Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-01 00:00:00

24.04.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 1999 року він з відповідачем проживав однією сім»єю, 06.06.2001 року шлюб між ними було зареєстровано. 22.12.2006 року шлюб за рішенням Маловисківського районного суду було розірвано. В період шлюбу сторонами було набуто майно, яке наразі необхідно розділити. Тому просить суд визнати, що в період з січня 2000 року по 06.06.2001 року він та відповідач проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Визнати земельну ділянку з кадастровим номером 3523183800:51:000:0968, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району, набуту [PERSON], на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серія І-КР № 026992, виданого 22.03.2001 року, об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Визнати за ним право власності на ? даної земельної ділянки як об»єкт права спільної сумісної власності подружжя. Визнати автомобіль [NUMBER], набутий 24.12.2013 року об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. Визнати за ним право власності на ? частину даного автомобіля , як об»єкт права спільної сумісної власності подружжя. Розділити майно придбане ним та відповідачем з 01.01.2000 року , як за час спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, так і в період шлюбу- до дня подачі позову виділивши: [PERSON] автомобіль [NUMBER], набутий 24.12.2013 року, а [PERSON] Андріївні-земельну ділянку з кадастровим номером 3523183800:51:000:0968, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району. Зобов»язати [PERSON] сплатити на користь [PERSON] 200\~000 гривень, в якості компенсації вартості його частки земельної ділянки з кадастровим номером 3523183800:51:000:0968, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району. Зобов»язати [PERSON] повернути на його користь грошові кошти в розмірі 260\~000 гривень, що становить ? частину від спільного сімейного бюджету ( 20 тисяч доларів США), який сім»я мала на час припинення спільного проживання. Зобов»язати [PERSON] сплачувати щомісячно, з 01.06.2017 року, на його користь грошову компенсацію, в розмірі 2000 грн. за користування належним йому на праві спільної часткової власності майном ( ? частиною житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований по вул. Дружби,16 в с. Новогригорівка Маловисківського району, ? частину земельної ділянки з кадастровим номером 3523183800:02:000:0030, ? частини земельної ділянки з кадастровим номером 3523183800:02:000:0031). В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач та представник відповідача позов не визнали, посилаючись на те, що в період з січня 2000 року по 06.06.2001 року сторони не проживали, земельна ділянка з кадастровим номером 3523183800:02:000:0968 була набута відповідачем шляхом приватизаціїземельної ділянки на яку вона мала право відповідно до сертифікату на право на земельну частку пай виданий на її ім»я та земельної ділянки відповідно до сертифікату на право на земельну частку ( пай), який їй подарувала мати згідно договору дарування від 06.02.2001 року. Крім того, вказують, що 06.06.2001 року між сторонами було зареєстровано шлюб Новогригорівською сільською радою Маловисківського району, а розірвано в день набрання рішенням суду законної сили, а саме 02.01.2007 року. Отже, автомобіль марки [PERSON] був придбаний відповідачем за власні кошти, після розірвання шлбу. Тому, категорично заперечує щодо визнання даного автомобіля об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Що стосується житлового будинку та двох земельних ділянок з кадастровим номером 3523183800:02:000:0030 та 3523183800:02:000:0031, не заперечує проти поділу їх в рівних частинах. Також відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності, адже, шлюб між сторонами було розірвано за рішенням суду від 22.12.2006 року, тому позивач мав би звернутися з позовною заявою до 02.01.2010 року. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, судом встановлено наступні обставини. Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2006 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06 червня 2001 року Новогригорівською сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області, актовий запис № 2. Рішення суду набрало законної сили 02.01.2007 року. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до договору дарування сертифікату на право на земельну частку ( пай) від 06.02.2001 року, який зареєстровано в реєстрі за № 258, [PERSON] прийняла у дар від [PERSON], яка подарувала, сертифікат на право на земельну частку ( пай) серія КР № 0050873. З інформації наданої відділом у Маловисківському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серія І-КР № 026992 виданий [PERSON] виготовлено на підставі сертифікатів серія КР № 0050862 та серія КР № 0050873 по ПКСП ім. Кірова Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серія І-КР № 026992 [PERSON] є власником земельних ділянок за № 47-48, загальною площею 9,69 га, що розташовані на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району Кіровоградської області. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 3523183800:02:000:0968, загальною площею 9,6902 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , є приватною власністю [PERSON]. Статтями 60, 61 СК України, передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом статті 57 СК України не підлягає поділу майно, що є особистою приватною власністю дружини чи чоловіка. До такого майна зокрема належить: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто; 4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до\~Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду"; 5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених\~Земельним кодексом України. Відповідно до ст.6 Кодексу про шлюб та сім»ю ( який регулював сімейні відносини до січня 2002 року) , правове регулювання шлюбних і сімейних відносин в Україні здійснюється тільки державою. Визнається тільки шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Згідно норм статей 12 та 13 КпШС, шлюб укладається в державних органах реєстрації актів громадянського стану. Реєстрація шлюбу встановлюється як в інтересах державних і громадських, так і зметою охорони особистих і майнових прав та інтересів подружжя і дітей. Права і обов'язки подружжя породжує лише шлюб, укладений у державних органах реєстрації актів громадянського стану. Час виникнення прав і обов'язків подружжя визначається моментом реєстрації шлюбу в органах реєстрації актів громадянського стану. Отже, таке поняття як проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, кодекс про шлюб та сім»ю не охоплював, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині вимог про визнання, що в період з січня 2000 року року по 06 червня 2001 року сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Судом встановлено, що [PERSON] отримала 22.03.2001 року Державний акт на право приватної власності на землю, серія І-КР № 026992, на підставі рішення сесії Новогригорівської сільської ради народних депутатів від 21.12.2000 року за №93, видане на ім»я [PERSON], тобто, до моменту укладення шлюбу з позивачем. А тому, враховуючи вимоги ст. 57 СК України, дана земельна ділянка є її особистою приватною власністю, а тому не підлягає поділу як майно подружжя. Тому позовні вимоги в частині визнання земельну ділянку з кадастровим номером 3523183800:02:000:0968, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району, яка набута [PERSON], на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серія І-КР № 026992, виданого 22.03.2001 року , об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] та визнати за [PERSON] право власності на ? даної земельної діялнки як об»єкт права спільної сумісної власності подружжя, задоволенню не підлягають. З свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу марки Ford Focus реєстраційний номер ВА 5089ВС, встановлено, що транспортний засіб було придбано [PERSON] 24.12.2013 року. Шлюб між сторонами було розірвано рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 22.12.2006 року, яке набрало законної сили 02.01.2007 року. Отже, автомобіль марки Ford Focus реєстраційний номер ВА 5089ВС, було придбано відповідачем після розірвання шлюбу між сторонами. Факт вчинення насилля в сім»ї 4.11.2016 року, який встановлено під час огляду адміністративної справи відносно [PERSON] за ч.1 ст. 173-2 КупАП, не доводить, що сторони перебували в шлюбних відносинах після розірвання шлюбу. Крім того, відповідач пояснила, що дійсно позивач проживав в її будинку деякий час, однак, шлюбні відносини між ними було припинено після розірвання шлюбу за рішенням суду. За таких обставин, суд вважає, що позов в частині визнання автомобіля [NUMBER], набутого 24.12.2013 року, об»єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] та визнати за ним право власності на ? частину даного автомобіля , як об»єкт права спільної сумісної власності подружжя, не підлягає задоволенню. Відповідно і вимоги щодо розподілу майна придбаного [PERSON] та відповідачем з 01.01.2000 року, як за час спільного проживання однією сім»єю без реєстрації шлюбу, так і в період шлюбу- до дня подачі позову виділивши: [PERSON] автомобіль [NUMBER], набутий 24.12.2013 року, [PERSON] Андріївні-земельну ділянку з кадастровим номером 3523183800:51:000:0968, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району та зобов»язати [PERSON] сплатити на користь [PERSON] 200\~000 гривень, в якості компенсації вартості його частки земельної ділянки з кадастровим номером 3523183800:51:000:0968, яка розташована на території Новогригорівської сільської ради Маловисківського району, також задоволенню не підлягають. В судовому засіданні позивачем не доведено, що на момент припинення спільного проживання сімейний бюджет становив 20 тисяч доларів США, а тому в задоволенні позову в частині зобов»язання відповідача повернути на користь позивача грошові кошти в розмірі 260\~000 гривень , що становить ? частину від спільного сімейного бюджету, слід відмовити. Оглянуті в судовому засіданні копія трудової книжки виданої на ім»я відповідача, довідка про те, що [PERSON] являється одноосібником і земельні паї, які їй належать обробляє самостійно та відомості з державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, спростовують твердження позивача про те, що [PERSON] не працювала та не мала самостійного заробітку. Відомості з ПАТ КБ « ПриватБанк» про відкриття додаткової картки на довірену особу [PERSON] та виписки з рахунку надані позивачем не доводять, що сторони мали спільний сімейний бюджет та проживали однією сім»єю. Відповідно до вимог Сімейного кодексу України поділ майна подружжя здійснюється у два етапи: по-перше, суд визначає розмір часток чоловіка та жінки в праві на майно, і по-друге, здійснює поділ майна відповідно до встановлених часток. Згідно ч.1 ст. 70 СК України, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Суд може поділити майно в натурі, а може присудити майно одному з подружжя з покладенням на нього обов»язку надати другому з подружжя компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності ( ч.4,ч.5 ст. 71 СК України). При цьому, присудження компенсації можливо лише за згодою особи, яка її отримує. Згідно відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановлено, що земельна ділянка кадастровий номер 3523183800:51:000:0030, для будівництва та обслуговування житлового будинку та земельна ділянка кадастровий номер 3523183800:51:000:0031 для ведення садівництва належить на праві спільної власності в рівних частках по ? як позивачу так і відповідачу. Отже, позивач є власником ? частки даного майна-земельних ділянок. Крім того, відповідач визнає що дані земельні ділянки були придбані в рівних долях між ними, а тому не заперечує проти виділення частки позивача в натурі. Також відповідач не заперечує проти поділу житлового будинку, що розташований по вул. Дружби, 16 в с. Новогригорівка Маловисківського району Кіровоградської області в рівних частинах. Але, позивач просить суд зобов»язати [PERSON] сплачувати йому щомісячно з 01.06.2017 року грошову компенсацію в розмірі 2000 грн. за користування належним йому на праві спільної часткової власності майном- 1\\2 чатиною житлового будинку та 1\\2 частинами земельних ділянок, з кадастровими номерами 3523183800:51:000:0030 та 3523183800:51:000:0031. Суд вважає, що в цій частині позов задоволенню не підлягає, адже дане питання щодо виплати грошової щомісячної компенсації за користування майном можливе лише за взаємною згодою подружжя, після виділення часток в натурі. Відповідно до ч.2,ч.3 ст. 72 СК України, до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Позивач не довів поважність пропуску строку позовної давності, оскільки саме з моменту припинення шлюбних відносин у нього виникло право на звернення до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, але він не скористався протягом трьох років даним правом. За таких обставин, позов [PERSON] задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed