Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом до відповідача, обґрунтовуючи підставність позову тим, що 12.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ «Державний ощадний банк України», Банк, позивач) та [PERSON] (далі - клієнт, позичальник, відповідач) було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання №923430 до Договору , за умовами якого Банк зобов`язується надати Клієнту визначені Договором та обрані Клієнтом послуги шляхом відкриття на ім`я клієнта поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватись з використанням електронного платіжного засобу (платіжною карткою) за умовами тарифного пакету «Зарплатний», а Клієнт зобов`язується їх оплатити в розмірах та в порядку, передбачених Договором і Тарифами. Утім відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, на вимоги про погашення заборгованості не реагував, унаслідок чого станом на 06.06.2019 виникла заборгованість в розмірі 19469,24 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 16561,54 грн.; заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом - 1193,14 грн.; заборгованість за розрахунково-касовим обслуговуванням - 0 грн.; сума нарахованої пеня -1253,74 грн.; сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 346,56 грн.; 3 % річних на суму нарахованих та несплачених процентів -114,26 грн., які у добровільному порядку він не погашає, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом, в якому позивач просить суд присудити із відповідача в примусовому порядку заборгованість, а також вирішити питання судових витрат. Ухвалою суду від 12.07.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін не надав, також не надав зустрічного позову в межах визначеного судом строку, тому суд здійснює розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, встановив, що в червні 2019 представник Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Вінницьке обласне управліня АТ «Ощадбанк» товариства «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заяви про приєднання №923430 від 12.04.2016, яка станом на 06.06.2019 становить 19469, 24 грн. Із позову судом встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитна платіжна схема передбачає здійснення клієнтом банку операцій з використанням платіжної картки за рахунок коштів, які поміщаються зазначеним банком на картковий рахунок, тобто кошти надані банком клієнту в кредит (у межах кредитної лінії). До відносин за кредитним договором застосовуються правове регулювання, щодо відносин за договором позики. З аналізу загальних норм, зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику грошових коштів, згідно умов кредитного договору. Ураховуючи вищевказані норми, слід дійти висновку, що зобов`язання за договором виникають з моменту зарахування коштів на рахунок позичальника зазначених ним у заяві чи надання йому кредитної картки з ПІН кодом для верифікації в платіжній системі. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. (ст.12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(стаття 13 ЦПК України). Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Розподіл між сторонами тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов`язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини, у даному випадку на позивача. Обов`язок подання доказів позивачем та строки, визначено ч.2 ст.83 ЦПК України, відповідно до частини першої якої позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви до суду. Згідно із ч.2, 4, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. В обґрунтування позовних вимог Банк зазначає у позові, що що 12.04.2016 між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та [PERSON] було укладено Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), шляхом підписання відповідачем заяви про приєднання №923430 до Договору, утім в порушення взятих на себе зобовязань відповідача допустив заборгованість в розмірі 19469,24 грн. Судом встановлено, що представником позивача було додано до позову фотокопії доказів, які не були засвідчені у порядку визначеному ЦПК України, за виключенням розрахунку заборгованості за кредитом (а.с.5-10) та фотокопії паспорта відповідача (а.с.11), а також не було надано оригіналів документів, на що було звернуто позивачем у позові. Суд вважає, що наданий до матеріалів справи оригінал розрахунку заборгованості відповідача перед банком не може бути належним доказом на підтвердження факту укладення кредитного договору, передачі відповідачеві грошових коштів за ним та недотримання умов за зобов`язанням, оскільки позивачем його виготовлено самостійно, при цьому суд позбавлений можливості за відсутності інших первинних документів (доказів) перевірити його правильність нарахування, оскільки він є похідним від інших документів. Також судом встановлено, що в порушення вимог ч.9 ст.83 ЦПК України, копії доказів заздалегідь не було надіслано відповідачеві, оскільки відсутні в матеріалах належні та допустимі докази на підтвердження вчинення позивачем вказаних дій та відсутні посилання на обставини, які виключають направлення доказів відповідачеві. Згідно пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 18.12.2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Зважаючи на викладене, суд не бере до уваги надані до позову фотокопії доказів, оскільки вони не відповідають вимогам належності та допустимості, при цьому враховує, що суд не має права збирати докази із власної ініціативи, отож за встановлених обставин, суд відмовляє в задоволенні позову за його недоведеності. Розподіл витрат суд здійснює згідно Глави 8 ЦПК України, а так як в задоволенні позову відмовлено, суд відносить судові витрати понесені позивачем та документально підтверджені на його рахунок.

Outcome: dismissed