] . Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило, спадкова справа не заводилась (а. с. 30). Відомостями медичної картки [PERSON] вбачається, що 22.11.2018 в нього стався гіпертонічний криз. В період з 23.11.2018 до 07.12.2018 він перебував на лікуванні в медичному закладі - Таранівська амбулаторія (а. с. 35-39). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. В постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" вказано, зокрема, що спадкоємець є таким, що спадщину не прийняв, якщо свідомо, за відсутності будь-яких перешкод своєчасно не вчиняв дії з прийняття спадщини протягом шести місяців з моменту її відкриття. Згідно п. 24 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" роз`яснено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Відповідно до ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивачем надано належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження тих обставин, що він є спадкоємцем за законом після померлої [INFO] матері [PERSON] ; інших спадкоємців за законом чи за заповітом, які вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини, немає. У заявах по суті справи позивач вказав правову необізнаність як одну з причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини. Проте правова обізнаність не відноситься до обставин, що можуть свідчити про поважність причин пропуску строку прийняття спадщини. Водночас, позивачем вказано, що строк прийняття спадщини був ним пропущений внаслідок його хвороби. Зазначені обставини не заперечувалися представниками відповідача, які позов визнали. Тому, відповідно до вимог ст. 82 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки позивач не вимагав відшкодування судових витрат, з урахуванням характеру спірних правовідносин та дотримуючись принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вирішення питання щодо розподілу судових витрат між сторонами відповідно до ст. 141, 142 ЦПК України. Відповідно до другого речення ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved