Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів .Позовні вимоги обґрунтовують тим, що [PERSON] перебуває на обліку у Фонді з 01.05.2001 року, має зареєстрований страховий випадок - профзахворювання, що отримане 02.03.1990 року. За висновком МСЕК від 14.04.2009 йому встановлено сукупний відсоток втрати працездатно 55% та 3-тя група інвалідності безстроково. Постановою відділення потерпілому [PERSON] продовжено раніше призначену щомісячну грошову суму в розмірі 2202,79 грн. Страхові виплати [PERSON] було призначено безстрокове щомісячні перерахування проводились автоматично. 02 лютого 2017 року [PERSON]Я помер, але родичі не повідомили про його смерть, тому виплати не були припиненні. 24 травня 2017 року постановою відділення Фонду в м.Черкаси виплати були припиненні . [PERSON] надала заяву до Відділення Фонду в м.Черкаси про зобов»язання повернути кошти в сумі 2045,45 грн. В судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі. Обставини, що викладені в позові, підтримав повністю та просив позов задовольнити. Не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, про причину неявки суду не повідомила, була належним чином повідомленою про дату час та місце розгляду справи рекомендованим листом, який повернувся до суду не отриманим, що є належним повідомленням сторони про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. 05 січня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та ухвалено проведення розгляду справи за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Враховуючи думку представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, обєктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини: Відповідно до ст.3 Закону України «Про загальнообовязкове державне соціальне страхування»соціальне страхування здійснюється за принципами обовязковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; обовязковості фінансування Фондом витрат, повязаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом. Згідно вимог законодавства Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України здійснює державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, в числі відшкодування матеріальної шкоди потерпілим та членам їх сімей. [PERSON] перебуває на обліку у Фонді з 01.05.2001 року, має зареєстрований страховий випадок - профзахворювання, що отримане 02.03.1990 року. За висновком МСЕК від 14.04.2009 йому встановлено сукупний відсоток втрати працездатно 55% та 3-тя група інвалідності безстроково. Постановою відділення виконавчої дирекції у м.Черкаси № 2301/12084/4043/1876 від 02.12.2016 року потерпілому [PERSON] продовжено раніше призначену щомісячну грошову суму, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 2 202,79 грн. безстроково. Кошти потерпілому зараховувались на особовий рахунок № 26250501149181 в ТВБ №10023/034 філії Черкаського обласного управління ПАТ Державний Ощадний України. Страхові виплати [PERSON] було призначено безстрокове, тому щомісячні перерахування проводились автоматично. 02 лютого 2017 року [PERSON] помер. Родичи потерпілого не повідомили про смерть, тому виплати не були припиненні. Постановою від 24 травня 2017 року віддлення Фонду в м.Черкаси припиненні щомісячні страхові виплати з 03 лютого 2017 року в зв»язку зі смертю потерпілого. 22 травня 2017 року [PERSON], донька померлого, надала заяву про зобов»зання повернути кошти в сумі 2045,45 грн. На теперішній час належну до повернення на рахунок Управління виконавчої 2045,45 грн. відповідачем не повернуто. Згідно з статтею 36 Закону від 23.09.1999№ 1105-ХІУ страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Пунктом 1.24 частини 1 статті 1 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001 №2346-111 визначено, що переказ коштів - рух певної суми коштів метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Частиною статті 30 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлюється, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі. Відповідно до розрахунку переплат, проведеного позивачем сума переплати щомісячної страхової виплати становить - 2 045, 45 грн. Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно із ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Стаття 1218 Цивільного Кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п.3 ч.І ст.1219 Цивільного кодексу України спадкоємці [PERSON] в подальшому не спадкують право на отримання страхових виплат, які призначаються. Згідно, статті 1282 Цивільного Кодексу України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до ч. 3 ст.1268 Цивільного Кодексу України, передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він заявив про відмову від неї. На підставі п.6 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судові витрати в сумі 640 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved