Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

У лютому 2017 року позивачі звернулися до суду з даним позовом. Свій позов мотивують тим, що [INFO] помер їх рідний брат [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 1,0366 га, що розташована на території Паляничинської сільської ради Фастівського району. Брат заповіту не склав, спадкоємці першої черги відсутні. Позивачі зазначають, що за життя брату належала квартира [ADDRESS] та земельна ділянка в селі Паляничинці Фастівського району. Після смерті брата їм стало відомо, що покійний ще за життя уклав договір довічного утримання, предметом якого була дана квартира. Правовстановлюючих документів на вищевказану земельну ділянку ними виявлено не було, а тому вони вирішили, що покійний брат її також відчужив і тому не звернулися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, на початку 2017 року, перебираючи документи вони виявили Державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 1,0366 га, виданий на ім'я [PERSON]. Оскільки, нотаріусом їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право власності за спадщину за законом у зв'язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного терміну, вони змушені звернутися до суду з даним позовом. Позивачі в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили суд його задовольнити. Між тим, в інші судові засідання, позивачі не з'явилися. Направили до суду заяви, в яких зазначити, що позов підтримують, просять суд розглянути справу без їх участі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала, проти його задоволення не заперечувала, підтвердила той факт, що померлий [PERSON] дійсно був рідним братом позивачів. Представник відповідача в інші судові засідання не з'явилася, направила до суду листа, в якому просила суд розглянути справу без участі представника сільської ради, зазначила, що позов підтримує. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазурчук В.В. в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутність, зазначив, що його позиція як нотаріуса викладена в постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Суд, вислухавши пояснення позивачів та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 1220 ЦК України передбачено, спадщина відкривається в наслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст. 1220 ЦК України передбачено, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, [PERSON] помер [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER]. З копії по господарської книги № 3 Паляничинської сільської ради вбачається, що сім'я позивачів складалася, з [PERSON], 1909 року народження - чоловік, [PERSON], 1915 року народження - дружина, [PERSON], 1942 року народження - син, [PERSON], 1946 року народження - син, [PERSON], 1948 року народження - дочка, [PERSON], 1956 року народження - дочка. Згідно Свідоцтва про народження Серія [NUMBER] від 11 січня 1956 року, [PERSON] народилася [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Після украплення шлюб з [PERSON], [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджено Свідоцтвом про укладення шлюбу Серія [NUMBER] від 15 травня 1976 року. Відповідно до Свідоцтва про народження від 5 листопада 1948 року, [PERSON] народилася [INFO], її батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Після укладення шлюбу 26 червня 1970 року з [PERSON], [PERSON], змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017718096 від 28 лютого 2017 року. Між тим, 11 жовтня 1979 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00017726891 від 01 березня 2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Статтею 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Таким чином, судом встановлено що спадкоємцями після смерті [PERSON], є його сестри [PERSON] та [PERSON]. Як вбачається з Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані свідоцтва про право на спадщину) № 46612624 від 01 лютого 2017 року, після померлого [INFO], [PERSON] спадкова справа не заводилася. Позивачі у встановлений законом строк не звернулися з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON], про що свідчить Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1/02-14 від 01 лютого 2017 року, яку виніс приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мазурчук Вадим Вікторович. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. У відповідності з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позивачі довели, що строк для прийняття спадщини був пропущений ними з поважних причини, а тому суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved