Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

04.09.2015р. позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті дядька - [PERSON], який помер [INFO]., відкрилась спадщина на належне йому майно. Зазначає, що дядько за свого життя своїм майном не розпорядився. Стверджує, що в установлений 6-ти місячний строк не зверталась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки їй було відомо, що таку заяву подав її (позивачки) дядько [PERSON], однак згодом (під час подачі документів) з особистих мотивів від зазначеної спадщини дядько відмовився, що про цю обставину їй стало відомо лише влітку 2015 року. На даний час спадщина ніким не прийнята. Заяв про продовження строку на прийняття спадщини ніхто не подав. Вважає, що пропустила строк подачі заяви в нотаріальну контору з поважних причин, а тому просить суд ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась [INFO]. внаслідок смерті дядька [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача уточнила позовні вимоги та просить визначити позивачці додатковий строк у два місяці для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Представник відповідача Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області в судовому засіданні позов визнав. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, однак подав до суду копію спадкової справи за №96/2011, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], а також заяву в якій просить справу розглянути без його участі. Треті особи - [PERSON], [PERSON] та [PERSON]подали до суду заяви, в яких вказали, що проти позову не заперечують і на спадкове майно не претендують. Згідно із ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною першою та другою ст.1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.10.2010року. Із довідки, виданої виконавчим комітетом Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області №923 від 28.09.2015року, вбачається, що на час смерті [PERSON] проживав за адресою: [ADDRESS], де був зареєстрований та проживав один. Як вбачається з матеріалів справи, за життя [PERSON] заповіту не склав. На час відкриття спадщини спадкоємців першої черги спадкування не було, так як батьки спадкодавця - [PERSON] та [PERSON] померли ще у [INFO]. Спадкоємцями другої черги спадкування за законом майна [PERSON] є його рідний брат - [PERSON], та неповнорідні (мають лише спільну матір) сестри: [PERSON] та [PERSON] (мати позивачки [PERSON].), треті особи у справі. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №96/2011, заведеної у Мостиській державній нотаріальній конторі після смерті [PERSON], спадкоємець [PERSON] у встановлений законом строк і порядок звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] та протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не відкликав її. Заяви про відмову від прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини також не подав. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] спадщину після смерті [PERSON] не прийняли і на таку не претендують, що вбачається із заяв, поданих ними на адресу суду. Отже, спадщину після смерті [PERSON] прийняв лише його рідний брат [PERSON] як спадкоємець другої черги спадкування за законом. Позивачка [PERSON]. відноситься до спадкоємців п'ятої черги спадкування за законом та відповідно до положень ст.1258 ЦК України одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Суд не приймає до уваги подану на адресу суду заяву від спадкоємця [PERSON], третьої особи по справі, в тій її частині, що він ([PERSON]) відмовляється від спадщини після смерті брата [PERSON] на користь позивачки [PERSON], з огляду на те, що згідно вимог ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець може відмовитися від прийняття спадщини лише протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, а заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Вищевказаних дій, як цього вимагає закон, спадкоємець [PERSON] не вчинив. У своїй Постанові (п.25) від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" Пленуму Верховного Суду України роз'яснив, що відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Відповідно до абз.1 та 2 п.24 цієї ж Постанови Пленуму Верховного Суду України особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З наведених роз'яснень вбачається, що основними відповідачами по справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини мають виступати спадкоємці, які прийняли спадщину. За відсутності таких, відповідачем має виступати територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, як остаточна наступниця у спадковому майні за ст.1277 ЦК України. Всупереч цьому, даний позов був пред'явлений позивачкою до Мишлятицької сільської ради Мостиського району Львівської області, а не до [PERSON] як спадкоємця, що прийняв спадщину. В ході розгляду справи [PERSON] в якості співвідповідача залучений також не був. Своїми процесуальними правами позивачка розпорядилась на власний розсуд. Тим не менше, частиною третьою ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п.24 Постанови від 30 травня 2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачка [PERSON] у встановлений законом строк не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] у зв'язку із тим, що їй не було відомо про те, що [PERSON] відмовився від прийняття спадщини, а також через юридичну необізнаність у законах. Крім того, в судовому засіданні представник позивачки в обґрунтування поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покликалася на хворобу позивачки та її (позивачки) сина, зокрема те, що [PERSON] в період з 15.04.2014року по 25.04.2014року перебувала на амбулаторному лікуванні в офтальмолога в Дрогобицькій міській поліклініці, а її син [PERSON] знаходиться на обліку в зазначеному медичному закладі (діагноз - рецидивуючий бронхіт) та відноситься до частохворіючих дітей. В підтвердження вказаних обставин надала копії відповідних медичних документів - висновків лікаря. З урахуванням конкретних обставин справи, зокрема, тривалого періоду пропуску строку (спадщина відкрилась 27.10.2010 року), наведені позивачкою обставини, в тому числі і в їх сукупності, на думку суду не вважаються поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки такі не зумовили об'єктивні, непереборні чи істотні труднощі для позивачки [PERSON] щодо вчинення нею дій по оформленню своїх спадкових прав у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини, тобто у період з [INFO] по [INFO]. Інших належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причин пропущення позивачкою строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини після смерті [PERSON], матеріали справи не містять. Юридична необізнаність та невизначеність між спадкоємцями у тому хто буде приймати спадщину не вважаються поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Така рекомендація висловлена у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». З огляду на усе вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають, тому в позові слід відмовити. При цьому, не має значення визнання позову відповідачем, оскільки для застосування ч.4 ст.174 ЦПК України необхідна наявність законних підстав для задоволення позову, які в даному випадку відсутні. Понесені позивачкою судові витрати по справі, як вважає суд, слід залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed