Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

У серпні 2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом до [PERSON], третя особа Фрунзенський відділ ГУ ДМС України в Харківській області, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняти з державної реєстрації місце проживання [PERSON] за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що квартира за адресою: [ADDRESS], належить їй на праві власності. З відповідачем [PERSON] позивач знаходиться у шлюбі з жовтня 2010 року. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час шлюбно-сімейні відносини припинені, [PERSON] переїхав на постійне проживання до своїх батьків у м. Керч АР Крим. [PERSON] зазначає, що з моменту фактичного припинення шлюбу відповідач жодного разу не зявлявся у квартирі [ADDRESS], квартирою не цікавиться, комунальні послуги не сплачує, своїх речей в квартирі не залишив. [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала суду заяву, у якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. До заяви додала рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 січня 2016 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Представник третьої особи Фрунзенський відділ Державної міграційної служби Головного управління України в Харківській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. 21 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (свідоцтво серії 1-ВЛ № 086669 від 03 червня 2008 року, видане повторно відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову №1 Харківського міського управління юстиції). [PERSON] змінила прізвище на «Ємець». Згідно договору купівлі-продажу, посвідченого ПН ХМНО [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 959 від 29 липня 2010 року, [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. (а.с.13) 16 жовтня 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (свідоцтво серії 1-ВЛ № 268372 від 28 серпня 2015 року, видане повторно Фрунзенським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. [PERSON] змінила прізвище на «Ткаченко». (а.с. 8) Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 січня 2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, змінено прізвище позивачу на дошлюбне "Ахтямова". На теперішній час у спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] ([PERSON]О.) - власник, [PERSON] - відповідач, [PERSON] - донька сторін. (а.с. 11) Відповідно до вимог ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що згідно ст.ст. 64, 156 Житлового кодексу України відповідач є колишнім членом сімї позивача. Відповідно до ст. 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] не проживає у [INFO] з серпня 2014 року, тобто більше 1 року. Відповідачем не надано суду доказів про існування між ним і власником квартири будь-яких домовленостей щодо збереження за ним права користування житловим приміщенням у спірному будинку понад строки, визначені ст. 405 ЦК України. Суд вважає, що [PERSON] реєстрацією свого місця проживання у квартирі, яка належить [PERSON], створює позивачці перешкоди\~у вільному користуванні, володінні та розпорядженні її власністю. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі, які складаються зі сплаченого нею судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved