Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

В січні 2020р. [PERSON] звернулась до суду з позовом та просила зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості послуг з постачання природного газу у період з 01.05.2016р. по 01.11.2018р., визнати борг в сумі 758,32 грн. за 2015 рік неправомірним та скасувати його, визнати опломбування вентилів газу в квартирі позивача неправомірним. В обгрунтування позову [PERSON] вказала, що їй як побутовому споживачу житлово-комунальних послуг із постачання природного газу вказані послуги в період з 01.05.2016р. по 01.11.2018р. надавались за ціною, визначеною судовим рішенням (яке набрало законної сили) незаконною та економічно необґрунтованою. З огляду на те, що на звернення позивача із заявами до відповідача про здійснення перерахунку спожитого природного газу, які направлялись з метою досудового врегулювання спору, [PERSON] отримала відмову з посиланням на відсутність передбаченого законодавством механізму такого перерахунку, остання вимушена була звернутись з позовом до суду. Відповідач у відзиві на позовну заяву просив відмовити у задоволенні позову. Обґрунтовуючи свої заперечення підприємство зазначає, що умови типового договору є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Визнана протиправною та нечинною постанова КМУ від 27.04.2016р. №315 поширювала свою дію у часі з 01.05.2016р. і до 01.04.2017р. Натомість позивач просить здійснити перерахунок за період з 01.05.2016р. по 01.11.2018р. Граничні роздрібні ціни за природний газ для побутових споживачів у період з 01.05.2016 р. по 31.03.2017 р. (включно) встановлюються окремим рішенням КМУ. Однак, станом на момент розгляду даної цивільної справи окреме рішення Уряду, яким би визначалась ціна природного газу протягом cпірного періоду відсутнє. А тому, після скасування Постанови КМУ № 315 від 27.04.2016 року для розрахунку вартості газу необхідно застосовувати ціни в редакції Постанови КМУ № 234 від 30.03.2016 року, якою вносились зміни до постанови КМУ № 768, а саме: 7,1888 за 1 м. куб., оскільки Постанова КМУ № 234 від 30.03.2016р. не має обмежень щодо її застосування у чaci та діяла до втрати чинності Постановою КМУ № 758 по 01.11. 2018 року. Враховуючи зазначене, позивачем в розумінні ст.ст. 12,81 ЦПК України не надано беззаперечних доказів того, що відповідач безпідставно отримав кошти за спожитий газ у відповідності до розрахунків позивача, оскільки останні не відповідають тарифам, які діяли у спірному періоді. В засіданні суду позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Представник відповідача Ведіщева А.П. проти задоволення позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, зібрані в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову в позові, виходячи з наступного. Як свідчать матеріали справи, [PERSON] в жовтні та в листопаді 2019р. зверталась до відповідача із заявами про здійснення перерахунку за спожитий природний газ у період з 01.05.2016р. по 01.11.2018р. (а.с.49-52, 53-55). В зв"язку з отриманими відмовами у здійсненні перерахунку вартості газу (а.с.56-57), [PERSON] звернулась з позовом до суду. Відповідно до постанови від 28.05.2015р. №1646 Національної комісiї, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» (далі - постанова від 28.05.2015р. № 1646), ТОВ «Житомиргаз Збут» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на териториї м. Житомир та Житомирської області. Отже, з 01.07.2015 року послугу з газопостачання побутовим споживачам в межах ліцензованої діяльності надає ТОВ «ЖИТОМИРГАЗ ЗБУТ» на підставі Типового договору. Згідно п.2 глави I Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 30.09.2015 р. №2496 на постачальників, споживачів природного газу - фізичних oci6 (побутових споживачів), фізичних ociб - підприемців, юридичних ociб та Операторів ГРМ/ГТС розповсюджуються «Правила постачання природного газу» (далі - Правила), затверджених вказаною постановою. Відповідно розділу III зазначених Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі публічного договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для вcix побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у poзміpi, строки та порядку, що визначені договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641 та ст.642 ЦК України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщені на офіціному веб-сайті Регулятора та постачальника i не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. За відсутності зауважень до персоніфікованих даних у заяві-приєднанні та її змісту побутовий споживач зобов`язаний підписати заяву-приєднання та повернути один її примірник постачальнику. 3 аналізу змісту вищезазначених вимог Закону вбачається, що умови типового договору є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень i врегулювати свої відносини на власний розсуд. Факт споживання i оплати за спожитий природой газ ТОВ «Житомиргаз збут» підтверджується i споживачкою в позові. Отже, [PERSON] є побутовим споживачем природного газу, який постачається за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок [NUMBER] ). Взаємовідносини між постачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2494 від 30.09.2015 та зареестрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі -Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015 та іншими нормативно-правовими актами України. Відповідно розділу III зазначених Правил, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі публічного Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, що укладається між ним та постачальником. Кабінет Міністрів України 27.04.2016р. прийняв постанову №315 «Про внесення змін до Постанови КМУ від 01 жовтня 2015 року № 758», якою з 01 травня 2016 року була затверджена: гранична роздрібна ціна за природний газ для побутового споживача в poзміpi 6,879 грн. за 1 метр кубічний та формула її розрахунку. Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 04.03.2019р. у справі №826/9665/19 визнано протиправною та нечинною Постанову КМУ від 27.04.2016р. №315 "Про внесення змін до Постанови КМУ від 01.10.2015р. №758 з моменту її прийняття. Відповідно до постанови КМУ №234 від 30.03.16р., яка діяла з 30.03.2016р. по 01.11.2018р. діяли граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та oбсягів використання природнього газу, а саме: 1) для приготування їжі або підігріву води -7,188 грн. за 1 метр кубічний; 2) для індивідуального опалення або комплексного використання 7,188 грн за 1 метр кубічний, крім обсягів до 1200 метрів кубічних, що використані за період з 01 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2016 року (включно) за ціною 3,60 грн. за 1 метр кубічний. Згідно вимог позову [PERSON] просить суд здійснити перерахунок за перід з 01.05.2016 року по 01.11.2018 року. Ухвалення рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.03.2019р. у справі №826/9665/16 про визнання нечинною з моменту прийняття Постанови № 315 означає, що до правовідносин, які діяли в період з 01.05.2016 року до 01.04.2017 року, слід застосовувати пункти 13 та 13-1 Постанови № 758 в редакції, що діяла до 27.04.2016р., які передбачають наступне: з 1 жовтня 2015 року діють граничні роздрібні ціни на природний газ для побутових споживачів, диференційовані залежно від виду та обсягу використання природного газу. В poзмірі визначеному постановою НКРЕКП від 03.03.2015 року № 758, а саме: 1) для приготування їжі або підігріву води -7,188 грн. за 1 метр кубічний; 2) для індивідуального опалення або комплексного використання (індивідуальне опалення, приготування їжі, та/або підігріву води) - 7,188 грн за 1 метр кубічний, крім обсягів до 1200 метрів кубічних, що використані за період з 01 жовтня 2015 року по 31 жовтня 2016 року (включно) за ціною 3,60 грн. за 1 метр кубічний. Граничні роздрібні ціни за природний газ для побутових споживачів у період з 1 травня 2016р. по 31 березня 2017 р. (включно) встановлюються окремим рішенням КМУ. Однак, станом на момент розгляду даної цивільної справи окреме рішення уряду, яким би визначалась ціна природного газу протягом cпірого періоду, відсутнє. З урахуванням зазначеного, після визнання нечинною Постанови КМУ № 315 від 27.04.2016 року для розрахунку вартості газу необхідно застосовувати ціну в редакції Постанови КМУ № 234 від 30.03.2016 року, якою вносились зміни до постанови КМУ № 758, а саме - 7,188 за 1 м. куб., оскільки Постанова КМУ № 234 від 30.03.2016р. діяла з 30.03.2016р. по 01.11.2018р. Враховуючи зазначене, позивачем не надано беззаперечних доказів того, що відповідач безпідставно отримав кошти за спожитий газ у період з 01.05.2016р. по 01.11.2018р. Враховуючи вищевикладене, підприємство має право здійснити перерахунок природного газу, збільшивши заборгованість позивачу згідно Постанови КМУ № 234 від 30.03.2016р. за ціною 7,1888 за 1 м.куб. Однак, як зазначив відповідач у відзиві, підприємство для уникнення соціальної економічної напруги в cуспільстві не здійснювало такий перерахунок споживачам природнього газу, зважаючи на те, що даний перерахунок призведе до збільшення плати за спожитий газ. Приписами ч.ч.1,2 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України. В порушення наведених норм не доведено позивачем і факт пломбування працівниками ТОВ «Житомиргаз Збут» вентилів газу в її квартирі, в зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині також є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що правові підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні.

Outcome: dismissed