Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом. Позов обгрунтований тим, що позивачі є власниками домоволодіння , що знаходиться за адресою [ADDRESS] [PERSON] є їхньою сусідкою і їхні земельні ділянки межують одна з одною . Згідно Акту встановлення зовнішніх меж присадибних ділянок жителів с. Залужжя [PERSON] та [PERSON] від 24 липня 2001 року комісією встановлено , що оскільки при будівництві свого житлового будинку [PERSON] порушила архітектурний план забудови, границя між присадибними ділянками [PERSON] і [PERSON] повина проходити по фундаменту житлового будинку [PERSON] Всупереч вказаному акту [PERSON] на земельній ділянці забетонувала стовпчик , який перешкоджає вільному заїзду позивачам на їхню присадибну ділянку. Крім цього , сусідкою [PERSON] без згоди позивачів здійснено монтаж та підключення газопроводу до свого будинку через їхню земельну ділянку . Уточнивши свої позовні вимоги, просили суд зобов'язати відповідача усунути перешкоди в користуванні ними присадибною ділянкою шляхом демонтажу металевого стовпчика та газової труби. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали з підстав наведених в уточненій позовній заяві , в доповнення до заяви суду пояснили, що згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України за набувальною давністю позивачі є законними користувачами земельної ділянки , площею 0,15 га. та заїздом до неї . Висновок Вербилівської сільської ради Рогатинського району суперечить акту комісії від 06 жовтня 2014 року , яким встановлено межу згідно схеми , яка додається до даного акту та вирішено демонтувати стовпчик , який поставлений [PERSON] та який перешкоджає заїзду [PERSON] на свою присадибну ділянку. Органом місцевого самоврядування було рекомендовано їм звернутись до суду. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти позову, суду пояснив, що спірний металевий стовпчик не знаходиться на межі земельних ділянок позивачів та відповідача, а тому право позивачів на користування земельною ділянкою не порушено. Також вважає, що відповідач підключила свої будівлі до газопостачання у відповідності до виготовленої технічної документації , як і передбачено законом , а тому жодних протиправних дій вона не вчинила. Крім цього вказав , що в позивачів немає документів про право власності на присадибну земельну ділянку, а тому в них відсутнє право на звернення до суду з вказаним позовом. Просив в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи - ПАТ "Івано-Франківськгаз" [PERSON] суду пояснила, що газовий ввід до будинку відповідача [PERSON] погоджено у встановленому законом порядку та проведено у відповідності до плану газопроводу. Підстав для демонтажу спірної газової труби немає. Заслухавши пояснення сторін, їхніх представників, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що у позові необхідно відмовити повністю з огляду на наступне. Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК України). Однак, відповідно до ч.3 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Рішенням Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 20 березня 2014 року, яке набрало законної сили 31 березня 2014 року в справі за позовом [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON] до Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним та зобов'язання не чинити перешкод в користуванні земельною ділянкою встановлено , що [PERSON] та [PERSON] є власниками по ? частці домоволодіння в с.Залужжя Рогатинського району. [PERSON] є також власником домоволодіння в с.Залужжя Рогатинського району, їхні господарства знаходяться по сусідству. Згідно акту встановлення зовнішніх меж присадибних ділянок жителів с. Залужжя [PERSON] та [PERSON] від 24 липня 2001 року комісією встановлено , що оскільки при будівництві свого житлового будинку [PERSON] порушила архітектурний план забудови границя між присадибними ділянками [PERSON] і [PERSON] повинна проходити по фундаменту житлового будинку [PERSON] Даний акт було затверджено рішенням другої сесії п'ятого демократичного скликання Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 21 липня 2006 року. Між суміжними землекористувачами [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з другої сторони тривалий період часу існує спір щодо користування частиною земельної ділянки, яка використовується як спільний заїзд до їхніх присадибних земельних ділянок . З довідки , виданої виконавчим комітетом Вербилівської сільської ради за № 920 від 27 вересня 2017 року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають в користуванні земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель площею 0,15 га., а також користуються заїздом, який вказаний на схемі до акту розгляду заяви [PERSON] від 06 жовтня 2014 року . Згідно акту від 06 жовтня 2014 року комісією встановлено, що [PERSON] встановила огорожу навпроти свого житлового будинку на відстані 10 м., та навпроти її присадибної ділянки розташований місток, який використовує [PERSON] для заїзду на свою присадибну ділянку. З урахуванням інтересів сторін комісія рекомендувала [PERSON] встановити межу згідно схеми , яка додається до даного акту та демонтувати встановлений нею металевий стовпчик , який перешкоджає [PERSON] заїзду на свою присадибну ділянку . Вказаний акт було затверджено рішенням двадцять п'ятої сесії шостого демократичного скликання Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області від 23 січня 2015 року. В подальшому листом № 40/02-33 від 26 червня 2015 року сільський голова Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області [PERSON] повідомив заявника [PERSON] про те , що [PERSON] надіслано листа, яким зобов'язано її в термін семи днів демонтувати стовпчик. Оскільки стовпчик не демонтовано , комісія з питань земельної реформи та охорони навколишнього середовища Вербилівської сільської ради рекомендувала [PERSON] звернутись з цього приводу до суду. Після звернення позивачів до суду , у відповідності до ч.3 ст.45 ЦПК України орган місцевого самоврядування - Вербилівська сільська рада була залучена судом до участі в справі для подання висновку. З висновку виконавчого комітету Вербилівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області № 57/02-33 від 24 жовтня 2017 року вбачається , що металевий стовпчик не знаходиться на спільній межі між земельними ділянками , якими користуються позивачі та відповідач . Вказаний стовпчик знаходиться на земельній ділянці , яка належить до земель громади сіл Вербилівці та Залужжя Рогатинського району Івано-Франківської області . Заїзд (місток через потічок) , яким користуються позивачі розташований навпроти присадибної ділянки, що належить відповідачу та на відстані 6,5 м. до встановлених відповідачем металевих стовпчиків, що дозволяє їм здійснити заїзд до свого господарства. Що стосується заявленої позовної вимоги про демонтаж (перенесення ) газової труби, то суд виходить з того, що з матеріалів справи вбачається, що газифікація будинку [PERSON] проведена згідно газового проекту. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як роз'яснено у п.33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 7 лютого 2014 року №5 відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Як передбачено ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Докази мають бути належними та допустимими. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. (ст. 58 ЦПК України). Однак, позивачами не надано належних та допустимих доказів того, що їхні права користування присадибною ділянкою були порушені відповідачем. В судовому засіданні встановлено, що металевий стовпчик вмонтований відповідачем на земельній ділянці , яка належить до земель територіальної громади, а газифікацію будинку відповідача проведено у відповідності до виготовленої документації, а тому позов є безпідставним і задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed