Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

У квітні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізінгова компанія "Ваш Авто", треті особи: Печерській районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Шевченківський районний відділ Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання права власності на предмет лізингу та звільнення з-під арешту. Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 01 червня 2016 року уклала з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» договір фінансового лізингу №004177, за умовами якого лізингодавець передав їй у платне володіння та користування предмет лізингу - легковий автомобіль FIAT NEW DOBLO, реєстраційний номер [NUMBER], 2016 року випуску, кузов [NUMBER], а вона, як лізингоодержувач, прийняла вказане майно та приступила до виплати лізингових платежів. 19 липня 2016 року позивач виконала всі умови договору та отримала спірний автомобіль у користування відповідно до Акту приймання передачі предмета лізингу. 01 серпня 2017 року після сплати позивачем всіх, передбачених договором лізингових платежів, та виконання умов договору, сторонами договору фінансового лізингу було укладено договір купівлі-продажу предмета лізингу - спірного автомобілю, за умовами якого позивач, як покупець, зобов'язалась прийняти товар та зареєструвати право власності на нього у встановленому законом порядку. Однак, в зв'язку з існуванням арештів на вказаному спірному автомобілі, накладених державними виконавчими службами м.Києва, про що позивач дізналась лише у Регіональному сервісному центрі МВС, право власності на автомобіль оформити неможливо. Тому просила визнати за нею право власності на легковий автомобіль FIAT NEW DOBLO, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], та зняти накладені на нього арешти. 20 квітня 2018 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області за заявою позивача про забезпечення позову було заборонено у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо транспортного засобу FIAT NUOVO DOBLO, реєстраційний номер [NUMBER], та зупинено його продаж. 20 квітня 2018 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області позовну заяву було залишено буз руху для усунення недоліків. 07 травня 2018 року позивачем на виконання ухвали Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2018 року було подано уточнену позовну заяву, в якій позивач просив визнати за ним право власності на легковий автомобіль FIAT NUOVO DOBLO, 2016 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], кузов [NUMBER], двигун [NUMBER], та зняти накладені на нього арешти. 10 травня 2018 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області було відкрито провадження в справі. 10 травня 2018 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області за заявою представника позивача про забезпечення позову було передано транспортний засіб FIAT NUOVO DOBLO, реєстраційний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], номер двигуна [NUMBER], об'єм двигуна 1368 кубічних сантиметрів, який зберігається на спеціальному майданчику за адресою: Харківська область, Харківський район, смт.Подвірки, вул.Курянська, 1 на зберігання [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. 24 травня 2018 року приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Корольов В.В. подав до суду клопотання про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову. 11 червня 2016 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, Корольова В.В. було залучено до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, інтереси якого представляє адвокат Караченцев Ю.Л., який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 11 червня 2018 року. 11 червня 2016 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області було відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи Корольова В.В. про скасування заходів забезпечення позову в частині заборони будь-яким особам вчиняти будь-які дії щодо транспортного засобу FIAT NUOVO DOBLO, реєстраційний номер [NUMBER]. 11 червня 2016 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області було частково задоволено клопотання третьої особи Корольова В.В. та застосовано до позивача [PERSON] зустрічне забезпечення позову шляхом зобов'язання її внесення протягом семи календарних днів з дня постановлення ухвали на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 253 840 грн., що складає вартість спірного автомобілю. 11 червня 2016 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 02 липня 2017 року ухвалою Харківського районного суду Харківської області було частково задоволені клопотання третьої особи Корольова В.В. від 26 червня 2018 року та 02 липня 2018 року про скасування заходів забезпечення позову та зустрічного забезпечення позову, та скасовано заходи забезпечення позову у вигляді передачі транспортного засобу FIAT NUOVO DOBLO, реєстраційний номер [NUMBER], на зберігання [PERSON], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Також було скасовано заходи зустрічного забезпечення позову, застосовані до позивача [PERSON], у вигляді внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі 253 840 грн., що складає вартість спірного автомобілю. 02 липня 2018 року третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, Корольов В.В. подав до канцелярії суду пояснення, в яких зазначив, що договір фінансового лізингу №004177 від 01 червня 2016 року та договір купівлі-продажу спірного автомобілю від 01 серпня 2018 року, укладені між ТОВ «Лізингова компанія «ВАШ АВТО» та позивачем [PERSON] є нікчемними, оскільки при їх укладенні не були дотримані вимоги ЦК України, тому немає законних правових підстав для визнання за позивачем права власності на спірний автомобіль. Крім того, враховуючи публічний характер обтяження та заборони відчуження спірного транспортного засобу, які мали місце ще до укладення договору купівлі-продажу останнього, позивач не може вважатись добросовісним контрагентом у спірних правовідносинах. У судове засідання позивач не з'явився з невідомих суду причин, про місце, день та час судового розгляду справи повідомлявся належно, заяв про відкладення розгляду справу або про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити повністю. Крім того, надала відповідь на пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, Корольова В.В., в яких зазначила, що при укладенні договору фінансового лізингу між позивачем та відповідачем були дотримані всі вимоги ЦК України, а саме: досягнута згода щодо істотних умов договору, вартості предмету лізингу, лізингових платежів. При цьому волевиявлення сторін спірного договору було вільним. Вважає, з посиланням на норми ЦК України, що законодавством не передбачене обов'язкове нотаріальне посвідчення договорів оренди або лізингу, оскільки положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Отже договори фінансового лізингу та купівлі-продажу предмета позову були укладені сторонами з дотриманням вимог, необхідних для чинності правочину, тому мають обов'язкову силу. Представник відповідача в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про місце, день та час судового розгляду справи повідомлявся належно шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження юридичної особи, яка повернулась на адресу суду з відміткою «інші причини, що не дали змогу виконати обов'язки», заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, Печерського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про місце, день та час судового розгляду справи повідомлявся належно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки 13 серпня 2018 року. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову, Шевченківського районного відділу Державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про місце, день та час судового розгляду справи повідомлявся належно, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки 13 серпня 2018 року. Статтею 128 ЦПК України передбачено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов'язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається, зокрема, юридичним особам - за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб. Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження. Відповідно до п.3 ч.2 ст.43 ЦПК України, учасники справи зобов'язані з'являтись за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов'язковою. Таким чином, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету позову, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з наступних підстав. Відповідно до ст.16 Цивільного Кодексу Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України «Про фінансовий лізинг» (частина 2 статті 806 ЦК України та частина 1 статті 2 Закону України «Про фінансовий лізинг»). Судом встановлено, що 01 червня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» укладено договір фінансового лізингу №004177 (далі - Договір) /а.с. 9-15/. Відповідно до п.1.1 Договору, предметом договору фінансового лізингу є транспортний засіб марка/модель - "CITROEN BERLINGO", комплектація/ модифікація - Comfort, об'єм/тип двигуна - 1,6, тип КПП - МТ, привід - 4х2. Відповідно до п.8.2 Договору, вартість предмета лізингу на дату підписання договору складає 10 671 доларів США. Відповідно до п.1.3 Договору, лізингодавець бере на себе зобов'язання придбати предмет лізингу у користування лізінгоодержувачу на строк та на умовах, передбачених цим договором. Лізингоодержувач користується предметом лізингу на умовах Договору та згідно з положеннями чинного законодавства. Відповідно до п.1.7 Договору, предмет лізінгу передається в користування лізингоодержувачеві протягом строку, який становить не більше 120 (сто двадцять) робочих днів з моменту оплати лізінгоодержувачем на рахунок лізінгодавця: адміністративного платежу; авансового платежу; комісії за передачу предмета лізингу; у разі наявності, сплати різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п.9.4 ст.9 даного Договору, або різниці до вже сплаченого авансового платежу на умовах викладених у п. 9.6 ст.9 даного Договору. Частиною 1 статті 806 ЦК України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуто ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Частиною 2 статті 806 ЦК України встановлено, що до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. У відповідності до ст.1 закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. Відповідно до ст.6 Закону України «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу; розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вбачається з акту приймання-передачі предмета лізингу від 19 липня 2016 року, ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто»(лізингодавець) передав, а [PERSON] (лізингоодержувач) прийняв на підставі договору фінансового лізингу від 01 червня 2016 року №004177 предмет лізингу згідно специфікації: найменування/марка,модель - FIAT NUOVO DOBLO, № кузову/шасі/серійний номер - [NUMBER], № двигуна [NUMBER], вартість на момент передачі 315 600 грн. /а.с.16/ Пунктом 1.4 Договору встановлена імеративна вимога про те, що незалежно від наявності у продавця предмета лізингу, вказаного лізингоодержувачем в даному Договорі та лише за заявою лізингоодержувача, сам предмет лізингу може бути замінений на інший предмет до моменту купівлі предмета лізингу за умови такої заміни та проведення додаткових розрахунків, вказується у відповідній Додатковій угоді до даного Договору. Отже, як встановлено в судовому засіданні, за договором фінансового лізингу №004177 від 01 червня 2016 року предметом лізингу є транспортний засіб марка/модель - "CITROEN BERLINGO", комплектація/ модифікація - Comfort, об'єм/тип двигуна - 1,6, тип КПП - МТ, привід - 4х2. А згідно з актом приймання- передачі від 19 липня 2016 року позивачу був переданий зовсім інший транспортний засіб - FIAT NUOVO DOBLO, № кузову/шасі/серійний номер - [NUMBER], № двигуна [NUMBER]. При цьому, в якості доказів зміни предмета лізингу, що є істотною умовою дгоговору, позивачем не надано ані його заяви, як лізингоодержувача, ані додаткової угоди до договору фінансового лізингу. Відповідно до п.11.2 Договору лізингоодержувач під час дії цього Договору, при обов'язковій умові сплати в повному обсязі заборгованості за лізинговими платежами, за умовами даного Договору, сплати можливих штрафних санкцій та відшкодування збитків має право придбати у власність (викупити) предмет лізингу за залишковою вартістю за окремо укладеним договором купівлі-продажу. З договору купівлі-продажу транспортного засобу від 01 серпня 2017 року, укладеного між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» (продавець) та [PERSON](покупець) вбачається, що продавець передав у власність покупця транспортний засіб FIAT NEW DOBLO, рік випуску 2016, кузов (шасі) № [NUMBER], відповідно до попередньо укладеного договору фінансового лізингу №004177 від 01 червня 2016 року /а.с.18/. Таким чином, вбачається, що сторони уклали договір купівлі-продажу не транспортного засобу, який зазначений в Договорі як предмет лізингу - CITROEN BERLINGO", комплектація/ модифікація - Comfort, об'єм/тип двигуна - 1,6, тип КПП - МТ, привід - 4х2, а зовсім іншого автомобілю. Також, суд зауважує на той факт, що в акті приймання передачі предмета лізингу від 19 липня 2016 року також зазначений транспортний засіб іншої моделі FIAT NUOVO DOBLO, аніж в договорі купівлі-продажу - FIAT NEW DOBLO. Відповідно до ч.1 ст.807 ЦК України і ч.1 ст.3 Закону України «Про фінансовий лізинг» предметом договору лізингу можу бути неспоживча річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. Статтею 184 ЦК України річчю, визначеною індивідуальними ознаками, є така річ, яка наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право: обирати предмет лізингу та продавця або встановити специфікацію предмета лізингу і доручити вибір лізингодавцю; відмовитися від прийняття предмета лізингу, який не відповідає його призначення та/або умовам договору, специфікаціям; вимагати розірвання договору лізингу або відмовитися від нього у передбачених законом та договором лізингу випадках; вимагати від лізингодавцю відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням умов договору лізингу. Положеннями ст.6 ЗУ «Про фінансовий лізинг» передбачено, що істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк, на який лізінгоодержувач надає право користування предметом лізингу (строк лізингу), розмір лізингових платежів інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За загальним правилом, момент набуття права власності за договором пов'язується з переданням майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.334 ЦК). З цього можна зробити принаймні два висновки: для набуття права власності на майно потрібно два правочини -договір, який є підставою набуття права власності, та передання майна, який є способом набуття права власності; правила щодо передачі як умови виникнення права власності свідчать про розмежування зобов'язання (договору) і речового права (власності). Таким чином підставою для набуття права власності позивача на спірний транспортний засіб є, від самого початку, договір фінансового лізингу, оскільки автомобіль є предметом цього договору, а вже потім - договір купвлі-продажу, укладення якого прямо пов'язане з виконанням умов договору фінансового лізингу. Оскільки предметом договору фінансового лізингу №004177 від 01 червня 2016 року є автомобіль "CITROEN BERLINGO", комплектація/ модифікація - Comfort, об'єм/тип двигуна - 1,6, тип КПП - МТ, привід - 4х2, тобто зовсім інший транспортний засіб, ніж той, на який позивач просить визнати за нею право власності, суд не вбачає правових підстав для задоволення її вимог. З огляду на викладене, аналізуючи норми чинного законодавства, оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання права власності на транспортний засіб FIAT NUOVO DOBLO, № кузову/шасі/серійний номер - [NUMBER], № двигуна [NUMBER] є безпідставною, необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню. В зв'язку з тим, що вимога позивача про зняття арешту з вищевказаного транспортного засобу є похідною, то вона також не підлягає задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України та вважає їх покладеними на позивача.

Outcome: dismissed