Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

08.12.2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 20.12.2006 р. померла мати позивача - [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку, пай, яка знаходиться на території Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області розміром 1,1791 га. Він, як спадкоємець за законом у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. Не вчасне подання заяви про прийняття спадщини пояснює тим, що хворів. Причину, з якої він пропустив строк подання заяви про прийняття спадщини вважає поважною, тому просить визначити йому додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача за довіреністю (посвідченої 14.04.2015 року секретарем виконкому Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с.17)) [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Не змогла пояснити суду чому її довіритель [PERSON] не звернувся із заявою для прийняття спадщини протягом шестимісячного терміну, та чому надалі не цікавився спадковим майном (земельною ділянкою) протягом майже десяти років. Представник відповідача - Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області, в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд справи без участі представника, ухваливши рішення на розсуд суду (а.с. 16). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 20.12.2006 р. померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 22.12.2006 р. виконавчим комітетом Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с. 5). Свідоцтвом про народження серії І-ЯК № 067326, виданим 27.01.1968 р. Пеньківською сільською радою Літинського району Вінницької області, актовий запис № 14, доводиться факт родинних відносин між позивачем [PERSON] та спадкодавцем [PERSON], як між сином та матір'ю (а.с. 6). Відповідно до довідки № 959, виданої 28.04.2015 р. виконавчм комітетом Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області, [PERSON], [INFO], котра померла 20.12.2006 р., була зареєстрована та проживала за адресою [INFO] разом із сином [PERSON], [INFO], який і надалі проживає за даною адресою, але без реєстрації місця проживання. Зареєстрований в [INFO] (а.с. 8). Згідно довідки № 197, виданої КЗ "Літинська центральна районна лікарня" 09.11.2015 р., [PERSON], [INFO], знаходився на лікуванні в інфекційному відділенні Літинської ЦРЛ з 10.06.2007 р. по 21.06.2007 р. з приводу гострої вірусної інфекції, гострого трахео-бронхіту, залишковий перебіг гіпертермічного с-му (а.с. 10). Листом нотаріуса Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за № 1662/02-17 від 03.10.2015 р. повідомлено позивача, що останній пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, та роз'яснено про можливість звернення до суду із заявою про визначення додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 9). За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Правовими положеннями, викладеними у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30. 05. 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз'яснюється, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз'яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 24-735/0/4-13 від 16.05.2013 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», при вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов'язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Суд не знаходить обгрунтування в тому, що хвороба позивача з 10.06. по 21.06.2007 року являлася поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини після смерті спадкодавця, яка померла ще 20.12.2006 року. Одночасно суд звертає увагу на ту обставину, що представником позивача не обгрунтовано причину пропуску строку самим позивачем та його бездіяльність у прийнятті спадщини протягом досить тривалого проміжку часу. З урахуванням викладеного вище, суд не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем та його представником не було надано суду доказів того, що причина пропуску шестимісячного строку для подачі вказаної заяви є поважною, пов'язана з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами.

Outcome: dismissed