Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

У лютому 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (Далі-Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором у розмірі 18 137,06 грн. В обґрунтування свої вимог позивачем зазначено, що між сторонами 25 березня 2019 року був укладений кредитний договір № б/н, який складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку, згідно якого відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. За даним договором позивач виконав свої зобов`язання. Проте відповідач, зобов`язавшись повернути отриманий кредит разом з процентами в строк, визначений умовами кредитного договору, не належним чином виконував узяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.12.2020 року за ним утворилася вказана заборгованість, яка складається з 13 768,21 грн - тіла кредиту, 4 368,85 грн - заборгованості за простроченими відсотками, яку Банк просить стягнути з відповідача на свою користь разом з судовими витратами, які становлять 2 270,00 грн. Ухвалою судді від 04 березня 2021 року провадження у справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання представник позивача не з`явився, який письмово просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, який заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав, тому суд відповідно до ст. 280 ЦПК України вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів, постановивши ухвалу про заочний розгляд справи, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [PERSON] отримав кредит за укладеним з АТ КБ «ПриватБанк» кредитним договором № б/н від 25.03.2019 року у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Даний кредит складається із Заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифів банку (а.с. 8, 9-10, 11, 12-58). Підписання вказаного договору підтверджується анкетою-заявою відповідача про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 8). Відповідач засвідчив своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку складають договір про надання банківських послуг, з якими він ознайомлений і погодився. Відповідач відповідно до умов даного договору, зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг. Згідно з частиною 1статті 626 ЦК Українии договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 2 статті 6 ЦК України передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Згідно з ст. 629 ЦК Українии договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Тобто, метою договору є забезпечення фіксування тих умов, на які сторони погоджуються для врегулювання своїх взаємних прав і обов`язків щодо обраного ними кола відносин. Умови договору та спосіб його вчинення можуть бути визначені сторонами з урахуванням вимог законодавства та із дозволеним відступом від нього, або на таких саме принципах запропоновані однією із сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами кредитного договору, відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України, є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін. Згідно вимог ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися сторонами належним чином у встановлені строки. Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Так, між сторонами правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Про ознайомлення із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що 25.03.2019 року засвідчив власноручним підписом у заяві. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях ст. 634 ЦК України. Згідно п. 1.1.7.11. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо потягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк. Відповідно до п. 1.1.1.88. Умов надання банківських послуг прострочений кредит - кредитні кошти, які були надані клієнту і не були повернуті Банку в термін, передбачений Договором. Згідно п. 2.1.1.3.1. Умов надання банківських послуг в разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважається простроченими. Пунктом 2.1.1.6.1. Умов надання банківських послуг передбачено, що сторони узгодили, що в разі затримання Клієнтом сплати частини кредиту та/або процентів, які підлягають сплаті в порядку, передбаченому п. 2.1.2.3.1 Договору, щонайменше на один календарний місяць, Банк має право вимагати повернення кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, відсотки за фактичний строк його користування, в повному обсязі, виконати інші зобов`язання за Договором, в тому числі щодо сплати пені, в повному обсязі. Стаття 612 ч. 1 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк. Як убачається з матеріалів, відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов`язання, внаслідок чого станом на 14.12.2020 року за ним утворилася заборгованість у розмірі 18 137,06 грн (а.с. 6-7), яка складається з 13 768,21 грн - тіло кредиту, 4 368,85 грн - заборгованість за простроченими відсотками, яка підлягає стягненню з відповідача на користь Банку. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн (а.с. 5).

Outcome: approved