Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом в якому зазначили, що 27 серпня 2007 року між Андрушівською районною державною адміністрацією та [PERSON] було укладеного договір №20 оренди двох земельних ділянок єдиним масивом загальною площею 50 га, (площами 15 га і 35 га) з цільовим призначенням для створення та ведення фермерського господарства, які розташовані на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області, кадастрові номери земельних ділянок: [NUMBER] та [NUMBER] , строком на 15 років з правом його поновлення, відповідно до п.п. 2.1; 3.1; 5.2 договору оренди. Вищевказаний договір оренди зареєстрований в Андрушівському відділі державного підприємства «Житомирська регіональна філія центру державного земельного кадастру», про що зроблено відповідний запис в державному реєстрі земель за №040720200075. В подальшому, на виконання вимог ст.15 Закону України Про оренду землі Коваленком В. [PERSON] . було створено фермерське господарство Коваленко ВГ, та до його членів включено позивачів по справі. [INFO] [PERSON] помер. Позивачі у відповідності до положень ст.1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] , та частково реалізували свої спадкові права після його смерті, зокрема на ім`я [PERSON] . приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. 10 травня 2017 року було видано свідоцтво про право на спадщину за законом серії НМО 424032, яка складається з права на оренду спірних земельних ділянок загальною площею 50,00 га з цільовим призначенням для створення та ведення фермерського господарства. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що після смерті [PERSON] , який був засновником фермерського господарства Коваленко ВГ вказане вище господарство не припинило свою діяльність, продовжило використовувати у своїй діяльності спірні орендовані земельні ділянки без зміни їх цільового призначення, сплачувало орендну плату та податки за землю. 15.03.2017 до статуту фермерського господарства Коваленко ВГ було внесено зміни та керівником господарства зареєстровано позивача [PERSON] , та в подальшому, а саме \~ \~ \~ \~ 30.03.2017 та 31.03.2017 проведено державну реєстрацію спірних земельних ділянок. Позивачі вважають, що у відповідності до положень Закону України Про оренду землі вони мають право на успадкування фермерського господарства Коваленко ВГ після смерті його засновника. Однак, 15.02.2018 з даних сайту Публічної кадастрової карти України позивачі дізнались про незаконну відсутність попередніх відомостей про державну реєстрацію вищевказаних земельних ділянок за фермерським господарством «Коваленко ВГ». На запит позивача [PERSON] відповідач по справі Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області листом від 28.02.2018 за № ТП-4070-2970763-18 повідомило її, що відповідно до наказів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 14.06.2017 наказами за №№ 6-3565/14-17-СГ; 6-3579/14-17-СГ; 6-3578/14-17-СГ; 6-3580/14-17-СГ; 6-3553/14-17-СГ; 6-3557/14-17-СГ скасовано державну реєстрацію орендованої земельної ділянки площею 15 га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , також відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 20.09.2017 за № 6-5907/14-17-СГ скасовано державну реєстрацію орендованої земельної ділянки площею 35 га, кадастровий номер [NUMBER] . В подальшому, земельну ділянку площею 35 га розділено на 18 ділянок та земельну ділянку площею 15 га розділено на 8 ділянок, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та передано 26 громадянам, які протягом жовтня листопада 2017 року відповідно до договорів купівлі продажу відчужили вказані вище земельні ділянки відповідачу [PERSON] , що на думку позивачів є неправомірним та незаконним. 16.02.2018 позивач [PERSON] звернулась до Департаменту захисту економіки в Житомирській області з заявою про вчинення працівниками Головного управління Держгеокадастру кримінального правопорушення, за результатами розгляду якої порушено кримінальне провадження за № 12018060020001077 за ознакою злочину, передбаченого ст.366 КК України. В позовній заяві позивачі також зазначили, що вказані вище договори купівлі продажу порушують режим мораторію встановлений перехідними положеннями Земельного кодексу України. Враховуючи вищезазначене, позивачі просять суд, визнати незаконними накази Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 14.06.2017 за № № 6-3565/14-17-СГ; 6-3579/14-17-СГ; 6-3578/14-17-СГ; 6-3580/14-17-СГ; 6-3553/14-17-СГ; 6-3557/14-17-СГ, якими було скасовано державну реєстрацію орендованої земельної ділянки площею 15 га з кадастровим номером: [NUMBER] :0191 та наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 20.09.2017 за № 6-5907/14-17-СГ про скасування державної реєстрації орендованої земельної ділянки площею 35 га з кадастровим номером [NUMBER] ; Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області поновити кадастрові номери орендованих земельних ділянок за [PERSON] ; Визнати назаконною державну реєстрацію земельних ділянок яку здійснив відділ в Андрушівському районі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області 05.10.2017 за кадастровими номерами: [NUMBER] ; [NUMBER] : [NUMBER] 0240;1820384400:03:000:0243; 1820384400:03:000:0224; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] та скасувати їх; Визнати нікчемними договори купівлі-продажу [PERSON] земельних ділянок за наведеними кадастровими номерами придбаними під час дії мораторію та скасувати їх реєстрацію; Поновити реєстрацію договору оренди № 20 від 21 серпня 2007 року. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області понесені судові витрати. 24 квітня 2018 року відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області було подано до суду відзив на позовну заяву в якій вказано, що доводи позивачів щодо успадкування фермерського господарства Коваленко ВГ є безпідставними, ствердження позивачів про продовження сплати фермерським господарством орендної плати, та продовження його діяльності є безпідстваними. Договір оренди №20 було укладено з фізичною особою [PERSON] , та яким чином фермерське господарство Коваленко ВГ отримало право обробляти спірні земельні ділянки не зрозуміло. Право користування спірними земельними ділянками за вищевказаним фермерським господарством взагалі не зареєстровано. Також у відзиві вказано, що позивач [PERSON] зверталася до Головного управління Держгеокадастру з приводу укладення додаткової угоди про заміну сторони договору оренди землі №20 від 21 серпня 2007 року, за результатами розгляду якої її було повідомлено про необхідність надання агрохімічного паспорту земельних ділянок, а також ознайомлено з пропозицією прийняття дванадцяти відсотків ставки від нормативно - грошової оцінки. Однак, позивач не надала агрохімічний паспорт та не погодилася з пропозицією зміни відсоткової ставки, чим на думку відповідача підтвердила факт припинення дії договору оренди від 21 серпня 2007 року. Щодо вимоги позивачів про скасування наказів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області вказано, що чинним законодавством не заборонено видання дозволу кільком особам на одну й ту ж земельну ділянку, більш того, згідно судової практики вказана відмова у наданні дозволів, якщо право власності на земельну ділянку не зареєстровано, вважається порушенням прав особи. При цьому, в даному випадку має місце оскарження ненормативного правового акту індивідуального характеру, який вичерпав свою дію у момент видання, та стосується виключно особи якій видано дозвіл. Враховуючи відсутність будь - яких документів, які б підтверджували право фермерського господарства Коваленко ВГ на користування та оброблення спірних земельних ділянок, відповідач ГУ Держеокадастру у Житомирській області вважає свої дії правомірними, та просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (т.1, а.с.102-107). 26 квітня 2018 року від відповідача по справі [PERSON] на адресу Андрушівського районного суду Житомирської області також надійшов відзив на позовну заяву в якому останній вказав, що на день укладення договорів купівлі продажу спірних земельних ділянок вони належали до земель з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, і посилання позивачів на мораторій щодо відчуження земельних ділянок є безпідставним. На думку відповідача [PERSON] він правомірно володіє спірними земельними ділянками, та набув їх у встановленому законом порядку, та підстави визнання договорів купівлі земельних ділянок нікчемними відсутні, вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити (т.1, а.с.117-118). На вищевказані відзиви, позивачами 15 травня 2018 року було надано до суду відповіді у порядку ст.199 ЦПК України, в яких позивачі вказують на незаконність тверджень викладених відповідачами у відзивах, вважають свої позовні вимоги обгрунтованими (т.1, а.с.144-149,155-159). В ході розгляду справи, а саме ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 11 липня 2018 року позовну заяву [PERSON] та [PERSON] було залишено без руху, та 25 липня 2018 року на виконання ухвали позивачами було внесено зміни до позовної заяви, зокрема в новій редакції позовної заяви зазначено, що після скасування Головним управління Держгеокадастру у Житомирській області державної реєстрації орендованих земельних ділянок площею 15 га та площею 35 га, земельну ділянку площею 35 га було незаконно поділено на 18 окремих земельних ділянок, а земельну ділянку площею 15 га було поділено на 8 ділянок, при цьому безпідставно змінено їх цільове призначення на для ведення особистого селянського господарства, і в подальшому безоплатно передано 16 громадянам, а саме: [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] (т.4, а.с.21-32). В подальшому, ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2018 року позовну заяву позивачів знову було залишено без руху, та 05.11.2018 на адресу суду надійшла виправлена позовна заява в якій позивачі просять суд: Визнати незаконними та скасувати накази Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 14.06.2017 за №№ 6-3565/14-17-СГ; 6-3579/14-17-СГ; 6-3578/14-17-СГ; 6-3580/14-17-СГ; 6-3553/14-17-СГ;6-3557/14-17-СГ та наказ від 20.09.2017 №6-5907/14-17-СГ якими було скасовано державну реєстрацію орендованої земельної ділянки площею 15 га за кадастровим номером [NUMBER] та орендованої земельної ділянки площею 30 га за кадастровим номером [NUMBER] ; Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області поновити кадастрові номери орендованих земельних ділянок; Визнати укладеною додаткову угоду №1 з [PERSON] на оренду земельних ділянок площею 15 га за кадастровим номером [NUMBER] та орендованої земельної ділянки площею 30 га за кадастровим номером [NUMBER] ; Визнати недійсними договори купівлі продажу [PERSON] земельних ділянок за наведеними кадастровими номерами; Поновити реєстрацію договору оренди (т.4, а.с.120-135). Позивач [PERSON] та представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, позов просили задовольнити, з підстав вказаних у позовній заяві. Представник відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області та відділу Держгеокадастру в Андрушівському районі Масира П.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначив, що в 2017 році позивач [PERSON] зверталась до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області із заявами щодо укладення додаткової угоди про зміну сторін до договору оренди землі №20 від 21.08.2007, за результатами розгляду яких [PERSON] повідомлено про необхідність отримання агрохімічного паспорту земельної ділянки і необхідність надання згоди на встановлення орендної плати у розмірі 12 % від нормативно - грошової оцінки земельних ділянок, після чого її заяву було б розглянуто. Однак [PERSON] відмовилась надати агрохімічний паспорт та прийняти 12 відсотків ставки від нормативно - грошової оцінки земельних ділянок, тим самим підтвердивши факт припинення дії договору оренди за законом. Таким чином винесені ГУ Держгеокадастр накази приймались правомірно. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Пилипчук І.Д. в судовому засіданні позов не визнав, та просив в його задоволенні відмовити. Зазначив, що відповідно до вимог законодавства право на створення фермерського господарства має особа яка пройшла професійний відбір на право створення фермерського господарства, при цьому при укладенні договору оренди №20 від 21.08.2007 та створені [PERSON] фермерського господарства, останній такого відбору не проходив. Крім того, після смерті [PERSON] позивач [PERSON] відмовився від права на оренду земельної ділянки подавши відповідну заяву нотаріусу, і 100% статутного капіталу фермерського господарства Коваленко ВГ успадкувала позивач [PERSON] . При цьому, при зверненні позивача [PERSON] у 2017 році до ГУ Держгеокадастру у Житомирській області з заявами про укладення додаткової угоди до договору вона вже не була членом гоcподарства, оскільки відступила 100% статутного капіталу сину, і відповідно не мала наміру використовувати спірні земельні ділянки за призначенням. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] в судові засідання неодноразово не з`являлись, про дату, час та місце розгляду вважаються повідомленими належним чином. Про причини неявки суд не повідомляли, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивачів: Андрушівської районної державної адміністрації, яку ухвалою Андрушівського районного суду Житомирської області від 31 травня 2018 року було залучено до участі в розгляді справи, в судові засідання неодноразово не з`являвся. Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно рішення засідання районної професійної комісії з питань створення фермерських господарств від 06 березня 2006 року та витягу з протоколу №2 вищевказаного засідання вбачається, що [PERSON] було надано дозвіл на створення фермерського господарства та рекомендовано виділити йому земельну ділянку площею 50 га з земель запасу Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (т.6, а.с.8,9). В подальшому, обрано земельну ділянку для передачі в оренду [PERSON] та Андрушівським районним відділом Житомирської регіональної філії центру ДЗК 12.05.2007 розроблено проект землеустрою щодо відведення [PERSON] земельної ділянки загальною площею 50,00 га для створення та ведення фермерського господарства, яка розташована на території Іванківської сільської ради в с.Іванків Андрушівського району Житомирської області (т.6,а.с.10-52). Розпорядженням голови Андрушівської районної державної адміністрації Курсон К.І. від 06 липня 2007 року №391 було затверджено розроблений проект землеустрою земельної ділянки та вирішено передати громадянину [PERSON] земельну ділянку загальною площею 50,00 га для створення та ведення фермерського господарства, і зобов`язано останнього замовити проект договору оренди земельної ділянки та плани землекористування (т.6,а.с.53). 21 серпня 2007 року між Андрушівською районною державною адміністрацією в особі голови райдержадміністрації Курсон [PERSON] , яка діяла на підставі повноважень президента України №278/2006-рп від 20.07.2006 року, та [PERSON] було укладено договір оренди земельних ділянок №20, відповідно до положень якого Андрушівська районна державна адміністрація надала, а [PERSON] на підставі розпорядження голови Андрушівської районної державної адміністрації від 06.07.2007 року № 391 прийняв в строкове платне користування земельні ділянки державної власності загальною площею 50,00 га для створення та ведення фермерського господарства, які знаходяться на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області (т.1, а.с.23-26). Відповідно до акту прийому передачі земельних ділянок затвердженого головою Андрушівської районної державної адміністрації 20.07.2007 року вбачається, що сільський голова в присутності представника Андрушівського районного відділу земельних ресурсів, передав земельні ділянки загальною площею 50,00 га сільськогосподарського призначення в натурі громадянину [PERSON] (т.1, а.с.27). Згідно планів відведення земельної ділянки №1 та №2 встановлено, що [PERSON] в оренду були передані земельні ділянки загальною площею 50,00 га для створення та ведення фермерського господарства, які складаються з двох окремих земельних ділянок, а саме: земельна ділянка №1 площею 35,00 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] , та земельна ділянка №2 площею 15,00 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (т.1, а.с.31-32). Відповідно до умов договору оренди земельних ділянок №20 від 21 серпня 2007 року вбачається, що він був укладений строком на 15 років, в ньому визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі 1,5 % від нормативно грошової оцінки у розмірі 6515 гривень 00 копійок. Пунктом 3 Договору встановлено, що договір укладено на 15 (п`ятнадцять) років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше, ніж за місяць до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно договору зміна його умов здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв`язується у судовому порядку (пункт 12 договору). Дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викуп земельних ділянок для суспільних потреб або примусового відчуження земельних ділянок з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря (пункт 12.2 договору). Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом (пункт 12.3 договору). Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається (пункт 12.4 договору). Договір набирає чинності після підписання сторонами (пункт 14.1 договору) (т.1, а.с.23-26). 20 вересня 2007 року договір оренди земельних ділянок від 21 серпня 2007 року зареєстровано в Андрушівському районному відділі Житомирської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» (т.1, а.с.33-36). Згідно Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців за 2008 рік вбачається, що 18.12.2007 було здійснено державну реєстрацію фермерського господарства Коваленко В.Г., ідентифікаційний код юридичної особи 35398747, засновник: [PERSON] , члени фермерського господарства: Коваленко Валентина Йосипівна, [PERSON] , [PERSON] , Поліщук Максим [PERSON] , [PERSON] , Максимчук Максим Петрович, Коваленко Наталія Петрівна, Коваленко Вадим Васильович, Першко Олена Миколаївна, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.6, а.с.100-102). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (т.1, а.с.37). При цьому, за життя [PERSON] протоколом №3 загальних зборів засновників фермерського господарства Коваленко ВГ від 06.06.2016 [PERSON] та [PERSON] було виключено зі складу фермерського господарства Коваленко ВГ і передано їх частки [PERSON] , та відповідні зміни внесено до статуту (т.8, а.с.95-105). Позивач [PERSON] є дружиною померлого [PERSON] , позивач [PERSON] є його сином, та у відповідності до положень ст.1261 ЦК України вони є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця [PERSON] . Відповідно до матеріалів спадкової справи №170/2016 заведеної приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. до майна померлого [PERSON] вбачається, що спадщину яка відкрилась після його смерті прийняла дружина померлого [PERSON] , та на ім`я останньої були видані свідоцтва про право на спадщину за законом, зокрема від 21 лютого 2017 року на частку в статутному капіталі в фермерському господарстві Коваленко ВГ розміром 100 (сто) % вартістю 1680 гривень 00 копійок (одна тисяча вісімдесят гривень), та від 10 травня 2017 року на право на оренду земельних ділянок загальною площею 50,00 га кадастрові номери земельних ділянок [NUMBER] , [NUMBER] , для створення та ведення фермерського господарства, які знаходяться на території Іванківської сільської ради Андрушівського району Житомирської області. (т.7, а.с. 1-100). Позивач [PERSON] 03 серпня 2016 року подав приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Сєтаку В.Я. заяву про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , однак в подальшому, а саме 19 січня 2017 року подав заяву якою відкликав заяву про прийняття спадщини (т.7, а.с.8,50). Відповідно до договору дарування частки в складеному капіталі фермерського господарства Коваленко ВГ від 15 березня 2017 року вбачається, що [PERSON] подарувала [PERSON] належну їй частку у розмірі 100 % у складеному капіталі фермерського господарства Коваленко ВГ, що еквівалентно 1680 (одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень. В подальшому, 15 березня 2017 року рішенням №2 засновника фермерського господарства Коваленко ВГ [PERSON] , як володілець 100% складеного капіталу фермерського господарства Коваленко ВГ, відступила частку в розмірі 100% складеного капіталу фермерського господарства Коваленко ВГ на користь сина [PERSON] шляхом укладення між ними 15 березня 2017 року договору дарування; звільнила 15 березня 2017 року з посади голови фермерського господарства Коваленко ВГ [PERSON] та призначила 16 березня 2017 року на посаду голови вищевказаного фермерського господарства [PERSON] (т.8, а.с.72-105). 27 червня 2017 року позивач по справі [PERSON] зверталась до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області з заявою про укладення додаткової угоди № 1 про зміну сторін договору оренди землі № 20 від 21 серпня 2007 року відповідно до статуту в новій редакції від 15.03.2017, решту пунктів договору просила залишити без змін та доповнень (т.1, а.с.108). Листом №К-10023/0-8876/6-17 від 25.07.2017 Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області запропонувало [PERSON] звернутися до Житомирської філії державної установи «Інститут охорони грунтів України» для замовлення агрохімічного паспорту земельних ділянок та прийняти пропозицію щодо встановлення орендної плати у розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, однак зазначену рекомендацію позивач [PERSON] не прийняла та повторно звернулась з заявою № К-10023/1/5-17 від 25 серпня 2017 року (т.1,а.с.108, 111-114). Із повідомлення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 28.09.2017 за № К-10023/1-10686/6-17 вбачається, що позивача [PERSON] було повідомлено, що для належного розгляду поданих нею заяв їй необхідно надати дані агрохімічної паспортизації орендованих земельних ділянок та прийняти пропозицію щодо встановлення орендної плати у розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, і вказано, що питання щодо укладення додаткової угоди до договору оренди земельних ділянок № 20 від 21.08.2007 буде розглядатись після надання агрохімічного паспорта земельної ділянки та надання згоди на встановлення орендної плати у 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (т.1, а.с.109-110). \~ В\~2017\~році до\~Головного управління\~Держгеокадастру у\~Житомирській області\~від громадян:\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~надішли звернення\~про надання\~дозволів на\~розроблення проекту\~землеустрою щодо\~відведення земельних\~ділянок на\~території Іванківської\~сільської ради\~Андрушівського району\~Житомирської області,\~за результатами\~розгляду яких\~Головним управлінням\~Держгеокадастру у\~Житомирській області\~було видано\~накази «Про\~надання дозволу\~на розроблення\~документації із\~землеустрою» 14\~червня 2017\~року за\~№№ 6-3565/14-17-СГ;\~6-3579/14-17-СГ;\~6-3578/14-17-СГ;\~6-3580/14-17-СГ;\~6-3553/14-17-СГ;\~6-3557/14-17-СГ;\~від 16\~червня 2017\~року за\~№6-3971/14-17-СГ,\~6-3957/14-17-СГ,\~6-3973/14-17-СГ,\~6-3965/14-17-СГ,\~63956/14-17-СГ,\~6-3958/14-17-СГ,\~6-3966/14-17-СГ,\~6-3967/14-17-СГ,\~63968/14-17-СГ,\~6-3964/14-17-СГ,\~6-3953/14-17-СГ,6-3963/14-17-СГ,\~6-3972/14-17-СГ,\~6-3939/14-17-СГ,\~6-3955/14-17-СГ,\~6-3961/14-17-СГ,\~та від\~20\~вересня 2017\~року за\~№6-5907/14-17-СГ, відповідно до яких скасовано державну реєстрацію орендованої [PERSON] земельних ділянок: площею 15,00 га, кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] , та площею 35,00 га, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] (т.1, а.с.185, 203, 222 240, т.2, а.с.2-8). При цьому, відповідно до вищевказаних наказів вбачається, що було змінено цільове призначення земельних ділянок з для стоврення та ведення фермерського господарства, на для ведення особистого селянського господарства. В подальшому, земельну ділянку площею 35,00 га розділено на 18 (вісімнадцять) земельних ділянок, та земельну ділянку площею 15,00 га розділено на 8 (вісім) земельних ділянок, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, та на підставі наказів Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 26.10.2017 та від 27.10.2017 за №6-6633/14-17-СГ, №6-6635/14-17-СГ, №6-6641/14-17-СГ, №6-6651/14-17-СГ, №6-6652/14-17-СГ, №6-6639/14-17-СГ, №6-6643/14-17-СГ, №6-6644/14-17-СГ, №6-6637/14-17-СГ, №6-6638/14-17-СГ, №6-6636/14-17-СГ, №6-6634/14-17-СГ, №6-6645/14-17-СГ, №6-6640/14-17-СГ, №6-6654/14-17-СГ, №6-6646/14-17-СГ «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» передано у приватну власність 16 громадянам, а саме: [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] ; [PERSON] , кадастровий номер земельної ділянки: [NUMBER] . Відповідно до договорів купівлі - продажу укладених в період жовтня листопада 2017 року вбачається, що вищевказані громадяни відчужили належні їм земельні ділянки [PERSON] (т.1, а.с.182-256, т.3, а.с.1-289). \~ \~ \~ \~ Згідно положень ст.4 та ч.1 ст.5 Закону України Про фермерське господарство (в редакції від 07.10.2005 року, яка була чинна на момент створення фермерського господарства Коваленко ВГ) вбачається, що головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в статуті особа ; Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону; Голова фермерського господарства укладає від імені господарства угоди та вчиняє інші юридично значимі дії відповідно до законодавства України; Право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку, виявив бажання та пройшов професійний відбір на право створення фермерського господарства. Статтею 23 Закону України «Про фермерське господарство»\~ визначено, що успадкування фермерського господарства (цілісного майнового комплексу або його частини) здійснюється відповідно до закону. Відповідно до частини 1 статті 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Частиною 2 статті 792\~ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». В статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Частиною 4 статті 124\~Земельного Кодексу\~України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Відповідно до статтей\~125 та\~126 Земельного Кодексу України\~ встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У відповідності до ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про оренду землі», право на оренду земельної ділянки переходить після смерті фізичної особи - орендаря, якщо інше не передбачено договором оренди, до спадкоємців, а в разі їх відмови чи відсутності таких спадкоємців - до осіб, які використовували цю земельну ділянку разом з орендарем і виявили бажання стати орендарями в разі, якщо це не суперечить вимогам Земельного кодексу України та цього Закону. Відповідно до статей 18, 20 Закону України Про оренду землі\~(в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом. Згідно статті 31 Закону України Про оренду землі вбачається, що договір оренди землі припиняється у разі смерті фізичної особи орендаря. Договір оренди земельних ділянок №20 від 27 серпня 2007 року був укладений між Андрушівською районною державною адміністрацією та [PERSON] , як з фізичною особою, а не як з засновником та головою фермерського господарства Коваленко ВГ, яке було створено вже після укладення та державної реєстрації вищевказаного договору, а саме 18 грудня 2017 року. У пункті 12.2 договору оренди земельних ділянок №20 від 21.08.2007 сторони визначили підстави припинення дії договору, зокрема: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викуп земельної ділянки для суспільних потреб або примусове відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи орендаря; в інших випадках, передбачених законом. При цьому, судом встановлено, що всупереч вимогам Закону України Про фермерське господарство, в редакції чинній на день створення фермерського господарства [PERSON] як одноосібний засновник фермерського господарства Коваленко ВГ не пройшов відповідного професійного відбору на право створення фермерського господарства, що суперечить вимогам законодавства. Крім того, до смерті [PERSON] з членів фермерського господарства Коваленко ВГ 06.06.2016 було виключено [PERSON] та [PERSON] . Після смерті [PERSON] . внесеними змінами до статуту фермерського господарства Коваленко ВГ від 2017 року засновником та головою господарства став [PERSON] , однак останній поданою нотаріусу заявою у встановленому законом порядку відмовився від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] , зокрема від права на оренду спірних земельних ділянок загальною площею 50,00 га і від 100% складеного капіталу фермерського господарства Коваленко ВГ. Вищевказане право на оренду та 100 % складеного капіталу господарства успадкувала [PERSON] , яка 15 березня 2017 року відступила 100 % складеного капіталу фермерського господарства Коваленко ВГ - Коваленку В.В., що свідчить про відсутність наміру використання нею спірних земельних ділянок за призначенням, а саме для ведення фермерського господарства. На момент звернення до Головного управління Держгеокадастру з заявами про укладення додаткової угоди до договору, [PERSON] вже не була засновником та головою фермерського господарства, у зв`язку з чим в даному випадку застосувати норму щодо укладання додаткової угоди до договору оренди неможливо, оскільки орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, та має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк був [PERSON] , який помер. Таким чином, договір оренди земельних ділянок № 20 від 21 серпня 2007 року був припинений 26 липня 2016 року у зв`язку зі смертю орендаря [PERSON] , що відповідає вимогам статті 31 Закону України «Про оренду землі» та пункту 12.2 укладеного договору. Разом з тим судом встановлено, що вказані в листах Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області на заяви [PERSON] вимоги, зокрема про необхідність надання агротехнічного паспорту земельних ділянок відповідають вимогам чинного законодавства. Так, відповідно до положень ч.ч. 1, 4, 5, 6 ст.\~37\~Закону України\~«Про охорону\~земель» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) на власників та землекористувачів, в тому числі орендарів земельних ділянок, покладений обов`язок здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно - правовими актами. З метою здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів систематично проводиться їх агрохімічне обстеження, видаються агрохімічні паспорти, в яких фіксуються початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів та рівні їх забруднення. Дані агрохімічної паспортизації земель використовуються в процесі регулювання земельних відносин при: передачі у власність або наданні в користування, в тому числі в оренду, земельної ділянки; зміні власника земельної ділянки або землекористувача; проведенні грошової оцінки земель; визначенні розмірів плати за землю; здійсненні контролю за станом родючості ґрунтів. Форму агрохімічного паспорта та порядок його ведення встановлює центральний орган виконавчої влади з питань аграрної політики. Відповідно до п.п. 1.2 Порядку ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №536 від 11 жовтня 2011 року, агрохімічний паспорт поля, земельної ділянки - документ, що містить дані щодо агрохімічної характеристики ґрунтів і стану їх забруднення токсичними речовинами та радіонуклідами. Пунктом 3.5 даного Положення також передбачено, що наявність агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки є обов`язковою при передачі земельних ділянок у власність, користування, наданні дозволу на зняття та перенесення ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) земельної ділянки, консервації та рекультивації земель і в інших випадках, передбачених законодавством. У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2018 року (справа №594/376/17) міститься правовий висновок про те, що для застосування ч.1\~ст. 33 Закону України «Про оренду землі»\~та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно з ч.ч.2-5 цього\~Закону\~необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 379/338/16-ц, у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року (справа №683/3656/16-ц), від 20 вересня 2018 року (справа №384/648/17-ц), від 17 жовтня 2018 року (справи №395/1425/16-ц, №395/1437/16-ц), які згідно з частиною четвертою\~статті 263 ЦПК України\~підлягають врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права. В даному випадку сторонами не було досягнуто згоди щодо істотних умов договору №20 від 21 серпня 2007 року, зокрема, [PERSON] відмовила у виготовленні агрохімічного паспорту земельних ділянок, без якого неможлива передача земельних ділянок для потреб фермерського господарства, а також не прийняла орендну плату у розмірі 12 відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, у зв`язку з чим з боку орендодавця мало місце заперечення щодо пролонгації згаданого договору, що в контексті ст.33 Закону України «Про оренду землі», є підставою для припинення переважного права орендаря на укладення договору оренди землі. Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у своїй постанові від 21 березня 2018 року у справі № 389/984/17 (провадження № 61-10003 св 18). Таким чином, доводи позивачів про невизнання орендодавцем його переважного права, передбаченого спірним договором та статтею 33\~Закону України\~«Про оренду\~землі» є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо такого невизнання, позивачі в порядку статті 81\~ЦПК України не довели, що орендодавець уклав договір оренди спірних земельних ділянок з іншим орендарем на тих самих умовах, які запропоновані попереднім наймачем при реалізації переважного права. \~Щодо позовних\~вимог про\~визнання незаконними\~та скасування\~наказів Головного\~управління Держгеокадастру\~у Житомирській\~області,\~і визнання\~недійсними договорів\~купівлі -\~продажу земельних\~ділянок,\~суд зазначає,\~що відповідно\~до ч.4\~ст.122\~ЗК України\~Головне управління\~Держгеокадастру у\~Житомирській області\~є\~територіальним органом\~виконавчої влади\~з питань\~земельних ресурсів\~у галузі\~земельних відносин,\~який уповноважений\~здійснювати передачу\~земельних ділянок\~сільськогосподарського призначення\~державної власності,\~крім випадків,\~визначених частиною\~восьмою цієї\~статті,\~у власність\~або у\~користування для\~всіх потреб.\~Винесені ГУ\~Держгеокадастр у\~Житомирській області\~спірні накази\~є ненормативними\~актами,\~що застосовуються\~одноразово і\~з прийняттям\~яких виникають\~правовідносини,\~пов`язані\~з реалізацією\~певних суб`єктивних\~прав та\~охоронюваних законом\~інтересів,\~вказані накази\~вичерпали свою\~дію внаслідок\~їх виконання. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази неправомірної поведінки відповідачів\~фізичних осіб, під час приватизації земельних ділянок та укладення договорів купівлі-продажу, питання про визнання недійсними яких ставиться в позовні й заяві. Згідно\~ст.58 ЦПК України, належними доказами є докази, які містять інформація щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 3, 4\~статті 12 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Враховуючи вищезазначене, суд відмовляє в задоволенні позову [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі.

Outcome: dismissed