Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-08 00:00:00

25 липня 2019 року позивачі звернулися до Малиновського районного суду м. Одеси з вказаним позовом, просили визнати незаконним та скасувати розпорядження комунального підприємства «Міське агентство приватизації житла» Одеської міської ради №217052 від 31.05.2011р. про приватизацію 3-х кімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право власності на житло № [NUMBER] від 31.05.2011р., яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу №3-28522. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20.07.2010р., Київською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради було видано [PERSON] (далі - [PERSON] /Відповідач-1) та членам її сім`ї, яка складається із 7 (семи) осіб, ордер на жиле приміщення № 008888 серія КР (копія - додається). Цим ордером, Відповідачу та членам її сім`ї, а саме: [PERSON] - чоловік, [PERSON] - син, [PERSON] - дочка, [PERSON] - дочка, [PERSON] - онучка, [PERSON] - онук було надано право заняття жилого приміщення, жилою площею 55,50 кв.м., що складається із З (трьох) ізольованих кімнат в квартирі, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний ордер на жиле приміщення №008888 серія КР було видано на підставі розпорядження №191 від 12.02.2010р. Відповідно до інформації із по квартирної картки (Форма В), 13.08.2010р., у вищезазначеній квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано місце проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В серпні 2010р. (18.08.2010р.), із спірної квартири були зняті з місця реєстрації [PERSON] та [PERSON] . В 2011 році на сімейному зібранні було вирішено приватизувати спірну квартиру. З огляду на ту обставину, що [PERSON] була основним квартиронаймачем, а в квартирі було зареєстровано 5 (п`ять) осіб, [PERSON] запропонувала своїй дочці [PERSON] разом з її малолітніми дітьми ( [PERSON] та [PERSON] ) зберегти надану державою безкоштовну норму приватизації, та оформити Ѕ спірної квартири на себе та на [PERSON] , щоб в подальшому, переоформити її на [PERSON] . При цьому, з метою мінімізації втрат по сплаті державного мита на подальше переоформлення після приватизації спірної квартири та створення умов для можливості приватизувати Ѕ частину квартири, [PERSON] запропонувала [PERSON] , разом із малолітніми дітьми ( [PERSON] та [PERSON] ) знятись з реєстраційного обліку в спірній квартирі. У зв`язку із вищевикладеним, 13.04.2011 [PERSON] разом із своїми малолітніми дітьми ( [PERSON] та [PERSON] )знялась з реєстраційного обліку місця проживання із спірною квартири за адресою: [ADDRESS] . Позивачі зазначають, що хоча і були зняті з реєстрації, проте продовжували проживати у спірній квартирі. В подальшому, на підставі Розпорядження органу приватизації №217052 від 31.05.2011 р. [PERSON] та [PERSON] приватизували в рівних частках 3-х кімнатну квартиру [ADDRESS] , загальною площею 87,10 кв.м. Зазначене розпорядження стало підставою для видачі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 31.05.2011р., яке зареєстровано і записано у реєстрову книгу №3-28522. З огляду на той факт, що сторони, після приватизації спірної квартири продовжували спільно проживати в ній, між ними не було жодних суперечок чи спорів, щодо подальшого переоформлення Ѕ частини спірної квартири, вже приватизованої Відповідачами, на користь [PERSON] , як про те була домовленість ще в 2011 році, але по незалежним причинам сторони постійно відкладали укладення такого правочину. Однак, в червні 2019 році, коли [PERSON] звернулася до [PERSON] про укладення обіцяного договору дарування, обумовленого до приватизації спірної квартири правочину, вона категорично відмовилась від його укладення та на даний час вчиняє дії з позбавлення позивача та її дітей навіть права проживати у спірній квартирі, яка ще в 2010 році виділялась згідно ордеру, в тому числі і [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , погрожуючи її виселити у будь-який момент. Зазначений факт грубо порушує їх права, у зв`язку з чим вони вимушені звернутися до суду. Представник позивачів у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причин неявки суду не повідомили. Представник Департаменту міського господарства Одеської міської ради, Комунального підприємства «Міське агентство приватизації житла» Одеської міської ради надав до суду відзив, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Представник орану опіки та піклування МРА ОМП надав заяву про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні справи просив врахувати інтереси дітей. Судом встановлені наступні фактичні обставини. На квартиру [ADDRESS] Департаментом міського господарства Одеської міської ради видано Свідоцтво про право власності на житло від 31.05.2011 р. № [NUMBER] на підставі розпорядження органу приватизації від 31.05.2011 р. №217052. ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» у редакції від 01.01.2011 р. так відповідно до ст. 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян (далі - Положення), затвердженим наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29.01.2009 р. N 396. Так, вказане Положення передбачає наступну процедуру. Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. При наявності у наймача або членів його сім`ї пільги на безоплатне одержання займаного житла незалежно від розміру загальної площі, до заяви додається відповідний документ (копія посвідчення, довідка та інше), що підтверджує право на пільгові умови приватизації. Згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку) підтверджується письмово і додається до заяви. При оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення. У довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Оформлена заява на приватизацію квартири (будинку) з доданими до неї довідкою про склад сім`ї та займані приміщення, а також документом, що підтверджує право на пільгові умови приватизації, подаються громадянином до органу приватизації місцевої державної адміністрації, виконкому місцевої Ради народних депутатів, чи державного підприємства, організації, установи, де вони реєструються. Відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради народних депутатів від 05.11.1992 р. №462 Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради було визначено органом приватизації державного житлового фонду м. Одеси, зараз Департамент міського господарства Одеської міської ради. У свою чергу, підготовкою і оформленням документів на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, відповідно до Статуту займалося та займається комунальне підприємство «Міське агентство з приватизації жила» Одеської міської ради. Так, на адресу КП «Міське агентство з приватизації жила» надійшов повний пакет документів від гр. [PERSON] , [PERSON] із заявою про приватизацію займаного житла, який після перевірки відповідно до норм чинного законодавства був переданий на розгляд до Департаменту міського господарства Одеської міської ради. Враховуючи викладене, квартира [ADDRESS] приватизована на підставі наступних документів: -заяви на приватизацію; -довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири; -ордеру; -розрахунок площі квартири; -експлікації на квартиру. У вказаній довідці про склад сім`ї наймача ізольованої квартири зазначено дві особи, а саме: [PERSON] (осн. наймач) та [PERSON] (син наймача). Відповідно до ст. 107 Житлового Кодексу наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням від дня вибуття. Так, ордер на вселення в жиле приміщення був наданий 20 липня 2000 р., але позивачі не вселялися в спірне житло та не були зареєстровані у спірній квартирі, а зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Якщо громадянин втратив право на проживання у встановленому чинним законодавством порядку, а члени його сім`ї, що залишилися проживати у квартирі, приватизували її відповідно до вимог Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", вони мають право відповідно до ст. 12 цього Закону розпорядитися квартирою на свій розсуд, в тому числі і продати її згідно з положеннями цивільного законодавства. Стаття 41 Конституції України надає право кожному володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності як сукупність правових норм, що закріплюють право людини володіти, користуватися і розпоряджатися належним їй майном та іншими матеріальними благами, і набувається в порядку, визначеному законодавством та є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2)висновками експертів; 3) показами свідків. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підвереджувати іншими засобами доказування. За правилами ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проаналізувавши вищенаведені вимоги закону суд приходить до висновку, що підстави для визнання недійсним розпорядження органу приватизації від31.05.2011 р. №217052 та скасування свідоцтва про право власності на житло 31.05.2011р. № [NUMBER] відсутні. Таким чином, виходячи з принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства (ст.ст. 12 і 13 ЦПК України), розглядаючи справу в межах заявлених позивачем вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи і витребуваних судом, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed