Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

06.06.2016 року Фонд загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в особі Харківського міського центру зайнятості звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача вартість матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 9217 грн. 78 коп., судові витрати в сумі 1378 грн. В обґрунтування своїх вимог представник позивача зазначив, що 12.01.2015 року відповідач звернувся до Харківського міського центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, де вона була зареєстрована як така, що шукає роботу із відкриттям персональної картки №203915011200113. За особистою заявою відповідача від 12.01.2015 року [PERSON] був наданий статус безробітної та призначена виплата допомоги по безробіттю у період з 19.01.2015 року по 13.01.2015 року. Шляхом обміну інформацією між Харківським міським центром зайнятості та ДФС України, була отримана інформація щодо отримання [PERSON] доходу. На виконання п. 5 Порядку №60/62, був складений акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення. В ході проведення розслідування було встановлено, що в період перебування на обліку відповідач була прийнята до Донбаського Державного технічного університету з 07.05.2015 року по 25.06.2015 року на посаду голови ДЕК, на умовах годинної праці, у відповідності з чим отримувала дохід. Отже, відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносилася до категорії зайнятого населення. Представник позивача за довіреністю [PERSON] в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] не з'явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомила, подала до суду заяву,у якій просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що на момент ухвалення рішення про розгляд справи їй відомо не було та згідно довідки №69/02-1081 від 27.10.2016 року, виданої Донбаським державним технічним університетом "вона не перебувала у трудових відносинах із державним технічним університетом, та будь-якої оплати праці за даний період не отримувала". Грошова сума у розмірі 561,36 грн. була перерахована [PERSON] помилково та була повернута останньою університету. Крім того, [PERSON] просила справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. 12.01.2015 року [PERSON] звернулася з заявою до Харківського міського центру зайнятості про надання статусу безробітної, у якій повідомила, що через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, та не є суб'єктом підприємницької діяльності. З правами та обов'язками зареєстрованого безробітного, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» ознайомлена. /а. с. 7/ Відповідно до наказу від 19.01.2015 року №НТ150119 Харківським міським центром зайнятості [PERSON] було надано статус безробітної з 19.01.2015 року, з відкриттям персональної картки №203915011200113, призначено допомогу по безробіттю у розмірі встановленому законодавством з 19.01.2015 року по 13.01.2016 року. /а. с. 6/ Наказом центру зайнятості № НТ151015 від 15.10.2015 року було припинено реєстрацію та виплату допомоги по безробіттю, у зв'язку з поданням безробітною письмової заяви про відмову від послуг центру зайнятості. /а.с.6/ Згідно з ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про зайнятість населення» від 05.07.2012 року, зайнятість населення забезпечується шляхом встановлення відносин, що регламентуються трудовими договорами (контрактами), провадження підприємницької та інших видів діяльності, не заборонених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою. Таким чином, особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, в підприємствах, установах, організаціях незалежно від форми власності, не можуть бути зареєстровані як безробітні, оскільки відносяться законодавством до категорії зайнятого населення. Відповідач в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю до категорії зайнятого населення не відносилася. Відповідно до ч. 3 ст. 44 ЗУ «Про зайнятість населення», відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного. Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 36 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» 02.03.2000 року, застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов'язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов'язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до п. 6 Порядку розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення безробітним, від 13.02.2009 N 60/62, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Державної податкової адміністрації України 13.02.2009 N60/62, Постановою правління Пенсійного фонду України 13.02.2009 N 7-1, у разі встановлення центром зайнятості відповідно до цього Порядку належності безробітної особи до категорії зайнятих така особа знімається з обліку як безробітна в установленому законодавством порядку та повертає суму незаконно отриманого матеріального забезпечення і вартості наданих соціальних послуг з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати матеріального забезпечення та надання соціальних послуг. Згідно з п. 7 Порядку від 13.02.2009 N 60/62, протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. Згідно довідки, виданої [PERSON] Донбаським державним технічним університетом, [PERSON] не перебувала у трудових відносинах із університетом, та будь-якої оплати за період з 07.05.2015 року по 25.06.2015 року не отримувала. Грошова сума у розмірі 561,36 грн. була перерахована їй помилково та повернута нею університету. На підставі викладеного, позовні вимоги про відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття задоволенню не підлягають, оскільки порушення [PERSON] вищевказаних законодавчих норм судом не встановлено та позивачем, в свою чергу, не доведено. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: dismissed