Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила скасувати заборону на нерухоме майно, що знаходиться за адресою [ADDRESS], виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна - житлового будинку за адресою [ADDRESS] записи з реєстраційними номерами обтяжень 11140030,11140084,11140161,11140204, 11140247, 11140303, 11140374. Позов обґрунтований тим, що позивач має намір подарувати своєму сину будинок, де вона фактично проживає в с.Погреби Драбівського району Черкаської області. Проте, при оформленні договору у нотаріуса виявилось, що з будинок має обтяження та перебуває під забороною і нотаріус відмовив вчинити нотаріальну дію. В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав та просив суд їх задоволити, пояснив, що у записах про обтяження, які в 2006 році були на підставі архівних даних внесені до Єдиного реєстру заборон на відчуження майна, позивач як суб»єкт обтяження не значиться, а вказані там особи ніколи у будинку позивача не проживали. Відповідач - державний нотаріус, в судове засідання не з»явилась, в письмовій заяві до суду просила справу розглянути без її участі, направила повідомлення, в якому вказала, що архівні документи, на підставі яких були внесені записи про обтяження в реєстр, в нотаріальній конторі відсутні. Представник третьої особи - Драбівського районного управління юстиції поклалась на розсуд суду при вирішенні спору. Вислухавши представників позивача та третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 06.10.2015 року приватний нотаріус Бірюк О.В. у зв»язку із наміром вчинити нотаріальні дії за заявою позивача сформував витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в якому зареєстровано записи про обтяження будинку [ADDRESS] Під номерами обтяжень11140030,11140084,11140161,11140204, 11140247, 11140303, 11140374 зареєстровано заборони на нерухоме майно на підставі перенесених з Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна архівних записів від 14.11.2006 року, 15.11.2006 року, 16.11.2006 року, 21.11.2006 року. Суб»єктами обтяжень вказані відповідно мешканці с.Погреби [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Як встановлено із копії договору купівлі-продажу житлового будинку від 4 квітня 2003 року та технічного паспорта на будинок, позивач набула право власності на житловий будинко [ADDRESS] Із довідок Погребської сільської ради від 19.10.2015 року встановлено, що зазначені в записах про обтяження суб»єкти не проживали ніколи в будинку, який придбала позивач і не є співвласниками або членами її сім»ї, що підтверджуються даними по господарських книг за 1971-2015 роки. Відповідачем не надані суду архівні документи або їх копії, які б вказували на наявність підстав для внесення обтяжень до Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна. Як вбачається із повідомлення Драбівської державної нотаріальної контори від 11.01.2016 року, документи, на підставі яких накладались заборони, внесені до журналу-реєстру заборон, в архіві вказаної установи відсутні. Таким чином судом встановлено, що обтяження, зареєстровані в Єдиному реєстрі заборон на нерухоме майно, вносились або взагалі помилково, або, враховуючи відсутність точних адрес в журналі заборон, накладались на інші об»єкти, тобто на інші будинковолодіння. Зважаючи на встановлені дані, суд приходить до висновку про відсутність фактичних та правових підстав для існування заборон на відчуження домоволодіння, [ADDRESS] Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її чиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Згідно ч.4 ст.18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» в редакції, чинній на момент вирішення спору), державній реєстрації підлягають виключно заявлені права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Відповідно ч.1 ст.26 Закону, записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб'єкта права, відомостей про об'єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що існуючі заборони перешкоджають позивачу реалізувати свої права як власнику, а тому позов слід задоволити частково, оскільки суд, згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не є суб'єктом, уповноваженим здійснювати державну реєстрацію прав, а тому не вправі як скасувати заборони на нерухоме майно, так і виключити їх з Державного реєстру прав. Проте, суд зобов»язаний вирішити спір, а тому повинен застосувати до правовідносин, які склались, спосіб захисту прав відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України шляхом припинення правовідношення та відновлення становища, яке існувало до порушення прав позивача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed