Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості зі сплати аліментів. Вимоги обґрунтовано тим, що на підставі виконавчого листа №2/1107/1035/12, виданого 02.10.2012 року, відповідача зобов»язано сплачувати аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від його заробітку /доходу/, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.07.2012 року і до досягнення останньою повноліття, тобто до 21.10.2015 року. Однак, починаючи з дня винесення вищевказаного рішення суду відповідач аліменти у встановленому законодавством розмірі, не сплачує, як наслідок станом на 20.11.2017 року має заборгованість, розмір якої складає 54653,87 грн. Крім того, зазначила, що за весь час перебування на виконанні у відділі ДВС виконавчого документу, відповідач безвідповідально відноситься до покладеного на нього обовязку по сплаті аліментів, мотивуючи тим, що не працевлаштований. Вважає, що відповідач порушував вимоги п.7.5.12.\~інструкції «Про проведення виконавчих дій», а саме: платник аліментів повинен негайно повідомити державному виконавцю про зміну місця роботи, а також про інші доходи. Підстав для звільнення відповідача від сплати заборгованості немає. Оскільки відповідач відмовляється погасити виниклу з його вини заборгованість по сплаті аліментів, змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість по сплаті аліментів, розмір яких складає 54653,87 грн. Ухвалою від 01.08.2018 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 27.09.2018 року витребувано матеріали виконавчого провадження для огляду в судовому засіданні. Ухвалою від 04.12.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. Позивач та її представник з»явилися в судове засідання. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечують проти розгляду справу в порядку заочного провадження. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не відомі. За таких обставин у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору. Заслухавши пояснення позивача, її представника та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги є необґрунтованими, а тому такими, що не підлягають задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що сторони з 21.06.1986 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням суду -розірвано. У шлюбі, а саме 21.10.1997 року, у сторін народилася дитина- Плужник [PERSON]. Після розірвання шлюбу дитина перебувала на утриманні позивача, тому остання звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. 05.09.2012 року Знам»янським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалено рішення, яким з відповідача стягнуто на користь позивача на утримання дитини аліменти, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, щомісячно до повноліття останньої, тобто до 21.10.2015 року. На підставі зазначеного рішення, видано виконавчий лист, який звернуто до виконання. Проте, відповідач належним чином, свій обов»язок щодо сплати аліментів, не виконував, як наслідок у останнього перед позивачем виникла заборгованість, розмір якої складає 54653,87 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.5). 26.04.2016 року державним виконавцем ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві [PERSON], на підставі п.6 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.47). Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 181 СК України визначає способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину, а зокрема ч.3 визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що 05.09.2012 року Знам»янським міськрайонним судом Кіровоградської області ухвалено рішення, яким з відповідача стягнуто на користь позивача на утримання дитини аліменти, в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку, щомісячно до повноліття останньої, тобто до 21.10.2015 року. На підставі зазначеного рішення, видано виконавчий лист, який звернуто до виконання. Відповідно до\~статті 195 СК України\~заборгованість за аліментами присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається держаним виконавцем виходячи з фактичного заробітку (доходу), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не провадилося, або одержуваного ним на момент визначення розміру заборгованості. Якщо боржник у цей період та на час визначення заборгованості не працював, така заборгованість визначається виходячи із середньої заробітної плати для даної місцевості. У разі спору розмір заборгованості визначається судом. Тобто, на підставі чого і був виданий державним виконавцем\~ВДВС Печерського\~РУЮ у\~м.\~Києві [PERSON]І вказаний розрахунок заборгованості відповідача по аліментам. Згідно із частиною третьоюстатті 71 Закону України «Про виконавче провадження», визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленомуСімейним кодексом України. У частині восьмій\~статті 71Закону України «Про виконавче провадження»зазначено, що спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи в порядку, встановленому законом. Отже, порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду, передбачений статтею 71 згаданого Закону, відповідно до частини восьмої якої суд вирішує питання заборгованості лише в разі спору про її розмір. Відповідно до ч. 3ст.194Сімейного кодексуУкраїни\~заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~ст. 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. З урахуванням вимог діючого законодавства, суд вважає, що підстав для стягнення заборгованості по аліментах немає, оскільки всі питання щодо сплати аліментів за судовим рішенням вирішуються державним виконавцем при виконанні судового рішення У разі нездійснення державним виконавцем дій, передбачених\~Законом України "Про виконавче провадження", діючим законодавством передбачено порядок оскарження такої бездіяльності. У разі задоволення позовних вимог та стягнення боргу по аліментах, фактично це призведе до подвійного стягнення однієї і тієї ж суми, а тому суд вважає, що позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають. До того ж відсутній спір про розмір заборгованості по аліментам, і в даному випадку питання про стягнення заборгованості по аліментах має вирішуватися в рамках виконавчого провадження. Згідно із пунктами 19-20 «Інструкція з організації примусового виконання рішень» затвердженої\~Наказом Міністерства юстиції України 02 квітня 2012 року N 512/5\~виконавець закінчує виконавче провадження про стягнення аліментів після закінчення передбаченого законом строку їх стягнення за умови, що сума аліментів стягнена в повному обсязі. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття. У разі наявності заборгованості, яка виникла на момент закінчення встановленого строку для стягнення аліментів, її стягнення проводиться у загальному порядку, визначеному Законом. Проте, державний виконавець в супереч вимогам законодавства, а саме незважаючи на наявність заборгованості, виніс постанову про закінчення виконавчого провадження. З урахуванням вимог діючого законодавства, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення заборгованості по аліментах, що у свою чергу є підставою для відмови в задоволенні вимог позивача. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed