Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

У листопаді 2017 року [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що 06.08.1999 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі. Від даного шлюбу у них народився син: [PERSON], [INFO], відповідач матеріальної допомоги їй на утримання дитини не надає. Позивач просить винести рішення про стягнення аліментів з відповідача на її користь щомісячно на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, однак від неї надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання зявився, проти позову не заперечив. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідача по справі, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом обєктивно встановлено, що в зареєстрованому шлюбі у сторін народився син: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БВ № 097818 від [INFO]. В матеріалах справи міститься свідоцтво про шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Артемівську реєстраційної служби Артемівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, укладений між [PERSON] та [PERSON], 06.08.1999 року, актовий запис № 258. Відповідно до довідки виданої Чемеровецькою селищною радою від 03.11.2017 року за №3216 вбачається, що [PERSON], [INFO] зареєстрований разом із [PERSON] по вул. Хмельницька, 72а в смт.Чемерівці Хмельницької області. Обовязок утримувати батьками своїх неповнолітніх дітей, передбачений ст.180 СК України, однак даний обовязок відповідач не виконує та матеріальної допомоги позивачу з приводу утримання неповнолітньої дитини як її батько не надає. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. за N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~також передбачено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2\~ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ч.3 ст. 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, слід визначити в процентному відношенні до заробітку [PERSON], щомісячно в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 640 грн. 00 коп. судового збору.

Outcome: approved