Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивачка 03.04.2017 року звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача щомісячно аліменти в розмірі 2500 грн. В обгрунтування вказаних підстав посилається на наступне. З відповідачем позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від сумісного проживання з відповідачем позивач має неповнолітню доньку- Налча М.І., [INFO] На початку січня 2017 року відповідач за невідомих причин перестав мешкати з позивачем. З 01.04.2016 року позивач є інвалідом ІІ групи у звязку з чим їй протипоказані відрядження, нічні чергування та додаткові навантаження. Дохід позивача складає її пенсія в розмірі 2000 грн., інших доходів вона не має. Відповідач є працездатним, але місце своєї роботи приховує, аліменти нікому не сплачує. З січня 2017 року відповідач не сплачує кошти на утримання позивача та її лікування. Позивач неодноразово зверталась до відповідача з проханнями про виділення їй матеріальної допомоги, але їй було відмовлено, тому вона змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували проти позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивач отримує достатній дохід для свого отримання, тим паче під впливом обману відповідач подарував позивачеві квартиру, та відповідач є непрацездатним. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином та своєчасно, причину неявки суду не повідомив. Третя особа [PERSON] підтримала позов та просила його задовольнити, та вказала, що позивач є інвалідом, та на її лікування витрачаються значні кошти, які вони позичають, оскільки доходів не вистачає. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, \~дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені \~наступні факти \~та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 20.09.2003 року між сторонами було укладено шлюб. (а.с. 3). Від шлюбу у сторін є неповнолітня дитина- донька [PERSON] [INFO] Позивач разом з сином, донькою та своєю матірю [PERSON] проживають за адресою: [INFO] (а.с. 9). Позивач є інвалідом ІІ групи з 01.04.2016 року, та хворіє, у звязку з чим змушена витрачати кошти на своє лікування. Відповідач [PERSON] навчається у Харківському кооперативному торгово-економічному коледжі за спеціальністю «Виробництво харчової продукції» на заочному відділенні за контрактом, та є студентом ВНЗ Укоопспілки «Полтавського університету економіки і торгівлі» на контрактній формі навчання та стипендію не отримує. Відповідно до положень ст.75 СК України право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави для висновку, що аліментні зобов'язання на утримання одного з подружжя можуть бути призначені за наявності юридичних складових - сукупності певних умов, а саме: перебування в зареєстрованому шлюбі або у фактичних шлюбних відносинах після розірвання шлюбу (стаття 76 СК України); непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового рівень матеріального забезпечення. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З довідки Пенсійного фонду України вбачається, що позивач перебуває на обліку та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності загального захворювання в розмірі 2131,52 грн. щомісячно. Також до суду надана довідка від ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева НАМН України», відповідно до якої позивач займає посаду завідуючої лабораторією, та її дохід за період з червня 2016 року по травень 2017 року складає 47256,68 грн. Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць осіб, які втратили працездатність становить: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. Відповідач є працездатним чоловіком, на обліку в Пенсійному фонді не перебуває, але належних доказів, що відповідач взмозі надавати матеріальну допомогу позивачу згідно приписів ст. 75 СК України до суду не надано. Разом з цим, розмір отримуваної позивачем пенсії та нарахованої заробітної плати перевищує визначений законодавством України прожитковий мінімум. При вирішенні спору суд враховує правову позицію Верховного Суду України, висловлену при розгляді справи № 6-3066цс15 від 13.04.2016 року, згідно якої право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Таким чином, суд встановивши обставини по справі та визначившись з характером спірних правовідносин, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, а тому в його задоволенні відмовляє в повному обсязі.

Outcome: dismissed