Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

27 квітня 2018 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач, просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітнього сина - [PERSON], [INFO], з 1/4 частини з усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісяця до 1500грн. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 18.05.2013р. сторони зареєстрували шлюб, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис №357. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачем. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська стягнуто з [PERSON], [INFO] на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання малолітнього сина - [PERSON]. [INFO]., у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017р. був збільшений мінімальний розмір аліментів та внесені зміни, зокрема, до ст.181-184 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На думку позивача, розмір аліментів призначений за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом та не є достатнім для утримання дитини. Позивач не зможе в повному обсязі забезпечити дитину, тому відповідач, який є здоровим та працездатним, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) або у сумі 1500 грн., але не менш ніж 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. При сплаті позивачем аліментів у сумі 1500 грн. буде забезпечена рівність сторін при несенні обов'язку утримання дитини. Ухвалою судді від 17 травня 2018 року провадження у цій цивільній справі було відкрито. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не подавав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.280 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 18 травня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис №357, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано 12 серпня 2015 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №868 (а.с.7). У вищезазначеному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені: батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 05 грудня 2016 року (а.с.11), було стягнуто з [PERSON] ([INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]) на користь [PERSON] ([INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], і/н [NUMBER]), аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили 26 грудня 2016 року. Згідно з довідкою, виданою комунальним підприємством «Житлове господарство Красногвардійського району Дніпропетровської міської ради», [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - [PERSON], за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти необхідно стягувати з відповідача, починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Позивач просить змінити розмір аліментів та збільшити їх до 1500грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, у зв'язку зі змінами в законодавстві та прийняттям відповідного Закону України від 17.05.2017р., яким було збільшено мінімальний розмір аліментів. Таким чином, підставою позову позивач визначила саме зміни у законодавстві щодо мінімального розміру аліментів на дитину. З цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон України №2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Вказаний Закон набрав чинності 08 липня 2017 року. Згідно з вказаним Законом до ч.2 ст.182 СК України були внесені зміни та збільшено мінімальний розмір аліментів до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1 ст.182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При цьому, згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вже зазначалося у відповідності до положень ст.192 СК України розмір аліментів може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, перелік обставин, які можуть бути підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів чітко визначений чинним Сімейним кодексом України і він розширеному тлумаченню не підлягає. Згідно з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК. При цьому, зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Відповідно до ч.ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жодних належних та допустимих доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я отримувача або платника аліментів, позивач суду не надала. З обґрунтування позовної заяви випливає, що підставою звернення до суду з позовом є внесення змін в чинне законодавство щодо розміру стягуваних аліментів. Однак, такі доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не належать до безумовних підстав для зміни (збільшення) розміру аліментів, оскільки такий розмір аліментів (не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) передбачено для всіх дітей, без врахування матеріального стану їх батьків чи інших обставин. Таким чином, прийняття Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року гарантує стягувачам аліментів їх мінімальний розмір з урахуванням ч.2 ст.182 СК України, як при стягненні аліментів за рішенням суду в частках від заробітку, так і твердій грошовій сумі, а цим нормативним актом повинні керуватися при вирішенні спорів про стягнення аліментів як суди у справах, що надійшли до суду після прийняття цього Закону, так і органи які проводять стягування та нарахування аліментів. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] не стосуються збільшення розміру аліментів у розумінні ст.192 СК України, а зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановленого раніше судового рішення у справі про стягнення аліментів. Враховуючи вищезазначене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, суд доходить висновку, що підстави для збільшення розміру аліментів відсутні, у зв'язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed