Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У січні 2016\~р. Публічне акціонерне товариство "Альфа-БАнк" (далі Банк) звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість у розмірі 43\~614,99\~грн. [PERSON] позов визнав, про що подав заяву від 05.05.2016\~р. Судом з'ясовано, що між Банком та [PERSON] (Позичальник) було укладено кредитний договір №\~500946922 від 14.06.2014\~р., відповідно до умов якого Банк надає, а Позичальник приймає Кредит на наступних умовах: сума Кредиту 28\~886,50\~грн., процентна ставка за користування кредитом 15,99% річних, комісійна винагорода Банку за управлінням Кредитом 2,52% від суми Кредиту, при цьому Позичальник зобов'язався повертати отриманий Кредит, сплачувати проценти за його користування та комісії, за повне або часткове прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій сплатити штраф у розмірі 50,00\~грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох днів, а якщо прострочення триває п'ять і більше днів додатково 150,00\~грн. (а. с.\~6 9). [PERSON] отримав Кредит у відповідності до умов кредитного договору №\~500946922 від 14.06.2014\~р., що підтверджується випискою по особовим рахунком з 14.06.2014\~р. по 16.12.2015\~р. (а.\~с.\~13). Між тим, зобов'язань за кредитним договором №\~500946922 від 14.06.2014\~р. [PERSON] належним чином не виконував, внаслідок чого у нього станом на 16.12.2015\~р. виникла заборгованість за Кредитом у розмірі 43\~614,99\~грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 28\~569,10\~грн., заборгованості з відсотків у розмірі 3\~043,28\~грн., заборгованості з комісії у розмірі 9\~602,61\~грн. та штрафу у розмірі 3\~200,00\~грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитом (а.\~с.\~12). Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов Банку до [PERSON] ґрунтується на вимогах законодавства України Частиною четвертою статті 174 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Виходячи з наведеного та зважаючи, що визнання [PERSON] позову Банку не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, Суд задовольняє позов. Частиною першою статті 79 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, на користь Банку з [PERSON] у якості відшкодування судових витрат підлягають стягненню 1\~218,00\~грн. (а.\~с\~ 2).

Outcome: approved