Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

05.08.2020 року позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з цим позовом та просять постановити судове рішення, яким визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: [ADDRESS] в наступних частках: - за [PERSON] право власності на 1/18 частину, як за спадкоємцем за законом після смерті дружини [PERSON] , померлої [INFO] ; на 1/12 частину, як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] ; на 3/12 частин, як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; - за [PERSON] право власності на 1/18 частину, як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; - за [PERSON] право власності на 1/18 частину, як за спадкоємцем за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] ; При цьому позивачі посилаються на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, вони - позивачі, а також померлі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/6 частину цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Після смерті [PERSON] вони прийняли спадщину в рівних частках, кожний по 1/18 частки, у встановленому законом порядку, але постановою приватного нотаріуса їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлої. Після смерті [PERSON] , спадщину, що залишилася у вигляді 1/6 частини у житловому будинку, прийняли син [PERSON] та дружина [PERSON] , у рівних частках по 1/12 кожний, але не оформили за собою спадкові права у встановленому законом порядку. Після смерті [PERSON] спадкоємцем за заповітом є її син - позивач по справі [PERSON] , який своєчасно прийняв спадщину, але при його зверненні до нотаріуса йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно. На підставі вище зазначеного позивачі змушені були звернутися до суду. Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, в позовній заяві просять розглянути справу за їх відсутності. Відповідач в особі голови Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області Кисса П.В. до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення (а.с.36). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] , помер [INFO] , [PERSON] , померла [INFO] , [PERSON] , померла [INFO] та позивачі по справі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, в тому числі кожен з членів придбав право власності на 1/6 частку будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району № 666 від 05 листопада 2018 року, яка видана на підставі записів у погосподарський книзі №378 (а.с.36). Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індівідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника. Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями , державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст. 3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Так, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.05.1999 року, виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №42, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.18). Спадкоємцями після її смерті є: - чоловік [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 03.02.1982 року Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 03.02.1982 року та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.11); - дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 23.04.1986 Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області, з якого вбачається що народилася [PERSON] та її мати [PERSON] (а.с.96) та свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД, виданим 25.02.2006 року Рівненською сільською радою Тарутинського району Одеської області, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.98), - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 23.10.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, з якого вбачається що його мати [PERSON] (а.с.97) тобто відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1960 року, яка діяла на час відкриття спадщини) всі вони є спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину, фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району (а.с.99). Відсутність інших спадкоємців підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру № 61332056, сформованою 17.08.2020 приватним нотаріусом Агбун М.І. (а.с.39). На підставі вищезазначеного судом встановлено, що кожний спадкоємець отримав у спадщину по 1/18 частині житлового будинку. В подальшому, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 26.08.2003 року, виданого Червоноармійською сільською радою Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №66, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.18). Спадкоємцями після його смерті є: - дружина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , виданого 08.05.1957 року Червоноармійським бюро ЗАГС Болградського району Одеської області, з якого вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружилися 08.05.1957 року та після укладення шлюбу прізвище дружини « [PERSON] » (а.с.11); - син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 15.12.2012 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, з якого вбачається що його батько [PERSON] (а.с.12), тобто відповідно до ст. 529 ЦК Української РСР (в редакції 1960 року, яка діяла на час відкриття спадщини) вони є спадкоємцями за законом першої черги, які прийняли спадщину, фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою №666, виданою 05.11.2018 року Кубейською сільською радою Болградського району (а.с.19). Відсутність інших спадкоємців також підтверджується матеріалами спадкової справи № 702/06, заведеною державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б. щодо майна померлого [PERSON] , з якої вбачається, що до нотаріальної контори звернулися тільки [PERSON] та [PERSON] , які на деяке майно вже отримали свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.72-93). На підставі вищезазначеного судом встановлено, що кожний спадкоємець отримав у спадщину по 1/12 частині житлового будинку. Загальна частка [PERSON] в житловому будинку склала 1/6 +1/12= 3/12 (1/4). Далі, відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.03.2012 року, виданого виконавчим комітетом Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області на підставі актового запису про смерть №14, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.17). При житті [PERSON] склала заповіт від 26.07.2006 року, посвідчений секретарем Червоноармійської сільської ради Болградського району Одеської області Фучеджи П.П., зареєстрований в реєстрі за №53, відповідно до якого заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона за законом матиме право [PERSON] . Заповіт не змінено та не скасовано (а.с.50, 59). Спадщину після її смерті прийняв [PERSON] , спадкоємець за заповітом та її син, що підтверджено його свідоцтвом про народження, фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради №666 від 05.11.2018 року (а.с.19). Також позивач подав заяву до компетентних органів за №185 від 25.07.2012 року про прийняття спадщини (а.с.41), що підтверджується матеріалами спадкової справи № 86/2020, заведеною 25.07.2012 року приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. до майна померлої [PERSON] (а.с.40-65), з якої також вбачається що [PERSON] вже отримав не деяке майно свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Постановою приватного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області Агбун М.І. вих. №2004/02.31 від 06.11.2018 року, позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність частки житлового будинку спадкодавцю (а.с.25). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved