Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-16 00:00:00

05 червня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява керівника Жовтоводської місцевої прокуратури Геника В. в інтересах держави, в особі Жовтоводської міської ради, Комунального некомерційного підприємства "Жовтоводська міська лікарня" Жовтоводської міської ради до [PERSON] про відшкодування витрат в сумі 11 891 грн. 06 коп. на лікування особи, яка потерпіла від злочину. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 13.04.2020 року. Згідно довідки - розрахунку КНП «Жовтоводська міська лікарня» потерпілий від злочину [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у хірургічному відділенні КНП «Жовтоводська міська лікарня» з 26.12.2019 року по 08.01.2020 року (12 ліжко-днів) і вартість за його лікування становить 11 891,06 грн. Зазначені витрати закладу охорони здоров`я [PERSON] в добровільному порядку не відшкодовано. Невідшкодування витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення призводить до ненадходження коштів до бюджету, що порушує економічні інтереси держави та виникає необхідність їх захисту. Жовтоводська міська рада та КНП «Жовтоводська міська лікарня» з моменту закінчення лікування потерпілого [PERSON] жодних заходів щодо відшкодування витрат понесених на його лікування від кримінального правопорушення, вчиненого [PERSON] не вжито. Зазначене свідчить про неналежне здійснення КНП «Жовтоводська міська лікарня» та самоусунення Жовтоводської міської ради від захисту законних інтересів держави щодо відшкодування витрат на лікування особи, потерпілої від злочину. КНП «Жовтоводська міська лікарня» листом від 03.06.2020 року звернулась до Жовтоводської місцевої прокуратури із проханням вирішити питання відшкодування витрат закладу на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. За вказаних обставин виникли підстави для втручання органів прокуратури України шляхом звернення до суду з позовом в порядку представництва інтересів держави. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень інтересів держави, оскільки внаслідок кримінального правопорушення порушено економічні інтереси держави, що полягають у витратах, понесених закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Керівник Жовтоводської місцевої прокуратури Геник В. на виконання вимог пп. 2 п. 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» попередньо повідомив КНП «Жовтоводська міська лікарня» та Жовтоводську міську раду про представництво інтересів держави в його особі при зверненні з позовною заявою до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам. На підставі цього позов пред`явлений керівником Жовтоводської місцевої прокуратури. В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. 02.07.2020 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача [PERSON] /зареєстроване місце проживання у відповідача [PERSON] відсутнє/. Останнє відоме місце реєстрації на території міста Жовті Води. Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 02 липня 2020 року у справі відкрито провадження та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в судове засідання на 13 год. 00 хв. 07 серпня 2020 року. 07 серпня 2020 року у судовому засіданні розгляд справи відкладено на 09 год.00 хв. 17 серпня 2020 року, у зв`язку з неявкою представника КНП «Жовтоводська міська лікарня». Жовтоводська місцева прокуратура, належним чином повідомлена про день та час розгляду справи у судове у засідання прокурора не направила. При цьому, до початку судового засідання прокурором П`ятихатського відділу Жовтоводської місцевої прокуратури Попришко С.В. подано письмове клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав викладених в позові. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання не з`явився, надавши письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Жовтоводська міська рада та КНП «Жовтоводська міська лікарня» про день та час розгляду справи повідомлені належним чином у судове засідання своїх представників не направили. В матеріалах справи містяться письмові клопотання від представника Жовтоводської міської ради Башти В.П. та в.о. начальника КНП «Жовтоводська міська лікарня» Тарасьєвої Н. про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. З урахуванням того, що сторони скористалися своїми процесуальними правами, надавши суду відповідні заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у суду матеріалів. Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 11.03.2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом 3 років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає обов`язки передбачені ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили 13.04.2020 року /а.с.24-26/. Вироком суду встановлено, що [PERSON] 25 грудня 2019 року приблизно о 16 год. 00 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходився у приміщенні кухні за місцем свого проживання, за адресою: [ADDRESS] разом із [PERSON] та [PERSON] , де спільно вживали спиртні напої. В цей час, на кухні вищевказаної квартири на ґрунті неприязних відносин між [PERSON] та [PERSON] виникла словесна сварка. В ході сварки у [PERSON] виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому [PERSON] , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та не бажаючи від них відмовлятися, [PERSON] перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 25 грудня 2019 року приблизно о 16 годині 15 хвилин, знаходячись в приміщенні кухні квартири [ADDRESS] , взяв зі столу до рук кухонний ніж, з метою використати його як знаряддя злочину. Після чого, тримаючи вказаний ніж в лівій руці, [PERSON] умисно наніс один удар ножем в область правого боку поверхні тулуба [PERSON] . У результаті протиправних дій [PERSON] , потерпілий [PERSON] отримав тілесні ушкодження, у вигляді: колото-різаної рани правої бокової поверхні тулуба по передній пахвинній лінії під дугою 9-10 ребра, з каналом поранення, який «йде перпендикулярно в черево», проникає в черевну порожнину з пораненням брижі висхідної ободової кишки, тканини заочеревинного простору, сліпим пораненням середньої третини правої нирки та гемотораксом (рідка кров та згортки в черевній порожнині загальним об`ємом до 500 мл). Тілесні ушкодження, виявлені у [PERSON] згідно п. 2.2.2., п. 2.1.3. «м» та п. 2.1.3. «о» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995 р., відносяться до категорії Тяжких, небезпечних для життя, що в момент заподіяння (завдання) чи в клінічному перебіг через різні проміжки часу спричиняють загрозливі для життя явища і котрі без надання медичної допомоги, за звичайним перебігом, закінчуються чи можуть закінчитися смертю. Відповідно довідки- розрахунку КНП «Жовтоводська міська лікарня» на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Жовтоводська міська лікарня» з 26.12.2019 року по 08.01.2020 року (12 ліжко-днів) перебував потерпілий [PERSON] , [INFO] та на його лікування витрачено 11 891,06 гривень, що підтверджується калькуляцією № 1-18/703 від 24.04.2020 року виданою КНП «Жовтоводська міська лікарня» /а.с. 28/. Зазначені вище витрати [PERSON] закладу охорони здоров`я до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані, що підтверджується листом в.о. начальника КНП «Жовтоводська міська лікарня» Тарасьєвої Н.М. №1-18/703 від 24.04.2020 року. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про представництво інтересів держави відповідного суб`єкта владних повноважень. Судом встановлено, що листом від 04.06.2020 року прокурором повідомлено КНП «Жовтоводська міська лікарня» та Жовтоводську міську раду про представництво інтересів держави шляхом звернення до суду із даним позовом /а.с.38-39/. Згідно з п. 3 ст. 131-1 Конституції України одним із завдань прокуратури України, є представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 23 цього Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї норми є поняття «інтерес держави». У позовній заяві прокурором обґрунтовано у чому саме відбулося порушення матеріальних інтересів держави (бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо відшкодування коштів в рахунок місцевого бюджету), обґрунтовано необхідність захисту інтересів держави. При цьому, на думку суду, справедливий баланс рівноправності сторін судового провадження не порушений при здійсненні прокурором інтересів держави у справі. Процесуальні питання, пов`язані із участю у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, регламентовані ст. 56 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, у чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. Відповідно до п. 4 ч. 4 ст. 185 ЦПК України на стадії вирішення судом питання про відкриття провадження, суд, встановивши відсутність підстав для звернення прокурора до суду в інтересах держави, своєю ухвалою повертає позовну заяву. Таким чином, питання процесуального представництва вирішено судом при відкритті провадження. Предметом спору, що підлягає розгляду судом у даній цивільній справі, є відшкодування витрат закладу охорони здоров`я, понесених останнім на лікування потерпілого, особою, яка вчинила злочин. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоровя на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003(у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Враховуючи те, що матеріалами справи доведено наявність причинного зв`язку між злочинними діями винної особи, тобто відповідача, та перебуванням потерпілого на стаціонарному лікуванні, внаслідок отриманих від кримінального правопорушення тілесних ушкоджень, а також доведено витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого,які у добровільному порядку відповідачем не відшкодовано, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки при зверненні до суду прокуратура звільнена від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону "Про судовий збір" , тому з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2102 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved