Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача та просить визнати розписку від 4 червня 2014 року, видану [PERSON] про зобов'язання розрахуватися з [PERSON] за отриманий автомобіль марки ВАЗ-2109 1993 року випуску, д.н. [NUMBER] в сумі 30 000 грн., попереднім договором купівлі-продажу автомобіля. Зобов'язати [PERSON] повернути йому автомобіль марки ВАЗ-2109 1993 року випуску, д.н. [NUMBER], шасі № [NUMBER], технічний паспорт серії [NUMBER], що перебуває на реєстрації в Овруцькому МРЕВ УДАІ в Житомирській області з 05.10.2004 року, отриманий на виконання попереднього договору купівлі-продажу автомобіля від 04.06.2014. Свої вимоги мотивує тим, що 06.06.2011 року [PERSON], яка є власником вище вказаного автомобіля видала йому довіреність з правом експлуатації та розпорядження зазначеним автомобілем. 04.06.2014 року він вирішив розпорядитися транспортним засобом і домовився з відповідачем про укладення у майбутньому договору купівлі-продажу зазначеного автомобіля. Однак свої зобов`язання відповідач не виконав і не виконує, не зважаючи на неодноразові нагадування. Вже тривалий період відповідач уникає зустрічей з ним, на його телефонні дзвінки не відповідає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав повністю та просить його задовольнити. Погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, жодного разу. Конверти повертались із позначкою «За закінченням терміну зберігання». У відповідності до ст.74 ЦПК України, суд вважає його належним чином повідомленим, оскільки згідно відомостей адресно-довідкового підрозділу територіального підрозділу органу ДМС (а.с.10) відповідач зареєстрований за адресою на яку направлялись судові повістки. Відповідно до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд вислухавши пояснення позивача та дослідивши наявні в матеріалах справи докази встановив наступне. Із розписки, завіреної двома свідками від 04.06.2014 року (а.с.5) вбачається, що [PERSON] винен [PERSON] 30 000 грн., еквівалент на 04.06.2014 року 2500 дол. за автомобіль ВАЗ 2109д.н. [NUMBER]. свідоцтво про реєстрацію [NUMBER]. Автомобіль взяв на виплату. Гроші зобов'язується повертати рівними частинами - в місяць 3000 грн. (еквівалент 250 доларів) не пізніше 15 числа кожного місяця. Увесь борг зобов'язується повернути до 10.05.2015 року. Згідно довіреності від 06.06.2011 року [PERSON] уповноважила [PERSON] експлуатувати, а також розпоряджатися (продавати, передавати в оренду, заставу, позичку) від її імені належний їй легковий автомобіль, марки ВАЗ 2109, 1993 року випуску, шасі(кузов, рама, коляска) [NUMBER], що знаходиться на реєстрації в Овруцькому МРЕВ УДАІ в Житомирській області з 05.10.2004 року під реєстраційним [NUMBER] (а.с.6). Згідно ч. 3 ст. 244 ЦКУ, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Згідно вимог ст. 316 правом власності є право на річ, яке воно здійснює відповідно до закону. Особливим видом права власності є право довірчої власності внаслідок договору про управління майном. Право довірчої власності другорядне від право власності - власника, та управитель майна на підставі довіреністю не становиться власником майна. Таким чином, позивач не є власником легкового автомобіля, марки ВАЗ 2109, 1993 року випуску, шасі(кузов, рама, коляска) [NUMBER] та не мав жодного права від свого імені на складання розписка із відповідачем на купівлю-продаж автомобіля, який на праві власності належить [PERSON] Що стосується визнання розписки попереднім договором купівлі-продажу автомобіля то суд зазначає. В силу ч.1 ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності. Згідно ст. 34 закону України "Про дорожній рух" реєстрація транспортних засобів здійснюється органами ДАЇ, а порядок установлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 затверджений порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, який є обов'язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, зазначеним Порядком встановлені вимоги до форми договору купівлі-продажу автомобілів та порядок відчуження транспортних засобів. Відповідно до п. 4 зазначеного Порядку перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно п. 40 цього порядку зняття з обліку транспортних засобів проводиться після їх огляду в підрозділах Державтоінспекції на підставі заяви власника, документа, що посвідчує особу, виконавчого напису нотаріуса, постанови державного виконавця або рішення суду. Відповідно до п. 8 зазначеного Порядку правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема довідкою-рахунком, виданою за формою, договором та іншими посвідченнями в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Між тим, в судовому засіданні встановлено, що спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та залишився зареєстрованим за довірителем - [PERSON] У відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена правилами, що є обов'язковим для всіх юридичних і фізичних осіб. Зважаючи на викладене, відсутні будь-які правові підстави для визнання розписки від 04.06.2014 року попереднім договором. А тому у задоволені даної вимоги слід відмовити за безпідставністю. Окрім того, безпідставною є вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути йому автомобіль. В силу ст.387 ЦК України, лише власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В судовому засіданні безспірно встановлено, що позивач - [PERSON] не являється власником спірного автомобіля. Довіреністю від 06.06.2011 року він не уповноважений представляти інтереси [PERSON] в судових органах. Інших доказів суду не надано. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З урахуванням вище зазначеного у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 543,60 грн.

Outcome: dismissed