Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

09 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення втрат від інфляції та відсотків, в зв`язку з невиконанням судового рішення. В своїх позовних вимогах просить стягнути з відповідача на її користь 242813 грн. 90 коп. та понесені судові витрати. В обґрунтуванні позову посилається на те, що вони з відповідачем проживали разом з 1995 року. З 05 березня 2002 року по 08 вересня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 березня 2012 року, було змінено частково рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2011 року, та визнано за нею право власності на 1/3 частину будинку [ADDRESS] та з [PERSON] на її користь стягнуто 172529 грн. 50 коп. На виконання судових рішень, вона подала до виконавчої служби виконавчі листи, але рішення досі не виконані. Причиною тому є ухилення [PERSON] від виконання, він не реєструє своє поновлене право власності на будинок [ADDRESS] , який досі значиться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за [PERSON] , що не дозволяє державній виконавчій службі звернути стягнення на це майно. Крім того, [PERSON] не допускає до приміщення державних виконавців, що унеможливлює звернення стягнення на інше майно. Рішення суду на день подачі позову до суду не виконано. Протягом періоду з 2012 по 2018 роки відповідач не виконував рішення і лише в 2019 році з його пенсії почали утримувати приблизно по 250 грн. на місяць. Залишок боргу на даний час складає близько 170 тис.грн. Відповідно до вимог ст.625 ЦК України, за період з 2012 по 2019 роки відповідач має сплатити індекс інфляції в сумі 207795 грн. 50 коп. та 3% річних в сумі 35018 грн. 40 коп., що в сумі складає 242813 грн. 90 коп. Відповідно до попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат по справі позивач понесла витрати на оплату судового збору в сумі 2428 грн. 14 коп. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000 грн. 00 коп. (а.с.4-6, 21) Ухвалами від 12 липня 2019 року та 16 серпня 2019 року залишено позов без руху. (а.с.35-36, 46-47) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 вересня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін, відповідачу надано строк для подання відзиву, терміном 15 днів з дня вручення даної ухвали суду, та позивачу - в разі подання відзиву, 10 днів для подання відповіді на відзив. (а.с.60-61) 26 грудня 2019 року представник відповідача - адвокат Міщенко А.М. отримав копію позовної заяви, для передачі відповідачу [PERSON] (а.с.85) 11 січня 2020 року представник відповідача - адвокат Міщенко А.М., скориставшись процесуальним правом передбаченим ст.178 ЦПК України, подав до суду відзив в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Обгрунтовує тим, що в серпні 2019 року рішення суду виконано, виконавче провадження закрито. Відповідач є хворою людиною, інвалід 2 групи, за станом здоров`я багато років потребує стороннього догляду, не може самостійно пересуватися. В зв`язку з цим, він вимушений проживати у своїх родичів, які піклуються про нього в м.Світловодську по вул.Героїв України. Копії постав державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та інших постанов він не отримував, не знав, що його було оголошено в розшук. Жодного доказу ухилення [PERSON] від виконання рішення суду позивачем не надано. При розгляді справи просив застосувати позовну давність. (а.с.87) Позивач своїм право на подання відповіді на відзив, передбаченим ст.179 ЦПК України, не скористалася. Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги повністю, та пояснив всі викладенні в позові обґрунтування. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку. 25 листопада 2011 року ухвалено рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання договору дарування житлового будинку недійсним та поділ майна подружжя та за позовом третьої особи із самостійними вимогами [PERSON] до [PERSON] про скасування реєстрації місця проживання. (а.с.7-11) Згідно рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 березня 2012 року, рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 25 листопада 2011 року змінено, та вирішено визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] , за [PERSON] - на 2/3 частини цього ж будинку. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] компенсацію 1/3 частини зазначеного житлового будинку в сумі 172529 грн. 50 коп. (а.с.11-13) За даним рішенням суду 03 травня 2012 року видано виконавчий лист, на підставі якого 07 травня 2012 року Світловодським ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. (а.с.18, 19) В рамках виконавчого провадження, ухвалою суду від 04 грудня 2013 року [PERSON] , 1963 року народження оголошено в розшук, 08 серпня та 27 грудня 2016 року - оформлений виклик до державного виконавця. (а.с.15, 20) 27 грудня 2016 року винесено постанови про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження, де стягувачем є [PERSON] , а боржником - [PERSON] . (а.с.16) Згідно наданого позивачем розрахунку втрат від інфляції та річних відсотків за період з 2012 по 2018 роки, інфляція за період з квітня 2012 року по грудень 2018 року включно становить 207795 грн. 50 коп., 3% річних за період з 28 березня 2012 року по 18 жовтня 2018 року (2469 днів) - 35018 грн. 40 коп., всього - 242813 грн. 90 коп. (а.с.17) Позивач [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] та особою, яка припинила свою підприємницьку діяльність, за власним рішенням 21 січня 2016 року. (а.с.22, 23-24) [PERSON] , [INFO] , є інвалідом ІІ групи загального захворювання з ураженням опорно-рухового апарату, якому протипоказані фізичні навантаження, тривала ходьба, потребує стороннього догляду, самостійно не пересувається, в ліжку сидить під кутом 70 градусів до поверхні. Єдиним його доходом є пенсія по інвалідності в розмірі 1452 грн. на місяць. (а.с.88, 89, 90, 104, 105) Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу. Так, у ч.5 ст.11 ЦК України визначено, що у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникнути з рішення суду. Згідно ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Отже, положення зазначеної норми права передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Таким чином, судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 березня 2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто компенсацію 1/3 частини спірного житлового будинку в сумі 172529 грн. 50 коп. і таке зобов`язання зводиться до сплати грошей, отже, є грошовим зобов`язанням. Представники сторін у судовому засіданні підтвердили факт виконання [PERSON] вказаної частини рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 березня 2012 року щодо стягнення компенсації на користь [PERSON] в сумі 172529 грн. 50 коп. в серпні місяці 2019 року, та ніким не оспорювався. Надані позивачем суду докази на підтвердження факту ухилення відповідача від виконання вказаного зобов`язання, а саме оформлені виклики до державного виконавця та ухвала суду про оголошення в його розшук, не є належними доказами. Оскільки, не надано докази направлення вказаних викликів відповідачу [PERSON] за місцем його проживання, а ухвала суду про оголошення в розшук відповідача не містить відмітки працівника суду, що вона взагалі набрала законної сили та виконувалася Світловодським МВ УМВС. Згідно ст.617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Існує дві основні підстави звільнення особи, яка порушила зобов`язання, від відповідальності. Такими обставинами є випадок та непереборна сила. Під випадком ("casus") в практиці розуміються будь-які діяння, не викликані чиїмось наміром або необережністю, тобто відсутність вини порушника. Випадковою можна визнати обставину, яку не можна передбачити та попередити при застосуванні обов`язкової для боржника обачності, хоча вона могла б бути передбачена та попереджена, якщо б боржник віднісся до свого зобов`язання з більшою обачністю, ніж та, до якої він був зобов`язаний або якщо на місці боржника була б інша особа. Такий підхід щодо суб`єктивної неможливості передбачити, а отже і попередити діяння, що викликало невиконання або неналежне виконання зобов`язання, дозволяє відмежувати випадок від непереборної сили (форс-мажор). Поняття та ознаки непереборної сили розкриваються у п.1 ч.1 ст.263 ЦК. Непереборною силою визнається надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Як підстава звільнення особи, що порушила зобов`язання, від відповідальності непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності сторін обставина, яку сторони, хоча б навіть і передбачили, але не могли попередити. До таких обставин, як правило, відносять стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не рядова, звичайна обставина, яка хоча і може спричинити певні труднощі для сторін, але не виходить за рамки буденності (таяння снігу в горах, щорічні сезонні мусонні дощі тощо), а екстраординарна подія, яка не є звичайною. Непереборна сила і неможливість виконання зобов`язання співвідносяться як причина та наслідки і взаємно «покриваються», тому що неможливість виконання може мати місце і поза впливом непереборної сили. Так, абсолютна (фізична) неможливість реального виконання зобов`язання - це неможливість, причиною якої є дія обставин непереборної сили. У даному випадку повинна бути виключена залежність від будь-яких умов, що залишають можливість виконання зобов`язання. Неможливість слугує підставою звільнення від відповідальності, тільки якщо неможливість стала наслідком дії обставин непереборної сили. Враховуючи інформацію вказану у виписці із медичної карти хворого [PERSON] , відповідач у 2006 році переніс важку ЧМТ, в 2014 році - побутову травму, внаслідок яких мав спочатку ІІІ, а потім ІІ групу інвалідності. З 2019 року самостійно не пересувається, в ліжку сидить під кутом 70 градусів до поверхні, має укорочення правої нижньої кінцівки 4 см, ротаційні рухи відсутні. Оскільки, постійно потребує стороннього догляду, змінив місце проживання з [ADDRESS] , на [ADDRESS] , за місцем мешкання родичів, які і здійснюють за ним догляд. Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку мала місце фізична неможливість реального виконання грошового зобов`язання зі сторони [PERSON] і відповідно до ст.617 ЦК України є всі підстави для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання щодо виконання рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 28 березня 2012 року, в частині стягнення компенсації на користь [PERSON] в сумі 172529 грн. 50 коп. Вирішуючи питання про судові витрати у справі, у відповідності до ст.141 ЦПК України, понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 2428 грн. 14 коп., не підлягають відшкодуванню та відносяться за рахунок позивача. (а.с.1, 3) Підстав для задоволення вимог щодо понесення витрат на правничу допомогу в сумі 5000 грн. також немає, оскільки позивач не надав суду жодного доказу на підтвердження понесення таких витрат взагалі. Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню повністю.

Outcome: dismissed