Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

У квітні 2015 р. до Новомиргородського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Тишківської сільради, Новомиргородської РДА, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ГУЮ у Кіровоградській області, Відділ Держземагенства про визнання права власності на земельну частку (пай) та покладення на відповідачів зобовязання передати земельну ділянку позивачеві у приватну власність. Позивач вказав, що з 19 жовтня 1987 року по 12 червня 1997 року працював у КСП «Капітанівський цукрокомбінат» (до 9 жовтня 1995 року «Свеклосавхоз Капитановского сахкомбината»), розташованого в смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області і працював трактористом 1 -го класу, був членом цього підприємства, після виходу на пенсію продовжує проживати на території Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області. Позивач, як член вказаного колективного сільськогосподарського підприємства, був присутній на загальних зборах, де було прийнято рішення про виділення земельних ділянок всім членам господарства та був включений до списку додатку до Державного акта на право колективної власності на землю серії КР 000026 від 04.03.1996 року, відповідно до якого землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення розпорядження районної державної адміністрації народних депутатів Кіровоградської області від 27 грудня 1995 р. за №163-р, акт зареєстровано в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за № 26. Викладене підтверджується, крім вказаного Державного акта, довідкою відділу Держземагенства від 27.02.2015 року, в якій зазначено, що я включений до списку колгоспників та пенсіонерів КСП «Капітанівський цукрокомбінат», які мають право на одержання земельної частки (паю) до Державного акту на право колективної власності на землю серії КР №000026 від 27 грудня 1995 року за №281, вартість земельної ділянки на території Тишківської сільської ради Новомиргородського району станом на 01.01.2015 року становить 110.332 гривні. Площа земельної частки складає 4,30 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується листом голови Новомиргородської РДА від 27.03.2015 року за № п-37-5. Про можливість отримати сертифікат на виділену земельну ділянку йому ніхто не повідомляв. Вважаючи, що в будь який час має право отримати належну йому земельну ділянку у приватну власність, у березні 2015 року позивач звернувся до Новомиргородської РДА із заявою, в якій просив виділити йому в натурі земельну ділянку та надати дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення її меж в натурі (на місцевості). Із відповіді голови Новомиргородської районної державної адміністрації вбачається, що позивач дійсно включений за № 281 до списку-додатку до Державного акта на право колективної власності на землю Капітанівського сільськогосподарського підприємства «Капітанівський цукрокомбінат» серії КР № 000026 від 27 грудня 1995 року, але виділити йому земельну ділянку в натурі можливе лише на підставі рішення суду. Посилаючись на ст. 14 Конституції України, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст. ст. 1, 5, 9-10 Закону України «Про колективні сільськогосподарські підприємства», ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», просить суд визнати його, [PERSON], як члена колишнього КСП «Капітанівський цукрокомбінат» смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області право на земельну часку (пай) площею 4,30 умовних кадастрових гектарів вартістю 110332 гривні, відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії KP №000026 від 27 грудня 1995 року по колективному КСП «Капітанівський цукрокомбінат» на території Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області; зобовязати Новомиргородську районну державну адміністрацію Кіровоградської області та Тишківську сільську раду Новомиргородського району Кіровоградської області передати йому безоплатно у приватну власність вищезазначену земельну ділянку з наданням дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). В подальшому на клопотання представника позивача до участі у справі у якості співвідповідачів були залучені Капітанівська селищна та [PERSON] сільська ради Новомиргородського району Кіровоградської області, однак, не зважаючи на їх залучення до справи, позивачем не були внесені зміни до позовної заяви та не було предявлено позовних вимог до цих співвідповідачів. У судовому засіданні позивач - [PERSON] та його представник - [PERSON] підтримали позов повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Належним чином повідомлений про дату час та місце судового засідання відповідач 2 Новомиргородська РДА у жодне судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, до суду надійшла його заява з проханням розгляду справи за відсутності його представника, в якій також вказав, що, за наявності достатніх правових підстав, не заперечує проти позовних вимог позивача. Також у жодне судове засідання не зявилась та про причини неявки суд не повідомила, своєї позиції щодо позовної заяви до суду не надала належним чином повідомлена про дату час та місце їх проведення третя особа-2: ГТУЮ у Кіровоградській області. Інші учасники судового розгляду не заперечували проти можливості судового розгляду за відсутності відповідача 2 та третьої особи -2, а тому суд, враховуючи положення частини другої статті 158 ЦПК України, згідно з якою особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів, оскільки у справі є достатньо матеріалів про їх права та взаємовідносини. Представники співвідповідачів: Тишківської сільської ради - [PERSON] до суду своєї позиції щодо заявленого позову не надав; Капітанівської селищної ради - [PERSON] позовні вимоги визнала частково: вказавши, що не заперечує проти виділення позивачу в натурі на місцевості земельної частки (паю), але звертає увагу суду, що згідно записів в трудовій книжці позивача на момент видачі 4 березня 1996 року Державного акта на право колективної власності серії КР 000026 позивач був звільнений з КСП «Капітанівський цукрокомбінат» за власним бажанням, а тому вирішення позову відносить на розсуд суду; [PERSON] сільської ради - [PERSON] проти задоволення позову заперечував в повному обсязі через те, що позивач на момент видачі 4 березня 1996 року Державного акта на право колективної власності серії КР 000026 вже був звільнений з КСП «Капітанівський цукрокомбінат» за власним бажанням та вважає за необхідне застосувати позовну давність, про що заявив суду; представник третьої особи - 1 Відділу Держземагенства - [PERSON] проти виділення позивачеві земельної ділянки не заперечувала, оскільки він був включений до Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Капітанівський цукровий комбінат». Заслухавши зазначені пояснення учасників судового розгляду, показання свідків та безпосередньо дослідивши письмові докази та інші матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову з таких міркувань. За правилами ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У даному випадку суд вважає, що визнання позову Новомиргородською РДА не є абсолютним, оскільки відповідач обумовлює його «наявністю достатніх правових підстав», часткове визнання Капітанівською селищною радою та відсутність заперечень у представника відділу Держземагенства проти виділення позивачеві земельної ділянки суперечить закону. Відповідно до положень ст. ст. 5, 9-10 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» пай є власністю члена підприємства. Спори, що виникають при здійсненні цього права, розглядаються судом. Як вбачається з пояснень позивача та наданих сторонами документів, позивач працював з 19.1.1987 р. по 15.01.1996 р. в Бурякорадгоспі Капітанівського цукрокомбінату, який 19.10.1995 р. було перетворено в КСП «Капітанівський цукрокомбінат», був членом цього підприємства і його прізвище під № п/п 281 було включено до Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Капітанівський цукровий комбінат» станом на 1 жовтня 1995 року, який додається до Державного акта на право колективної власності серії КР 000026, однак сертифікат про право на земельну частку (пай) йому не було видано, на даний час він проживає у [INFO]. Ці ж обставини підтверджуються: фотокопією доданого до Державного акта на право колективної власності серії КР 000026 від 4 березня 1996 року, виданого КСП «Капітанівський цукрокомбінат» на території Капітанівської селищної, [PERSON] та Тишківської сільських [PERSON] РДА Новомиргородського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 26, Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Капітанівський цукровий комбінат» станом на 1 жовтня 1995 року, в якому під № п/п 281 зазначений [PERSON], місце проживання Тишківка; записами у трудовій книжці, згідно з якими [PERSON] працював з 19.1.1987 р. по 15.01.1996 р. в Бурякорадгоспі Капітанівського цукрокомбінату, що був перетворений 19.10.1995 р. в КСП «Капітанівський цукрокомбінат»; показаннями свідків [PERSON] та [PERSON], які працювали разом з позивачем і були присутні під час розпаювання землі; листами відділу Держземагенства від 27.03.2015 № П-37-5 та № П-38-5 про включення позивача за № 281 до вищезгаданого Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Капітанівський цукровий комбінат» станом на 1 жовтня 1995 року, який додається до Державного акта на право колективної власності серії КР 000026 від 4 березня 1996 року; довідкою Тишківської сільради від 11.03.2015 року №163, згідно з якою позивач дійсно зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]; За абзацом третім статті 2 та ст. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Абзацом четвертим частини першої, частиною третьою статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ визначено наступне: член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного кодексу України (далі ЦКУ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Тобто, право особи на земельну частку (пай) виникає дня видачі державного акта на право колективної власності на землю у випадку наявності членства КСП та зазначення прізвища у списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Згідно ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у ньому розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. За правилами частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є, зокрема, рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Щодо заяви представника відповідача [PERSON] сільської ради - [PERSON] про необхідність застосувати наслідки пропуску позивачем позовної давності для звернення до суду за захистом своїх прав, то суд вважає, що судом не може бути застосована позовна давність, оскільки, з огляду на вищенаведені положення, право особи на земельну частку (пай) виникає з моменту отримання сільськогосподарським підприємством державного акту на право колективної власності, в якому ця особа визнана як така, що має право на земельну частку (пай), це право є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності У судовому засіданні зясовано, що прізвище позивача було включено до списків членів КСП «Капітанівський цукрокомбінат», які додаються до державного акту на право колективної власності на землю зазначеного КСП, однак сертифікат на право власності на земельну частку пай позивачеві видано не було, останнє підтверджується: листом Відділу Держземагенства від 28.05.2015 № 826/01-10 відповідно до якого згідно записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новомиргородською РДА громадянам: КСП Капітанівського цукрокомбінату, на імя [PERSON] сертифікат на право на земельну частку (пай) по КСП «Капітанівський цукрокомбінат» не виписувався та не видавався, листами Тишківської сільради від 02.06.2015 № 83, Капітанівської селищної ради від 02.06.2015 р. № 71, [PERSON] сільської ради від 02 червня 2015 року № 93, згідно з якими [PERSON] не звертався, відповідно, до сільської, селищної ради із заявою про видачу йому сертифіката про право на земельну частку (пай в результаті розпаювання колишнього КСП Капітанівський цукрокомбінат). Водночас [PERSON] предявив позов в якому просить визнати його, [PERSON], як члена колишнього КСП «Капітанівський цукрокомбінат» смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області право на земельну часку (пай) площею 4,30 умовних кадастрових гектарів вартістю 110332 гривні, відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії KP №000026 від 27 грудня 1995 року по колективному КСП «Капітанівський цукрокомбінат» на території Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області; зобовязати Новомиргородську районну державну адміністрацію Кіровоградської області та Тишківську сільську раду Новомиргородського району Кіровоградської області передати йому безоплатно у приватну власність вищезазначену земельну ділянку з наданням дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Однак, як вбачається з досліджених судом доказів позивач був включений до Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Капітанівський цукровий комбінат» станом на 1 жовтня 1995 року, доданого до Державного акта на право колективної власності серії КР 000026 від 4 березня 1996 року, виданого КСП «Капітанівський цукрокомбінат» на території Капітанівської селищної, [PERSON] та Тишківської сільських [PERSON] державною адміністрацією Новомиргородського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №26, а не від 27 грудня 1995 року по колективному КСП «Капітанівський цукрокомбінат» на території Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області, як зазначає позивач у своїх позовних вимогах. Як вбачається з фотокопії Державного акта на право колективної власності серії КР 000026 від 4 березня 1996 року, виданого КСП «Капітанівський цукрокомбінат» на території Капітанівської селищної, [PERSON] та Тишківської сільських [PERSON] державною адміністрацією Новомиргородського району Кіровоградської області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за №26, землю передано у колективну власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до розпорядження районної державної адміністрації від 27 грудня 1995 року № 163-р. Виготовлення сертифікатів проводилось згідно розпорядження голови Новомиргородської райдержадміністрації від 25 березня 1996 року № 127 р., видача громадянам в період з 20 травня 1996 року по 25 грудня 2001 року (листи Новомиргородської РДА від 27.03.15 № П-37-5, Відділу Держземагенства від 28.05.2015 № 826/01-10). Крім того, як зазначають Новомиргородська РДА та Відділ Держземагенства в своїх листах, відповідно, від 26.05.2015 № 01-27/3/1 та від 28.05.2015 №826/01-10 в сертифікатах на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Капітанівський цукрокомбінат» місце розташування земельної частки (пай) не зазначено, вказане лише місце розташування КСП «КАпітанівський цукрокомбінат» - смт. Капітанівка та місце проживання власника сертифіката. Таким чином позовна вимога позивача визнати його, [PERSON], як члена колишнього КСП «Капітанівський цукрокомбінат» смт. Капітанівка Новомиргородського району Кіровоградської області право на земельну часку (пай) площею 4,30 умовних кадастрових гектарів вартістю 110332 гривні, відповідно до Державного акта на право колективної власності на землю серії KP №000026 від 27 грудня 1995 року по колективному КСП «Капітанівський цукрокомбінат» на території Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області не відповідає фактичним обставинам справи, а саме: реквізитам (даті) Державного акта на право колективної власності на землю серії KP №000026 у доданому до якого Списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства «Капітанівський цукровий комбінат» станом на 1 жовтня 1995 року позивач включений за № п/п 281; також вказівка у позовній вимозі позивача на місце розташування КСП «Капітанівський цукрокомбінат» лише на території Тишківської сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області не відповідає матеріалам справи (фотокопії Державного акта на право колективної власності серії КР 000026 від 4 березня 1996 року, листам Новомиргородської РДА та Відділу Держземагенства), з яких вбачається, що КСП «Капітанівський цукрокомбінат» розташовувався на території Капітанівської селищної, [PERSON] та Тишківської сільських [PERSON]; при цьому, як зазначають Новомиргородська РДА та Відділ Держземагенства в своїх листах, відповідно, від 26.05.2015 № 01-27/3/1 та від 28.05.2015 №826/01-10 в сертифікатах на право на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Капітанівський цукрокомбінат» місце розташування земельної частки (пай) не зазначено, вказане лише місце розташування КСП «Капітанівський цукрокомбінат» - смт. Капітанівка та місце проживання власника сертифіката, а тому судом така позовна вимога не може бути задоволена. Щодо позовної вимоги позивача зобовязати Новомиргородську районну державну адміністрацію Кіровоградської області та Тишківську сільську раду Новомиргородського району Кіровоградської області передати йому безоплатно у приватну власність вищезазначену земельну ділянку з наданням дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), то суд вважає, що вона не відповідає вимогам ясності викладу, однозначності для розуміння та застосування, свободі від суперечностей, оскільки не зрозуміло яку земельну ділянку позивач просить зобовязати відповідачів передати йому, при цьому, як вбачається зі змісту його позовної заяви, позивач ототожнює право на земельну частку пай з правом на земельну ділянку, не розмежовує встановлені законодавством процедури виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) та передачі земельної ділянки, а тому суд вважає, що така позовна вимога не може бути задоволена судом через відсутність в ній вказівки на ідентифікуючі ознаки земельної ділянки, оскільки згідно правової позиції, висловленої Судовою палатою у цивільних справах ВСУ під час розгляду справи № 6-10цс15, за змістом статті 79 ЗК України земельна ділянка це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Згідно з нормою статті 79-1 ЗК України земельна ділянка набуває ознак об'єкта цивільних прав з моменту її формування з присвоєнням кадастрового номера та внесення в Державний земельний кадастр. Ураховуючи наведене, на підставі ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. 2 Указу Президента України від 10.11.1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», ст. ст. 2, 5, 7 Указу Президента України від 08.08.1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст. ст. 5, 9-10, 31 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», ст. ст. 12, 17, 115, 158, пп. 10, 12, 17 Перехідних положень ЗК України, ст. ст. 1-2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», суд прийшов до висновку, що позов не може бути задоволений. З урахуванням вищевикладеного,

Outcome: dismissed