Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

В грудні 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь завдану неправомірними, протиправними діями майнову шкоду (збитки) в сумі 937,00 грн. та моральну шкоду, завдану протиправними діями в розмірі 5000 грн. Позовні вимоги мотивувала тим, що 07.04.2017 шляхом поштової розсилки за місцем роботи в КП «Міський архів» вона з третьою особою були ознайомлені з постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП №36654361 від 28.03.2017 за підписом відповідача за виконавчим листом №2-897/10, виданого 11.10.2010 Червонозаводським районним судом м.Харкова про стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь КП КГ «ХКОВ» заборгованості в сумі 760,91 грн. Дана постанова була скасована ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.07.2017 у справі №646/2708/17. Позивач зверталася до органів ДВС з заявами про повернення коштів, перерахованих по скасованій постанові. Відповіді отримані не були. Позивач зазначає, що своїми незаконними діями державний виконавець [PERSON] завдав матеріальних збитків на суму 937 грн., яку відшкодовано не було. Тому на підставі ст.ст.22,1166 ЦК України просила відшкодувати завдані збитки в сумі 937,00 грн. Крім того, [PERSON] зауважила, що неправомірними діями позивача, їй було завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями, які позначили негативні зміні у її житті: переживання, тривога, емоційна напруга тощо, які оцінила в 5000,00 грн. та просила стягнути на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України. 26.02.2018 ухвалою судді відкрито провадження у справі, призначено проведення підготовчого провадження. 16.08.2018 ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її присутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, відзив на позов не надав, про розгляд справи був повідомлений належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України . Третя особа не скористався правом на участь у судовому розгляді. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та наявні у справі докази, встановив наступні обставини. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від 24.07.2017 у справі №646/2708/17 було скасовано постанову державного виконавця Червонозаводського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 28.03.2017 ВП №36654361 про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до довідки №43/17 від 28.09.2017 позивач [PERSON] працює в Комунальному підприємстві «Міський архів» на посаді архіваріуса з 01.04.2015. В період з 19.07.2017 по 11.08.2017 [PERSON] надано щорічну основну відпустку тривалістю 24 календарних дні. 24.10.2017 [PERSON] звернувся до начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області з заявою про повернення коштів, відрахованих згідно до звіту КП «Міський архів». 13.12.2017 [PERSON] звернулася до начальника Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області з заявою про повернення коштів, відрахованих згідно до звіту КП «Міський архів». Відповідно до звіту про здійснені відрахування та виплати КП «Міський архів» щодо [PERSON] за постановою від 28.03.2017 ВП №36654361 за квітень 2017 було утримано 276,58 грн. на підставі ПД №879 від 20.04.2017 та 660,42 грн. на підставі ПД №893 від 28.04.2017. загальна сума утриманих коштів складає 937,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.22 ЦПК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Позивач зазначає, що для відновлення порушеного права їй необхідно зробити витрати в сумі 937,00 грн. Відповідно до п.1 ст.2 ст.22 ЦК України збитками зокрема є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Як вбачається зі звіту про здійснення відрахувань та виплати КП «Міський архів» щодо [PERSON] в межах виконавчого провадження №36654361 за виконавчим листом №2-891/10 виданим 11.10.2010 з заробітної плати позивача було утримано 937,00 грн. З позовної заяви вбачається, що позивач визнає, що з неї та [PERSON] (третя особа) було солідарно стягнуто на користь КП КГ «ХКОВ» заборгованість в сумі 760,91 грн. згідно з виконавчим листом №2-897/10 виданим Червонозаводським районним судом м.Харкова 11.10.2010. Таким чином, кошти стягненні з боржників в межах виконавчого провадження не можуть вважатися збитками у сенсі ст.22 ЦК України. Позивачем не надано доказів того, що для відновлення її порушеного права вона понесла витрати в сумі 937,00 грн. Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді позовів фізичних чи юридичних осіб про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження суди повинні виходити з положень статті 56 Конституції України, статті 11 Закону "Про державну виконавчу службу", частини другої статті 87 Закону про виконавче провадження, а також з положень статей 1173, 1174 ЦК і враховувати, що в таких справах відповідачами є держава в особі відповідних органів державної виконавчої служби, що мають статус юридичної особи, в яких працюють державні виконавці, та відповідних територіальних органів Державної казначейської служби України. Підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди у такому випадку є правопорушення, що включає як складові елементи шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Ст.56 Конституції України встановлено право кожного на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ст.ст.1166, 1167 ЦК України, які містять загальні правила відшкодування майнової і моральної шкоди. Як було зазначено вище, при розгляді позовів про відшкодування завданої шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю державного виконавця під час проведення виконавчого провадження судом застосовуються ст.ст.1173, 1174 ЦК України, які є спеціальними нормами, тобто передбачають особливості відшкодування шкоди, які відрізняють її від загальних правил відповідальності. Оскільки в даному випадку позивачу відома конкретна особа органу виконавчої служби, яким завдано шкоду, застосуванню підлягає ст.1174 ЦК України. Відповідно ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. Позовні вимоги пред'явлені до [PERSON] , в той час як суб'єктом відповідальності є держава в особі Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах м.Харків Головного територіального управління юстиції в Харківській області, та відповідний територіальний орган Державної казначейської служби України. Позивачем не надано суду клопотання про заміну неналежного відповідача. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд дійшов висновку про пред`явлення позову до неналежного відповідача, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають. Питання щодо судових витрат судом вирішується відповідно до положень ст.141 ЦПК України, та компенсуються за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed