Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 34 356 гривень 92 копійки заборгованості по кредитному договору та 347 гривень 57 копійок судового збору. Заявлені вимоги обґрунтовують тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 30.09.2005 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказують, що підписання вказаного договору є прямою і безумовною згодою відповідача щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банкіських послуг. Зазначають, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складають між ним та банком договір, про що свідчить її підпис у заяві. Посилаються, що при укладенні кредитного договору керувались ч.1 ст. 634 ЦК України. Вказують, що банк свої зобов»язання за договором виконав. Відповідач зобов'язалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Посилаються, що згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов»язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, але відповідач взяті на себе зобов»язання належним чином не виконала, своєчасно не надала банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками і іншими витратами згідно умов договору, тому станом на 31.05.2015 року заборгованість перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить - 34 356 гривень 92 копійки, з яких: заборгованість за кредитом - 12 087,02 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 18 357,67 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 1800,00 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 1 612,23 гривень, яку просять стягнути з відповідача в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з"явився, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, про що свідчить розписка, звернулись до суду з клопотанням про розгляд справи без участі представника позивача (а.с.100,111), позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а отже суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась в установленому законом порядку, з клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталась. Направлені судом рекомендовані листи за місцем реєстрації і адресою, вказаною відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення повернулись неврученими «за закінченням терміну зберігання», судовим розпорядником судові повістки не були вручені через відсутність адресата за адресами реєстрації і вказаною в заяві про скасування заочного рішення, про що складено відповідні акти. Згідно ч.3 ст.27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов»язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов»язки. На осіб, які беруть участь у справі, покладається обов»язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов»язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання (рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментарія [PERSON] проти Іспанії»). Зважаючи на те, що [PERSON] не отримує направлені їй судом поштові відправлення (судові повістки), що дає підстави вважати, що відповідач в порушення приписів ч.3 ст.27 ЦПК України зловживає своїми процесуальними правами, з огляду на те, що вона виклала свою позицію у даній справі в запереченнях проти позову (а.с.53-55) та заяві про перегляд заочного рішення (а.с.62-68), суд вважає за можливе розглянути дану справу у її відсутності. Оскільки сторони в судове засідання не з»явились, у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: розрахунок заборгованості (а.с.6-9), заяву позичальника (а.с.10), умови та правила надання банківських послуг та правила користування платіжною карткою (а.с.11-16), копію-витяг з паспорту [PERSON] (а.с.17), довідку з ЄДРПОУ (а.с.18), банківську ліцензію № 22 від 05.10.2011 року (а.с.20), свідоцтво про державну реєстрацію ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.20 на звороті), витяг із статуту ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» (а.с.21), довідку адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернігівській області від 17.07.2015 року (а.с.35), свідоцтва про народження [PERSON] і [PERSON] (а.с.39,40), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта [PERSON] (а.с.48), заперечення проти позову (а.с.53-55, 65-67), заяву про перегляд судового рішення (а.с.62-63), суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд виходить з наступного: 30.09.2005 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на суму 1500 гривень 00 копійок на платіжну картку «Універсальну» на два роки з умовою сплати процентів за користування кредитом у розмірі 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Встановлено порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості (а.с.10). Кредитний ліміт неодноразово збільшувався (а.с.48). Згідно зі статтями 526, 530, 610, ч. 1 ст.612 ЦК України зобов»язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов»язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання (неналежне виконання). Станом на 31.05.2015 року, згідно наданого позивачем розрахунку (а.с.6-9) заборгованість [PERSON] перед ПАТ комерційний банк «ПриватБанк» становить - 34 356 гривень 92 копійки, з яких: заборгованість за кредитом - 12 087,02 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом - 18 357,67 гривень, заборгованість за пенею та комісією - 1800,00 гривень, штраф (фіксована частина) - 500,00 гривень, штраф (процентна складова) - 1 612,23 гривень. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України). Про застосування позовної давності [PERSON] заявляла клопотання (а.с.53-55, 62-63, 65-67). Статтями 257 і 258 ЦК України встановлені загальний і спеціальні строки позовної давності (в даному випадку трирічний строк з вимогами про стягнення заборгованості і відсотків та річний строк до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) . Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов»язано його початок. Відповідно до п.3.1.1., п.5.4 Умов і правил надання банківських послуг (з якими [PERSON] ознайомлена і погодилась, про що свідчить її підпис на заяві і що вона не оспорює) строк дії картки зазначений на лицьовому боці карти (місяць і рік) і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі - останнім днем місяця, указаного на картці. Пунктом 3.1.3. зазначених Умов передбачено, що по закінченню строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії). В заяві [PERSON] від 30.09.2005 року (а.с.10) зазначено строк дії картки «Універсальної» 2 роки, строк дії кредитного ліміту 2 роки, порядок погашення заборгованості - щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Доказів на підтвердження того, що строк дії виданої позивачем відповідачу кредитної картки було продовжено на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії) у відповідності до п.3.1.3. Умов і правил надання банківських послуг, ПАТ КБ «ПриватБанк» суду не надало, а отже строк дії картки закінчився 30.09.2007 року, строк позовної давності з вимогами про стягнення останнього платежу і процентів збіг 30.09.2010 року, як збіг і річний строк звернення з вимогами про стягнення штрафу (п.8.6. Умов і правил надання банківських полуг - після збігу 120 днів з дня неповернення кредиту) і пені. З даним позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду 05.07.2015 року. Проаналізувавши всі докази в їх сукупності з правовими нормами, а саме ст.ст.253, 257, 258, 267, 526, 530, 610, ч. 1 ст.612 ЦК України, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог в повному обсягу. Вказаний висновок суду повністю узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, висловленими ним у справах № 6-154цс15, 6-31цс15, 6-1926цс15, 6-103цс14, 6-167цс14, які мають враховуватись при застосуванні норм права в силу ч.1 ст.360-7 ЦПК України. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed