Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

У травні 2018 року позивач ПАТ «Київенерго» звернувся з позовом до [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача 4 866,08 грн. за надані послуги з центрального опалення; 9 983,00 грн. за постачання гарячої води; 3 236,98 грн. 3 % річних та інфляційну складову боргу, витрати з оплати судового збору - 1762 грн. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.01.2017р. відмовлено у прийняті заяви ПАТ «Київенерго» про видачу судового наказу. 31.07.2014р. на офіційному сайті ПАТ «Київенерго», а також в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014р. № 111(4511) було опубліковано Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, розроблені для фізичних осіб, що є власником/квартиронаймачами у багаквартирному житловому будинку. Ці договори були складені на підставі типового договору, затвердженого постановою КМ України від 21.07.2005 № 630 та є Договорами приєднання, а отже такий договір може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого в цілому. [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] є споживачем послуг з централізованого опалення та гарячої води, які постачає ПАТ «Київенерго». Відповідач користується послугами, наданими позивачем, але не у повному обсязі виконує зобов'язання по їх оплаті, у зв'язку із чим накопичилася заборгованість. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 22.05.2018 відкрито провадження у справі для розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. 05.06.2018р. [PERSON] ознайомлена з матеріалами справи № 759/6896/18. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення [PERSON] 07.06.2018р. отримала ухвалу про відкриття та позовну заяву з додатками. Враховуючи те, що відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надала, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявила, суд вирішує справу за наявними матеріалами у відповідності ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з центрального опалення та гарячої води, які постачає ПАТ "Київенерго". Відповідно до абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до п. 8 зазначених Правил, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до п. 28 Правил користування електричною енергією для населення у разі відсутності у споживача коштів на оплату заборгованості він повинен звернутися до енергопостачальника із заявою про складання графіка погашення заборгованості або відстрочення терміну оплати та надати довідки, що підтверджують його неплатоспроможність. Відповідач з такими зверненнями до ПАТ «Київенерго» не зверталась, та доказів зворотному суду надано не було. [PERSON] направлялась претензія про сплату заборгованості за комунальні послуги, яка станом на 01.10.2016р. складала 13 658,00 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 638 Цивільного кодексу України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції. Таким чином, наявність відносин між сторонами, а отже, і виникнення цивільних прав та обов'язків, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого опалення та постачає гарячу воду, надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб 'єктом господарювання, є договором приєднання. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені законом або договором. У відповідності до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та ФО-П, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загальнобудинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох будинку. У відповідності до п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, абз. 2 п. 21 з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об'єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством. На підтвердження своїх доводів щодо заборгованості відповідача, позивач надав суду розрахунок заборгованості за спожиту електричну енергію, з якого вбачається, що станом на 01.11.2016 року (за період 01.07.2014р. - 01.11.2016р.) заборгованість складає 18 086,06 грн., з яких: 14 849, 08 грн. - борг; 448,84грн.- 3% річних; 2 788,14 грн. - інфляційна складова боргу/а.с.11/. Згідно зі ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК та інших актів цивільного законодавства. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячої води в розмірі 18 086,06 грн. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач в судове засідання не надав жодного доказу того, що заборгованість за спожиті послуги відсутня, тому суд позбавлений можливості врахувати інші докази ніж ті, які є в матеріалах справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1 762,00 грн. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved