Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила зняти арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження 13689673 від 09 серпня 2004 року, накладений Броварською міською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н Броварського міського суду Київської області, особа, права якої обтяжуються [PERSON] . В обґрунтування позову зазначала, що з 12 жовтня 2013 року вона перебувала у шлюбі із [PERSON] , якому за життя на праві спільної часткової власності належала Ѕ частка квартири [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності серії [NUMBER] від 10 грудня 2012 року, виданим Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області. [INFO] її чоловік [PERSON] помер, спадщину після його смерті прийняли: вона, дружина померлого [PERSON] , їхня дочка [PERSON] та мати померлого [PERSON] , які з метою оформлення спадкових прав на майно померлого, а саме на Ѕ частку вказаної вище квартири звернулися до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області із заявами про прийняття спадщини за законом, на підставі яких державним нотаріусом Журавською В.В. було заведено спадкову справу за № 284/2016. Однак, державним нотаріусом Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавською В.В. за результатами розгляду зазначених заяв спадкоємців винесено 11 лютого 2021 року постанову про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину на спадкове майно, оскільки на належне спадкодавцю майно накладено арешт, рекомендовано звернутися до суду з позовом про скасування арешту щодо спадкового майна. Вироком Броварського міського суду Київської області від 12 березня 1998 року [PERSON] було засуджено до позбавлення волі за вчинення ним злочинів, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 2153 КК України, на його майно в ході досудового (попереднього) розслідування накладено арешт у порядку КПК України, чинного на момент вчинення вказаних злочинів та їх досудового розслідування правоохоронними органами. На момент засудження вказане вище нерухоме майно (Ѕ частка квартири) йому на праві власності ще не належало, тому накладений арешт підлягає скасуванню. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву у якій просила справу суд розглядати за її відсутності, позов підтримує, просила суд його задовольнити. Відповідач Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без участі їхнього представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. За змістом норм ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік позивача [PERSON] , після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, зокрема, на належну померлому на праві спільної часткової власності Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Із свідоцтва про право власності на житло серії [NUMBER] від 10 грудня 2012 року, виданого Управлінням комунальної власності Броварської міської ради Київської області, видно, що за життя померлому [PERSON] на праві спільної часткової власності у порядку приватизації належала Ѕ частка квартири [ADDRESS] . Позивач [PERSON] як спадкоємець першої черги після смерті чоловіка, а також мати померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON] подали до Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області заяви про прийняття ними спадщини після смерті [PERSON] , на підставі чого було відкрито спадкову справу за № 284/2016 до майна померлого [INFO] [PERSON] , однак у видачі позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/6 частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належала померлому [PERSON] , нотаріусом відмовлено, оскільки з`ясувалося, що на нерухоме майно спадкодавця накладено арешт, що перешкоджає оформленню спадкових прав. Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 08 листопада 2019 року є запис про обтяження, зокрема, вид обтяження: арешт нерухомого майна, зареєстрований 09 серпня 2004 року реєстратор: Броварська міська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: ухвала, серія та номер: б/н, видана 15.03.2016, видавник: Броварський міський суд Київської обл.; відомості про суб`єктів обтяження: особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; відомості про реєстрацію до 01.01.2013 р.; Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 1226792, 09.08.2004, реєстратор Броварська міська державна нотаріальна контора; зміст, характеристика обтяження: № реєтра: 43, внутр. № 1F01A9282CF1592A5158, номер запису про обтяження 13689673. Згідно із вироком Броварського міського суду Київської області від 12 березня 1998 року [PERSON] було засуджено до позбавлення волі за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 1 ст. 2153 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців із конфіскацією належного йому на праві індивідуальної власності майна. Судом встановлено, що на момент ухвалення судом зазначеного вироку Ѕ частка квартири [ADDRESS] , що є об`єктом спадкування, [PERSON] на праві спільної часткової власності ще не належала, право власності на дану частку квартири останній набув у порядку приватизації лише 10 грудня 2012 року, тобто після відбуття ним покарання. За змістом положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. У ч. ч. 1, 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 317, ч. 1 ст. 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 2 постанови № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" роз`яснив, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи відсутність підстав для арешту нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та належало померлому [PERSON] , а також те, що арешт на нерухоме майно останнього накладено до набуття ним права власності на частку квартири, що є об`єктом спадкування, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved