Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-07 00:00:00

У червні 2020 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м. Чернівці із вищевказаною заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, в обґрунтування якої вказувала, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Ще за життя [PERSON] , а саме 05 серпня 1999 року вона та її чоловік придбали приміщення магазину загальною площею 160,1 кв.м. в [ADDRESS] . Зазначала, що 07 вересня 1999 року з метою переобладнання даного приміщення [PERSON] отримав рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №618/18, в якому йому було дозволено переобладнати нежитлове приміщення колишнього магазину по [ADDRESS] під житло за власні кошти, переобладнання погодити з відповідними службами. Разом з тим, за життя [PERSON] провів переобладнання нежитлового приміщення під житло, але не встиг завершити дооформлення документів, погодження їх з відповідними службами, у зв`язку з передчасною смертю. Після його смерті відкрилась спадщина на нежитлове приміщення по [ADDRESS] . Вказувала, що вона, як дружина померлого, належить до першої черги спадкоємців за законом. Крім неї, спадкоємцями за законом, є їх син - [PERSON] , який спадщину після смерті батька не прийняв та на неї не претендує. 05 червня 2020 року вона звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Половинської О.Б. із заявою про відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Однак, у відкритті спадкової справи було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини у шість місяців, встановленого ст. 1270 ЦК України, та не подання інших документів, які підтверджують своєчасне прийняття спадщини. При цьому зазначено, що виключення із цього є той факт, що вона була зареєстрована чи постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за одною адресою. Разом з тим посилалася на те, що вона з 1999 року разом із чоловіком фактично проживали за адресою: [ADDRESS] , хоча місце їх реєстрації зазначено за адресою: [ADDRESS] , оскільки вони не могли провести реєстрацію свого місця проживання по [ADDRESS] , так як не було завершено оформлення документів на дане приміщення як житло. Посилаючись на вказане, а також на те, що підтвердження факту постійного проживання зі спадкодавцем необхідне їй для отримання свідоцтва про право на спадщину, отримати яке на даний час вона позбавлена можливості, оскільки відсутні відповідні докази на підтвердження факту постійного проживання із спадкодавцем, просила встановити факт постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на час його смерті. У судове засідання заявниця, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи не з`явився. Разом з тим, від її представника через канцелярію суду надійшла заява, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності. \~ \~ \~ \~Від заінтересованої особи через канцелярію суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутності, в якій також вказано на те, що він не заперечує проти задоволення заяви. \~ \~ \~ \~На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~судове засідання проводилось без технічної фіксації. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, судом встановлено, що [INFO] помер чоловік заявниці [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції (а.с. 6), після смерті якого відкрилась спадщина на нежитлове приміщення по [ADDRESS] . Зокрема, встановлено, що ще за життя [PERSON] , а саме 05 серпня 1999 [INFO] заявниця та її чоловік придбали приміщення магазину загальною площею 160,1 кв.м. в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу (а.с. 12). В подальшому, 07 вересня 1999 року з метою переобладнання даного приміщення [PERSON] отримав рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №618/18, в якому йому було дозволено переобладнати нежитлове приміщення колишнього магазину по [ADDRESS] під житло за власні кошти, (а.с. 14), яке було проведено, однак незавершено дооформлення документів, погодження їх з відповідними службами, у зв`язку з передчасною смертю. Також встановлено, що заявниця, як дружина померлого, належить до першої черги спадкоємців за законом. Крім неї, спадкоємцями за законом, є їх син - [PERSON] , який спадщину після смерті батька не прийняв та на неї не претендує, що підтверджується його відповідною заявою, поданою в ході розгляду справи. 05 червня 2020 року заявниця [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Половинської О.Б. із заявою про відкриття спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , однак, у відкритті спадкової справи їй було відмовлено у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини у шість місяців, встановленого ст. 1270 ЦК України, та не подання інших документів, які підтверджують своєчасне прийняття спадщини (а.с. 15). Так, відповідно до вимог ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до вимог ст.1268\~ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. При цьому, відповідно до роз`яснень п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином,\~ст. 1268 ЦК України, для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Статтею 315 ЦПК України\~визначено факти, які можуть встановлюватись у судовому порядку. Частиною другою даної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч.1 ст.1221\~ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Дослідженими матеріалами\~справи встановлено,\~що[PERSON] з 1999 року разом із чоловіком фактично проживали за адресою: [ADDRESS] , хоча місце їх реєстрації зазначено за адресою: [ADDRESS] , оскільки вони не могли провести реєстрацію свого місця проживання по [ADDRESS] , так як не було завершено оформлення документів на дане приміщення як житло. Крім того, факт проживання заявниці разом із спадкодавцем [PERSON] на момент його смерті також підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] , які свої покази зазначили у письмових заявах, наданих на адресу суду в ході розгляду справи. За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилається заявник, і вони є такими, що дозволяють встановити факт постійного проживання заявника разом зі разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття\~спадщини за\~адресою:по\~ [ADDRESS] ,\~ приймаючи до уваги, що заявник позбавлений можливості здійснення права на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. \~\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved