Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вимогами ухвалити рішення про визнання права власності за нею на самочинне будівництво, яке знаходиться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Портова 5. При цьому стверджуючи, що позивачем за рахунок власних коштів було здійснено самочинне будівництво кафе площею 96,3 кв.м., по вул. Портовій,5 в смт. Овідіополь Овідіопольського району Одеської області. Крім того, позивач вказує на те, що відсутні заперечення з боку відповідача про визнання права власності на спірний обєкт за позивачем та існує фактична згода на визнання права власності на зазначену будівлю, відсутність істотних порушень будівельних норм і правил у збудованому обєкті нерухомості, а також те, що самочинна будівля не порушує права інших осіб. На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на докази, зазначені у позовній заяві. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. \~\~\~\~ Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню за наступних підстав. Позивачем по справі-Ованнісян [PERSON] за рахунок власних коштів було здійснено самочинне будівництво кафе площею 96,3 кв.м., по вул. Портовій,5 в смт. Овідіополь Овідіопольського району Одеської області, що підтверджено технічним паспортом на кафе по зазначеній адресі, яке знаходиться на земельній ділянці, що є комунальною власністю Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області. Відповідно до ч. 1\~ст. 376 ЦК\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво, лише у випадках, передбачених\~ст. 376 ЦК України, зокрема, за особою - власником (користувачем) земельної ділянки, яка здійснила самочинне будівництво на цій ділянці, якщо це не порушує права інших осіб (ч. 5 ст. 376 ЦК України). Відповідно до висновку, викладеного у Постанові Верховного Суду України від 02грудня 2015 року по справі №6-1328цс15,згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких обєкт нерухомості вважається самочинним, а саме,якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) обєкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3)обєкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що обєкт нерухомості є самочинним. Згідно довідки відділу Держгеокадастру в Овідіопольському районі Одеської області з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями зазначено, що земельна ділянка площею 0,0126 га (згідно поданих матеріалів) у державній статистичній звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель,землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 року «землі не надані у власність або постійне користування в межах населеного пункту», за угіддями-«землі комерційного та іншого використання». Таким чином права інших осіб, не порушуються, так якземельна ділянка на якій розташоване самовільно збудоване приміщення площею 96,3 кв.м. належить селищній раді та у встановленому законом порядку,у користування чи власність жодній особі не передавалась. Крім того, під час проведення будівельних робіт позивачем були дотримані вимоги нормативних документів України в галузі будівництва, що підтверджується висновком експертного дослідження №2271 від 17.06.2015 року. Також суд бере до уваги визнання позову відповідачем. Згідно ч.1\~ст.174 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач\~визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Також відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного\~Суду України «Про судоверішення у цивільній справі»від 18.12.2009 року, за змістом частини четвертої\~статті 174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову, яке не\~суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Частинами 1 та 2 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Як роз'яснено в пункті 10,14,16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва", позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно на чужій земельній ділянці може бути пред'явлено до органу державної влади або органу місцевого самоврядування та власника (користувача) земельної ділянки у випадку забудови на земельній ділянці, яка належить до державної чи комунальної власності або фізичній чи юридичній особі. Суд має враховувати, що відсутність заперечень власника проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво, чи визнання такого позову має бути обґрунтовано відповідними доказами, що підтверджують право на вчинення таких процесуальних дій, зокрема, договорами купівлі продажу земельної ділянки, оренди, міни. Позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Таким чином, враховуючи викладене суд приходить до висновку, що є всі підстави для задоволення позову.

Outcome: approved