Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-04 00:00:00

АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 26.08.2016 у розмірі 31738,88 грн. станом на 20.05.2020. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.08.2016 між ним та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Позивач зазначав, що за умовами вказаного договору позичальник отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердив, що підписана ним заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Однак в порушення вимог закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав повністю, у зв`язку з чим банк має право вимагати повернення всієї суми кредиту. Станом на 20.05.2020 відповідач має заборгованість перед позивачем в сумі 31738,88 грн., яка складається з: 22800,32 грн. - заборгованості за тілом кредиту, в тому числі: 22800,32 грн. - за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованості за поточним тілом кредиту; 0,00 грн. - за нарахованими відсотками; 8938,56 грн. - за простроченими відсотками; 00,00 грн. - за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України; 00,00 грн. - пеня; 0,00 грн. - комісія. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 30.12.2020 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити в спрощеному позовному провадження без виклику сторін. Ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 31.05.2020 відмовлено у задоволенні клопотання про продовження процесуального строку для подання відзиву на позов. Представник відповідача надав суду відзив, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні. Вказав, що анкета-заява не містить посилань на те, що відповідач погодився оформити договір будь-якого виду, у тому числя кредитний, а також на умови такого договору. Матеріали справи не містять підтверджень того, що саме даний Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку. Водночас зазначив, що з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на [PERSON] не вбачається збільшення кредитного ліміту до 13490,93 грн, а також довідка не мітить посилання на те, якою особою її складено. Крім того, зауважив, що розрахунки заборгованості за кредитним договором не містять посилань на жоден картковий рахунок, оформлений на відповідача, не підтвердженні первинними документами, а також відсутні посилання на те, якою саме особою дані розрахунки проведені і засвідчені. Вважає, що роздруківки, виписку та довідки неможливо брати до уваги як належні та допустимі докази. У відповіді на відзив позивач вказав, що [PERSON] 26.08.2016 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послу. Підписавши заяву, банк та клієнт приєдналися і зобов`язувалися виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку, що складає договор банківського обслуговування в цілому. Відповідно до "Витяга з тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна" відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6 % (43,2% на рік), вказано розмір комісії та штрафів тощо. Сторонами при укладані договору були обговорені усі істотні умови. Банком на підтвердження факту укладання кредитного договору та на підтвердження наявності невиконаних кредитних зобов`язань надано копію кредитного договору, розрахунок заборгованості, копію паспорта, виписку по рахунку. Також зазначає, що у виписці з карткового рахунку та розрахунках заборгованості, які надані до суду, чітко прослідковується, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору, всі операції за картковим рахунком. Розрахунок заборгованості не є первинним документом, а є інформаційним документом. Банківська виписка має статус первинного документу. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, судово-економічні експертизи у справі не призначались, контррозрахунок не наданий, а тому виписка по карткомому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустими доказами. Вказав, що рахунок [NUMBER] це особовий рахунок до договору б/н від 26.08.2018, під який підв?язана карта відповідача із подальшим її перевипуском. Щодо правомірності зміни кредитного ліміту, то в анкеті-заяві, зазначена початкова сума кредитного ліміту, однак умовами договору визначено (п.2.1.1.2.3.), що банк має прво в будь-який момент збільшити, зменшити або анулювати кредитний договір. Підпис позичальника на кредитному договорі свідчить про те, що йому були відомі і зрозумілі всі умови цього договору, в тому числі щодо зміни кредитного ліміту. Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до висновку про про відмову у задоволенні позову. У позовній заяві АТ КБ «Приватбанк» вказує на те, що 26.08.2016 [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк»,з метою отримання банківських послух, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 26.08.2016. Вказаними діями, на думку позивача, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з запропонованими банком Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. На підтвердження зазначених вимог позивач надав суду розрахунок заборгованості за договором б/н від 26.08.2016, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та клієнтом [PERSON] станом на 30.06.2019, станом на 20.05.2020, Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк», Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», випискою за договором б/н від 21.05.2016. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Згідно з статтею 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що позивачем не надано підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», окрім анкетних даних відповідача, не містить інформації щодо обрання відповідачем виду банківських послуг, умов їх надання, відомостей про суму кредиту/кредитного ліміту, даних про видачу кредитної картки та строку її дії. В матеріалах справи відсутні й інші належні та допустимі докази, які підтверджують суму кредиту та ознайомлення відповідача з правилами користування кредитною карткою. Обгрунтовуючи свої вимоги, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором б/н від 26.08.2016 позивач, послався на Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», які розміщені на сайті: www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цим Витягом з Умов була ознайомлена [PERSON] і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, а також неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначених в документах, що додані банком до позовної заяви, розмірі і порядку нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, суми кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «Приватбанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України). АТ КБ «Приватбанк» не надано доказів на підтвердження видачі відповідачу кредитної картки «Універсальна» та розміру наданого кредиту, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу неможливо. Доводи позивача щодо розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог банку. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору. Зазначені висновки узгоджуються із правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 27.03.2020 у справі № 703/3063/18. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: dismissed