overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

07.12.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, вказуючи, що перебуває у шлюбі з відповідачем 12 березня 1999 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Іллічівської райдержадміністрації виконкому Одеської міськради, актовий запис №79. Від шлюбу сторони мають повнолітнього сина [PERSON], [INFO] та двох малолітніх дітей: доньку Катерину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем стосунки не склалися так, як у них різні погляди на сімейне життя, через що в сімї часто виникали суперечки та сварки. Подружні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Позивачка вважає, що їх сімя фактично розпалася. Позивачка переконана, що подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливо і суперечить її інтересам. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, немає. Між ними досягнуто угоду про утримання дітей, тому позивачка просила суд позов задовольнити. У дане судове засідання позивачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "Спину" (а.с. 18). Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час слухання справи, до суду не зявився, не повідомив суд про причину неявки (а.с. 14). Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Суд вважає, що між сторонами склались правовідносини, які виникають із сімейного законодавства і повязані з розірванням шлюбу, тому необхідно керуватися Сімейним кодексом України. Згідно до ст. 24, ч. 3 ст. 105, ст. 112 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Як видно із копії свідоцтва про укладення шлюбу сторони дійсно знаходяться у шлюбі (а.с. 7). Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: доньку Катерину, [INFO], та сина [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження (а.с. 8,9). Враховуючи характер сімейних відносин сторін, які не підтримують подружні відносини, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 113, 114 СК України, особа, яка змінила своє прізвище, у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін - "Спину". На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

07 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 червня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м. Донецька , актовий запис № 149. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою, спору про якого не має. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у зв'язку з тим, що під час спільного проживання між ними склалися відношення взаємного непорозуміння одне одного, а тому було втрачено почуття поваги та довіри одне до одного, у результаті чого їх подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам та здоров'ю. З часу припинення шлюбних відносин, сторони не проживають однією сім'єю, відновлювати сім'ю немає ніякого сенсу. В даний час сумісне господарство не ведеться. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, надання строку на примирення вважає недоцільним, після розірвання шлюбу просила прізвище залишити - «[PERSON]». У попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав, на примирення не згоден. Суд, вислухавши сторони, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - це одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка (ст. 24 Сімейного кодексу України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання (ст. 104 Сімейного кодексу України). Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин. Суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинно бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

07 березня 2017 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом до відповідача, позовні вимоги мотивуючи тим, що з 27.04.2007 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Шлюб з відповідачем розірвано з лютого 2017 року. Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому звернувся з позовом про стягнення аліментів з відповідача на неповнолітню дитину у розмір 1/4 частини від усіх доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позовної заяви. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд дослідивши матеріали справи приходить до наступного. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] серії [NUMBER], виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецькій області 23.11.2009 року, батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON]. Відповідно довідки виданої Об,єднання співвласників багатоквартального будинку "Сяйво-106" 27.02.2017, до складу сім,ї [PERSON] входить син [PERSON], 2009 року народження. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Згідно з ст. 79 ч. 1 СУ України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Виходячи з наведеного суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та з відповідача необхідно стягнути аліменти на неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, з дня подачі позовної заяви до досягнення дитиною повноліття. Суд бере до уваги положення п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", відповідно до якого позивач звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, та стягує судовий збір з відповідача,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-09 00:00:00

07 березня 2018 року позовну заяву, подану ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Ухвала набрала законної сили 07.03.2018 року. 10 серпня 2018 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила повернути судовий збір у розмірі 1762 гривень 00 копійок, сплачений за подання вказаної позовної заяви. \~ \~ \~ \~Згідно ч.2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Враховуючи викладені обставини, заява про повернення судового збору підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір поверненню особі, яка його сплатила. .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

07 березня 2018 року позовну заяву, подану ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Ухвала набрала законної сили 07.03.2018 року. 14 серпня 2018 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила повернути судовий збір у розмірі 1600 гривень 00 копійок, сплачений за подання вказаної позовної заяви. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Враховуючи викладені обставини, заява про повернення судового збору підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір поверненню особі, яка його сплатила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

07 березня 2018 року позовну заяву, подану ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Ухвала набрала законної сили 07.03.2018 року. 14 серпня 2018 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила повернути судовий збір у розмірі 1762 гривень 00 копійок, сплачений за подання вказаної позовної заяви. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Враховуючи викладені обставини, заява про повернення судового збору підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір поверненню особі, яка його сплатила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

07 березня 2018 року позовну заяву, подану ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Ухвала набрала законної сили 07.03.2018 року. 14 серпня 2018 року представник ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила повернути судовий збір у розмірі 1762 гривні 00 копійок, сплачений за подання вказаної позовної заяви. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Враховуючи викладені обставини, заява про повернення судового збору підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір поверненню особі, яка його сплатила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

07 березня 2018 року позовну заяву, подану ПАТ КБ "ПриватБанк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було повернуто позивачу на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Ухвала набрала законної сили 07.03.2018 року. 20 серпня 2018 року представник АТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила повернути судовий збір у розмірі 1762 гривні 00 копійок, сплачений за подання вказаної позовної заяви. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст.133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. Враховуючи викладені обставини, заява про повернення судового збору підлягає задоволенню, а сплачений судовий збір поверненню особі, яка його сплатила.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

07 вересня 2013 року сторони зареєстрували шлюб у Джулинській сільській ради Бершадського району Вінницької області (актовий запис № 21). Дітей від шлюбу не має. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON]. про розірвання шлюбу. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач в позовній заяві вказує, що причиною, яка спонукала його звернутись до суду з позовом про розірвання шлюбу є те, що у них з дружиною різні характери та погляди на сімейне життя , внаслідок чого вони припинили сімейні відносини, тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач в судове засідання не з"явився, однак надіслав до суду телеграму , в якій позов підтримує, розгляд справи проводити без його участі. Відповідачка в судове засідання не з"явилася повторно, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи у суді , про причини неявки суд не повідомила , тому суд вважає за необхідне справу розглянути у її відсутність на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи та усі зібрані по справі докази, давши їм оцінку в сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 07 вересня 2013 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано в Джулинській сільській ради Бершадського району, Вінницької області про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 21. Від цього шлюбу дітей не мають , однак відповідачка не бажає розірвати шлюб в органах РАЦС. Судом з'ясовано, що сторони наміру зберегти сім"ю не мають, позивач наполягав на розірванні шлюбу про що надав суду заяву відповідного змісту, а відповідачка в судове засідання не з"явилася , чим знехтувала своє право на примирення. Виниклі правовідносини регулюються ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113 СК України, відповідно до яких шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню: шлюб між сторонами має бути розірваний, оскільки судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін . Відповідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, оскільки позивач поніс витрати з оплати судового збору у розмірі 243,6 грн., дані кошти слід стягнути на його користь з відповідачки. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

07 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути аліменти у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO], через ненадання батьком утримання у добровільному порядку. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала. Показала, що чоловік з сім"єю не проживає, утримання синові не надає. Забезпеченням потреб дитини слугує матеріальна допомога від її батьків. Відповідач, за належності повідомлення про дату, час та місце розгляду справи шляхом газетного оголошення в періодичному виданні 01 жовтня 2015 року до суду не з'явився. Про причини неявки не сповістив і заяви про відкладення розгляду справи не надав. Суд, за згоди позивачки, ухвалив про розгляд справи заочним порядком у відповідності до глави 8 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони у справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується представленою копією свідоцтва про шлюб серії 1-ФП №091717, виданого на підставі актового запису №5 від 15 червня 2013 року, проведеного в Книзі реєстрації шлюбів Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області (а.с.4). Від шлюбу подружжя мають сина [PERSON], [INFO]. Про таке свідчать записи свідоцтва про народження дитини серії І-ФП за №191407, виданого за актовим записом №17 від 14 жовтня 2013 року, місце реєстрації - Афанасіївська сільська рада Снігурівського району Миколаївської області (а.с.5). Дитина проживає з матір"ю за довідкою про склад сім'ї від виконавчого комітету Нововасилівської сільської ради за №736 від 31 серпня 2015 року (а.с.6). Позивачка ствердила про невиконання відповідачем обов"язку утримання дитини за їх роздільного проживання. Вказаної обставини відповідач належними доказами не заперечив. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Відповідач вказаного обов"язку не виконує. Згідно ст.181 СК України, одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядку ст.182 СК України, суд враховує задовільний стан здоров'я дитини та її матеріальне становище за відсутності власного майна і джерел доходів, надання утримання лише матір'ю, а також майнове положення відповідача, стосовно якого позивачка посвідчила про працездатність і відсутність утриманців. Судом не встановлено інших обставин, які б могли вплинути на визначення розміру стягнення. Суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька, відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його доходу, починаючи з дати звернення позивачки до суду з позовом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON],\~ просила постановити рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та відповідачем 06 березня 2002 року відділом реєстрації актів громадянського стану Баранівського районного управління юстиції Житомирської області\~ \~ актовий запис № 10, неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишити\~ на проживання з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON]. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося тому, що в них різні погляди на сімейне життя та обовязки. Відповідач зловживає спиртними напоями. Тому в сімї відбуваються сварки, які призвели до того, що вони стали чужими людьми. Позивач просить строку для примирення не надавати , наполягає на розірванні шлюбу , вважає, що їх подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, а тому шлюб необхідно розірвати. В судове засідання позивач\~ [PERSON] не\~ з"явилась,\~ подала\~\~ до суду\~ заяву\~ про\~ розгляд\~ справи\~\~ у\~\~ її\~ відсутності, де\~ вона\~ позовні\~ вимоги\~ підтримала. Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання\~ не\~ з"явився\~ , про час\~ та\~ місце\~ розгляду\~ справи\~\~ повідомлений\~ належно, що підтверджується\~ поштовим\~ повідомленням. Він подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] обгрунтований, а тому підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритись вона не бажає,\~\~ відповідач\~ позовні вимоги визнав,\~\~\~ тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних результатів не дали. \~\~\~Так як спір про\~ місце\~ проживання\~\~ дитини\~ відсутній, суд залишає неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] на\~\~ проживання для позивача. На підставі ст. 88 ЦПК України суд стягує судовий збір на користь держави із відповідача, так як позивач звільнена від його сплати згідно ст. 5 ч.1 п. 9 Закону України "Про судовий збір" .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

07 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 19.01.2013 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку Анну, [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинено та вони проживають окремо з травня 2017 року. Причиною стала відсутність взаєморозуміння, розходження поглядіав на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства, виховання дітей. Тому, оскільки їх шлюб існує формально, просить розірвати його. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала та просила суд залишити їй прізвище, яке вона отримала під час реєстрації шлюбу. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 19 січня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області серії І-ФП № 132189 за актовим записом №7 (а.с. 3). Від спільного подружнього життя мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії серії І-ФП № 186622 (а.с. 4), сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії серії І-ФП № 228878 (а.с. 6), доньку Анну, [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії серії І-ФП № 198804 (а.с. 5). Вислухавши позивачку, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому у судовому засіданні суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд, вважає що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя неможливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу відповідачка у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище "Побережець" на "Нагаєц". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір сплачений нею при зверненні до суду у розмірі 640 гривень.

Outcome: approved