Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , зазначивши третіми особами: [PERSON] та Чугуївську державну нотаріальну контору, та, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила стягнути з [PERSON] компенсацію за кошти, вкладені в будівництво житлового будинку по [ADDRESS] її батьком, [PERSON] , який помер [INFO] , в розмірі 137086,00 грн та судові витрати. Позов мотивований тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який на день смерті мешкав за адресою: [ADDRESS] . Після укладання шлюбу між сторонами [PERSON] та [PERSON] 04.09.1985 року, подружжя мешкало за зазначеною адресою. Хоча будинок придбаний відповідачем до шлюбу, але [PERSON] з відповідачем його перебудували, вкладали спільну працю, спільні та індивідуальні трудові зусилля, спільні кошти, вели спільне господарство. Оскільки право власності на спірне майно було набуте відповідачкою в 2014 році, тобто під час шлюбу з [PERSON] , тому житловий будинок та споруди відповідно до ст.60 СК України є спільною сумісною власністю подружжя. Після смерті батька спадкоємцями першої черги за законом є: дружина- [PERSON] , діти [PERSON] та [PERSON] . Позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак їй відмовлено, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно звіту про оцінку спірного житлового будинку з надвірними будівлями оціночна вартість будинку складає 413600,00 грн, тому просить компенсацію у розмірі 2/6 частин вартості спірного майна у розмірі 137086,00 грн. Справа була розподілена в провадження судді [PERSON] 08.06.2018 року. Ухвалою судді від 19 червня 2020 року провадження у справі відкрито. Згідно розпорядження керівника апарату Чугуївського міського суду Харківської області № 02-08/58 від 18.08.2020 р. «Щодо повторного автоматизованого розподілу невирішених судових справ» та відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. № 30, у зв`язку із звільненням [PERSON] з посади судді у відставку, здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.08.2020 року справу розподілено судді [PERSON] . Ухвалою Чугуївського міського суду від 20.08.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання. За клопотанням представника позивача [PERSON] ухвалою суду на місці, під час проведення підготовчого засідання, судом постановлено про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , виключивши його зі складу відповідачів, оскільки позивачем жодних вимог до [PERSON] не заявлено. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 11.12.2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що спірний будинок за адресою: [ADDRESS] належить їй на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 11.06.1980 року та зареєстрований в Чугуївському МБТІ 02.07.1980 року, реєстровий номер 310. В подальшому з 1980 по 1983 рік будинок був перебудований, що підтверджується актом №28 від 27.04.1988 року про закінчення будівельних робіт та ввод в експлуатацію індивідуального домоволодіння. Шлюб між нею та [PERSON] укладений у 1985 році, тому вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Третя особа [PERSON] надав суду заяву про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа: Чугуївська державна нотаріальна контора просила справу розглянути без участі їх представника та винести рішення у відповідності з чинним законодавством України. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві. Відповідач та її представник заперечували проти позовних вимог, надавши пояснення, аналогічні викладеним у відзиві. Третя особа [PERSON] просив задовольнити позовні вимоги, оскільки його померлий батько [PERSON] тривалий час мешкав разом з відповідачем та позивач, як спадкоємиця, має право на компенсацію частини будинку, що належить їм, як дітям, в порядку спадкування за законом. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, встановив наступне. Частиною 1\~статті 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Кожна фізична або юридична особа\~має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених\~законом\~і загальними принципами міжнародного права (стаття 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Згідно ч.1 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним до шлюбу; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. 11 червня 1980 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу стає власницею житлового будинку [ADDRESS] (а.с.69). Дозволом № 84 [PERSON] на підставі рішення виконкому Чугуївської районної ради від 19 серпня 1980 року №372/6 дозволено з 20 вересня 1980 року по 20 вересня 1983 року виконати роботи по індивідуальному будівництву (а.с.65). Актом №28 від 27 квітня 1988 року про закінчення будівництва і вводу в експлуатацію індивідуального домоволодіння зазначено, що будівництво розпочато в 1980 році і закінчено в 1983 році (а.с.67). В технічному паспорті, який складений 14.11.2013 року, зафіксовано у розділі «характеристики будівель та споруд» рік побудови будинку 1983 (а.с.51-54). Отже, твердження позивача, що відповідач набула право власності на спірне майно у 2014 році є хибним, оскільки не підтверджене жодним належним та допустимим доказом, тому житловий будинок та споруди, в розумінні ст.60 СК України, не є спільною сумісною власністю подружжя, а є особистою приватною власністю [PERSON] . Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша\~статті 80 ЦПК України). Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положеннями статей\~12,\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Частиною першою\~статті 89 ЦПК України\~визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно копії актового запису про шлюб №1206, датою реєстрації шлюбу між [PERSON] та [PERSON] є 04.09.1985 р. [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Оскільки, судом встановлено, що спірний будинок є особистою приватною власністю відповідача, то після смерті її чоловіка, [PERSON] , в коло спадкового майна він не входить. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2\~ст.\~364\~ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183\~цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, позивач не довела належними і допустимими доказами, що вона має право на спадкування частини спірного житлового будинку та відповідно до згаданої норми ст. 364 ЦК України вирішити її вимоги про стягнення компенсації. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed