Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

02.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що відповідач є його батьком. Батьки перебували в зареєстрованому шлюбі до 07.11.2008 року. До повноліття [PERSON] відповідач сплачував аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу). 03.07.2019 року позивачу виповнилося 18 років. У теперішній час він навчається на 1 курсі денної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України за державним замовленням. Зазначав, що фактично він знаходиться на утриманні матері, яка має постійне місце роботи, однак їй самій важко забезпечувати сина та навчати. Вказував, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, має постійний дохід, працює в ПрАТ «ММ кім Ілліча», однак, у добровільному порядку відмовляється сплачувати аліменти на період навчання сина, у зв`язку із чим позивач вимушений звернутися до суду. Просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-річого віку, починаючи стягнення з дня звернення [PERSON] з цією позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа до суду не з`явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 07.07.2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області, актовий запис № 639, батьками позивача [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] - відповідач у справі та [PERSON] - третя особа у справі (а.с. 8). 07.11.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Позивач [PERSON] досяг повноліття (а.с. 4, 8). У теперішній час позивач навчається на 1 курсі 1 курсі денної форми навчання Донецького юридичного інституту МВС України за державним замовленням, загальний термін навчання становить 4 роки, з 19.08.2019 року по 04.07.2023 рік, що підтверджується довідкою № 2100 від 24.07.2019 року (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що позивач мешкає окремо від відповідача (а.с. 5, 20). Згідно із ч.ч. 1,2, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку (доходу) на утримання сина на період навчання, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. За статтею 141 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, позивач в силу Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.. На підставі викладеного,

Outcome: approved