Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

05.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом, уточнивши який, просив суд прийняти рішення про внесення ? частини стягуваних з нього аліментів за рішенням суду, на особисті рахунки дітей у відділенні Державного ощадного банку України. В судове засідання позивач не з'явився, але надав заяву суду про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Представником третьої особи було повідомлено суду, що категорія даної справи не входить до обов'язкової участі служби у справах дітей, з таких підстав, просить розглядати справу без участі представника та винести рішення з максимальним врахуванням інтересів дітей. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлено, що між сторонами було укладено шлюб 25.12.1999 року, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1785 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох дітей: малолітню дочку - [PERSON] ([INFO]) та малолітнього сина - [PERSON] ([INFO]) (а.с. 6, 7). Рішенням Апеляційного суду м. Києва стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів зарообітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття. (а.с. 10-11). Звітом про здійснення відрахування та виплати, підтверджується той факт, що із заробітної плати позивача стягуються аліменти на утримання дітей (а.с. 12). [PERSON] неодноразово звертався до Дарницького РУ ГУ МВС України в м. Києві з метою здійснення перевірки квартири [ADDRESS], в якій проживає відповідачка із співмешканцем та двома дітьми. За висновками про результати звернення [PERSON], повідомлено, що за матеріалами перевірок в діяннях [PERSON] відсутній склад кримінального правопорушення та завдана шкода, матеріали перевірок зняті з контролю та списані до справи (а.с. 15-17). Листом від 05.12.2014 року № 403, на звернення [PERSON], повідомлено, що [PERSON] та [PERSON], дійсно навчаються в гімназії № 315 Дарницького району м. Києва, обіди дітей оплачені матір'ю, до листа також додана статистика відвідування занять дітьми (а.с.18-27). Листом від 27.11.2014 року, на запит [PERSON] (який був замовником двох клубних карток для дітей) надана статистика відвідування спортивного клубу "SportLife" клієнтами: [PERSON] та [PERSON] (а.с.28-30). Із змісту позовної заяви вбачається те, що аліменти, які сплачує позивач, використовуються відповідачкою не за цільовим призначенням, тому позивачем було відкрито на ім'я обидвох дітей рахунки в ПАТ «Державний ощадний банк України» з метою внесення ? частини аліментів на рахунки дітей(а.с. 66, 67). Разом з тим, листом № 101/46-547 від 20.02.2015 року Служба у справах дітей Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації у відповідь на заяву позивача «Про перевірку нецільового використання аліментів, які сплачуються на утримання дітей», повідомила, що цільового або нецільового витрачання аліментів, які виплачуються на утримання дітей, встановити не виявилось можливості (а.с. 13). Обов'язок матері, батька утримувати дитину, визначений главою 15 СК України. Одним із способів утримання дитини, передбачених ст. 181 СК України є сплата аліментів, тобто сплата коштів на утримання дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог статті 179 Сімейного кодексу України аліменти одержані на дитину, є власністю того з батьків, на ім'я кого вони виплачуються і мають використовуватися за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 186 Сімейного кодексу України, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачення аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доводи позивача про те, що аліменти витрачаються не за їх цільовим призначенням не знайшли свого підтвердження, оскільки належних доказів на підтвердження таких обставин позивач суду не надав. Такі вимоги можуть бути задоволеними виключно у випадку доведеності позивачем нецільового витрачання аліментів, які він сплачує за рішенням суду. Аналіз сукупності наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що в задоволені позову слід відмовити з мотивів його недоведеності та необґрунтованості. На підставі викладено та

Outcome: dismissed