Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

У липні 2020 року ТОВ «ПБК «Азовінтекс» звернулось до суду з позовом Маріупольської міської ради, ТОВ «Азовська кредитна компанія», [PERSON] , в якому просив визнати право власності на об`єкт нерухомості, що розташований у [ADDRESS] , який складається з підвалу літ. А/п, а саме приміщення №3 (приміщення 1-21, сходові клітини І, ІV, ліфт ІІ, пандус ІІІ, загальною площею 338,4 м2), приміщення №1 з першого поверху основної нежитлової будівлі літ. А-3, з першого поверху прибудова літ А1-2 (приміщення 1-18, сходові клітини І, ІІІ, V, ліфт ІІ, розвантажувальна ІV, загальною площею 435,9 м2), приміщення №2 з другого поверху основної нежитлової будівлі літ А-3, з другого поверху прибудови літ А1-2 (приміщення 1-34, сходова клітина ІІ, ліфт ІІІ, загальною площею 427,7 м2), споруда КТП (комплексна трансформаторна підстанція) літ Б, огорожа №1, тротуар І за позивачем як на єдине ціле. В обґрунтування позову зазначало, що позивач на підставі договору купівлі-продажу від 26.03.2012 придбав 37/50 частини нежилого приміщення за адресою [ADDRESS] приміщення 3 загальною площею 1348,2 м2, яке складається з частини основної будівлі літ. А-3, а саме: нежиле приміщення № 1 з підвалу літ А/п (приміщення 1-20, сходові клітини І, ІІ, ІІІ, ІV), приміщення № 1 з першого поверху літ. А-3 (приміщення 1, 2-26, тамбур І, сходові клітини ІV, ліфт V), приміщення №2 з другого поверху літ. А-3 ( приміщення 1-21, сходова клітина ІІ) майданчики а1, а2, а19-1, навіс а20-1, тамбур а18-1, загальною площею 988, 2 кв.м. Рішенням Маріупольської міської ради № 6/21-2266 від 21.08.2018 [PERSON] , КС «Азовська кредитна компанія», ТОВ «ПБТ «Азовінтекс» було дозволено розробку проекту землеустрою з відводу земельної ділянки орієнтовною площею 0,0743 га для розміщення ресторану, офісу та адміністративних приміщень по [ADDRESS] . 03 грудня 2013 року між Маріупольською міською радою та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] у строкове платне користування, площа якої становить 0,0704 га, на якій знаходиться вказана нежитлова будівля. Протягом 2010-2013 років позивачем здійснено часткову реконструкцію вказаного нежитлового приміщення, а саме реконструйована основна будівля літ А-3 (І та ІІ поверхи), підвал літ А/п та самочинно побудована двоповерхова прибудова літ А1-2., які знаходяться на орендованій земельній ділянці. Відповідно до будівельно-технічної експертизи в період з 23.10.2010 по 04.12.2019 за адресою [ADDRESS] фактично здійснено реконструкцію, яка відповідає вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва. Управління державного архітектурного будівельного контролю Маріупольської міської ради відмовило в прийнятті в експлуатацію самочинно реконструйований об`єкт через відсутність права власності на вказаний реконструйований об`єкт. Позивач після проведення реконструкції виготовив технічну документацію на нерухомий об`єкт. Добудована прибудова до основної будівлі виконана в межах земельної ділянки, яка використовується позивач на підставі договору оренди. Позивач не змінював цільового призначення наданої в оренду земельної ділянки. Маріупольська міська рада звернулась до суду із відзивом, в якому просила у задоволенні позову відмовити повністю. При цьому зауважила, що позивачем не доведено, що його право власності було порушено. Позивачем не доведено відповідність спірної будівлі будівельним нормам. Крім того, законом встановлений спеціальний порядок проведення будівництва, прийняття в експлуатацію та набуття права власності, який позивачем порушено. Позивачем заявлено позов не для визнання права власності, а для його набуття, що унеможливлює задоволення позову. Третя особа Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради надало суду пояснення, в яких зазначило, що позовні вимоги є необґрунтованими та є такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування зазначило, що позивач, добудувавши до основної будівлі літ. А-3 (І та ІІ порхи) та підвалу літ. А\\п двоповерхову прибудову, фактично виконав реконструкцію спірного нерухомого майна. Позивач проводив будівельні роботи з реконструкції нежитлової будівлі шляхом добудови без належного дозволу та без належно затвердженого проєкту. Право на виконання будівельних робіт (реконструкції) щодо спірного об`єкту нерухомого майна у позивача, як забудовника, виникає лише за наявності документів, які надають право виконувати будівельні роботи. Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів належить до одного з етапів проєктування та будівництва. Державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Визнання права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого в експлуатацію, в судовому порядку законом не передбачено. Враховуючи не дотримання позивачем процедури прийняття в експлуатацію новоствореного нерухомого майна та порядку проведення державної реєстрації та оформлення права власності на нього, підстави для задоволення позову відсутні, оскільки суд не може собою підміняти органи державної влади, які уповноважені здійснювати реєстрацію права власності нерухомого майна та введення його в екплуатацію. Застосування робочих проєктів та експертних звітів, наданих позивачем, які є експертними звітами окремих проєктів, для всього об`єкту в цілому є неможливим Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 вересня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 07 травня 2021 року залучено Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 09 червня 2021 року закрито підготовче провадження, призначено справу до розгляду. Представники позивача в судовому засіданні підтримані свої позовні вимоги, просили їх задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві. Представник відповідача заперечував проти заявлених позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні. Представник співвідповідача ТОВ «Азовська кредитна компанія» до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, просив винести рішення на підставі діючого законодавства України. Співвідповідач [PERSON] до суду не з`явився, про день та час слухання справи був сповіщений належним чином, причини не явки суду не відомі. Представник третьої особи Управління державного архітектурно-будівельного контролю Маріупольської міської ради до суду не з`явився, надав письмові пояснення, в яких зазначив, що позивач не дотримався визначеним чинним законодавством процедури прийняття в експлуатацію новоствореного нерухомого майна та порядку проведення державної реєстрації та оформлення права власності на нього, тому вважає, що підстав для задоволення позову відсутні, оскільки суд не може підміняти собою органи державної влади, які відповідно до законодавства України уповноважені здійснювати реєстрацію права власності на нерухоме майно та введення його в експлуатацію. Просив розглянути справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини та відповідно до них правовідносини. Відповідно до договору купівлі-продажу від 06.03.2012 ТОВ «Маріупольський комбінат дитячого харчування» продало, ТОВ «ПБП «Азовінтекс» купив 37/50 частини нежилого приміщення за адресою [ADDRESS] , загальною площею 1348,2 кв.м. Відчужується 37/50 частина основної будівлі літ А-3, а саме: нежиле приміщення №3 з підвалу літ А/п (приміщення 1-20, сходові клітини І, ІІ, ІІІ, ІV), приміщення № 1 з першого поверху літ. А-3 (приміщення 1, 3-26, тамбур І, сходові клітини ІV, ліфт V), приміщення №2 з другого поверху літ. А-3 ( приміщення 1-21, сходова клітина ІІ) майданчики а1, а2, а19-1, навіс а20-1, тамбур а18-1, загальною площею 988, 2 кв.м. ТОВ «Маріупольський комбінат дитячого харчування» передав, ТОВ «ПБП «Азовінтекс» прийняло вищевказане майно, що підтверджується актом приймання-передачі нерухомого майна від 26.03.2012. ТОВ «ПБП «Азовінтекс» є власником 37/50 частки нежилого приміщення [ADDRESS] , що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав. Згідно з договором оренди земельної ділянки від 03.12.2013 Маріупольська міська рада надала громадянину [PERSON] , кредитній спілці «Азовська кредитна компанія» та ТОВ «ПБП «Азовінтекс» в платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0704 га, на якій знаходиться нежитлова будівля, строком на 10 років (з 08.10.2013 до 08.10.2023). Вказану земельну ділянку Маріупольська міська рада передала громадянину [PERSON] , КС «Азовська кредитна компанія» та ТОВ «ПБП «Азовінтекс», що підтверджується відповідним актом приймання-передачі земельної ділянки від 03.12.2013. 04 грудня 2019 року виготовлено технічний паспорт на громадський будинок з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] . Відповідно до висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи від 06.02.2020 № 37/19 на об`єкті, належному на праві власності ТОВ «ПБП «Азовінтекс» що становить 37/50 частки основної будівлі, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що включає в себе: підвал літ А\\А, а саме приміщення №3 (приміщення 1-21, сходова клітина І, ІV, ліфт ІІ, пандус ІІІ, загальною площею 338,4 м2), приміщення №1 з першого поверху основної нежитлової будівлі літ А-3, з першого поверху прибудови літ А 1-2 (приміщення 1-18, сходові клітини І, ІІІ, V, ліфт ІІ, розвантажувальна, ІV, загальною площею 435,9 м2), приміщення №2 з другого поверху основної нежитлової будівлі літ. А-3, з другого поверху прибудови літ. А1-2 (приміщення 1-34, сходова клітина ІІ, ліфт ІІІ, загальною площею, 432,7 м2), споруда КТП (комплектна трансформаторна підстанція) літ. Б, огорожа, №1, тротуар І, в період з 23.10.2010 по 04.12.2019 фактично виконано реконструкцію. Конструктивні рішення частини належної ТОВ «ПБП «Азовінтекс» на праві власності будівлі, що становить 37/50 частки основної будівлі, розташована за адресою: [ADDRESS] , що включає в себе: підвал літ А\\П, а саме приміщення №3 (приміщення 1-21, сходова клітина І, ІV, ліфт ІІ, пандус ІІІ, загальною площею 338,4 м2) приміщення №1 з першого поверху основної нежитлової будівлі літ. А-3, з першого поверху прибудови літ. А 1-2 (приміщення 1-18, сходові клітини І, ІІІ, V, ліфт ІІ, розвантажувальна, ІV, загальною площею 435,9 м2) приміщення №2 з другого поверху основної нежитлової будівлі літ . А-3, з другого поверху прибудови літ. А1-2 (приміщення 1-34, сходова клітина ІІ, ліфт ІІІ, загальною площею, 432,7 м2), споруда КТП (комплектна трансформаторна підстанція) літ. Б, огорожа, №1, тротуар І відповідають вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва ( ДБН, ДСТУ, технічним умовам). Досліджувана частина будівлі обладнана електропостачанням та електроосвітленням, водопостачанням та каналізацією, опаленням та вентиляцією, газопостачанням згідно наданим технічним умовам та обслуговується підприємствами-балансоутримувачами інженерних мереж. Виконана реконструкція виконана на підставі проектної документації та технічних умов, наданих на дослідження. Згідно ДСТУ-Н.Б.В.1.2-16:2013 досліджувана будівля відповідає класу наслідків (відповідальності) СС2. Досліджувана будівля знаходиться в доброму технічному стані. Частина належної ТОВ «ПБП «Азовінтекс» на праві власності будівлі, що становить 37/50 частки основної будівлі, розташована за адресою: [ADDRESS] , придатна для експлуатації в якості ресторану та фактично експлуатується в якості ресторану. Згідно із статтею 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, самочинним вважається будівництво жилого будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Таким чином, виходячи зі змісту цієї норми, самочинним є будівництво об`єкта нерухомого майна за наявності будь-якої із зазначених умов. Відсутність дозволу на будівництво, проекту або порушення умов, передбачених у цих документах, призводить до визнання такого будівництва самочинним відповідно до частини першої статті 376 ЦК України. Наслідком самочинного будівництва є те, що в особи, яка його здійснила, не виникає права власності на нього як на об`єкт нерухомості (ч.2 ст. 376 ЦК України). У розумінні частини першої статті 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений об`єкт, а й об`єкт нерухомості, який виник у результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови вже існуючого об`єкта, здійснених без відповідного документа місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки внаслідок таких дій об`єкт втрачає тотожність із тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Усі об`єкти нерухомого майна, які зведені після одержання акта приймання в експлуатацію, незалежно від того, значились вони до одержання акта приймання в проектній документації чи ні, вважаються самочинними. Поняття реконструкція об`єкта нерухомості міститься в пункті 3 Державних будівельних норм України В.3.2-2-2009 «Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт», затверджених наказом Міністерства регіонального розвитку та будівництва України від 22 липня 2009 року № 295, згідно з яким реконструкція - це така перебудова будинку, наслідком якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій. Отже, норма частини першої статті 376 ЦК України застосовується й до випадків самочинної реконструкції об`єкта нерухомості, у результаті якої він набуває нових якісних характеристик (зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах тощо). При цьому за змістом частини першої статті 376 ЦК України правила про самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва (реконструкції) всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна. Такі висновки узгоджуються з постановою КЦС від 28.10.2020 у справі № 2114/2-3819/11. Частиною 2 ст. 331 ЦК України встановлено, що право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналіз положень статті 331 ЦК України у системному зв`язку з нормами статей 177-179, 182 цього кодексу, частини третьої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дає підстави для висновку про те, що право власності на новостворене нерухоме майно як об`єкт цивільних прав виникає з моменту його державної реєстрації. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до статті 18 Закону України «Про основи містобудування» реалізація містобудівної документації полягає у впровадженні рішень відповідних органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування при плануванні відповідних територій, комплексній забудові та реконструкції населених пунктів, проектуванні та будівництві об`єктів житлово-цивільного і виробничого призначення, систем транспортного та інженерного забезпечення, впорядкуванні і благоустрої територій. За положеннями пунктів 3, 4 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката. Надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними статтею 7 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Отже, державній реєстрації підлягає право власності тільки на ті об`єкти нерухомого майна, будівництво яких закінчено та які прийняті в експлуатацію у встановленому порядку. Визнання ж права власності на об`єкт незавершеного будівництва, не прийнятого до експлуатації, в судовому порядку нормами ЦК України чи іншими нормативними актами не передбачено. Такі висновки узгоджуються з висновками ВСУ у справі № 6-159цс15, ВПВС у справі 200/22329/14-ц, Між тим, матеріали справи не містять відомостей про введення в експлуатацію та державну реєстрацію спірного об`єкту нерухомості, що унеможливлює визнання судом права власності на такий об`єкт. На підставі викладеного вище суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Outcome: dismissed