Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

05.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 29 квітня 2006 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньку Злату, [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось через різні характери та погляди на подружні стосунки, спільне проживання припинено, шлюб, що існує носить лише формальний характер, а тому просить суд позов задовольнити. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але від її представника по довіреності [PERSON] поступила заява про розгляд справи у відсутності позивача та її представника. Згідно поданої заяви позивач позов підтримує, наполягає на розлученні (а.с.15,16). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення йому судової повістки в судове засідання на 03.11. 2016 року - 28.10.2016 року (а.с.14), про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. За таких обставин, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 квітня 2006 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньку Злату, [INFO] (а.с. 4-6). Подружні стосунки припинені, позивач наполягає на розлученні, миритись не бажає. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і "в разі його розірвання". Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] сплачений нею при зверненні до суду судовий збір в сумі 551,20 грн.(а.с.1).

Outcome: approved