Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

[PERSON] звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON], треті особи: Сьома Харківська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON], в якому з урахуванням уточнень просить визнати за [PERSON] право власності 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її діда [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] року помер її дід [PERSON]. За життя він склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого все своє майно заповідав позивачеві. Дізнавшись про наявність заповіту, [PERSON] 05.11.2012 року подала приватному нотаріусу [PERSON] заяву про прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем є її двоюрідна сестра - [PERSON], яка також подала заяву про прийняття спадщини після смерті дідуся. Оскільки правовстановлюючі документи на квартиру [ADDRESS] знаходяться у відповідача, сторони погодили, що оформлення спадщини будуть здійснювати у Сьомій Харківській державній нотаріальній конторі. Звернувшись до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06.06.2014 року в зв'язку з тим, що за даними нотаріальної контори позивач у встановлений законом строк не подала заяву про прийняття спадщини. У судовому засіданні позивач та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять їх задовольнити. Позивач додатково пояснила, що 05.11.2012 року вона звернулась до приватного нотаріуса [PERSON] саме з заявою про прийняття спадщини, а не з проханням посвідчити її підпис на заяві. Відповідачем надано заперечення проти позову, в яких [PERSON] просить в задоволенні позову відмовити. Доводи своїх заперечень обґрунтовує тим, що [PERSON] у встановленому законом порядку не подала заяву про прийняття спадщини, а тому її вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню. З зазначених підстав позивачеві державним нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, постанова від 06.06.2014 року не оскаржена позивачем у встановленому законом порядку. У судовому засіданні відповідач та її представник [PERSON] вимоги заперечень підтримали в повному обсязі. Третя особа - Сьома Харківська державна нотаріальна контора подала клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Крім того, третьою особою до матеріалів справи надано письмові пояснення, в яких зазначено, що у Сьомій Харківській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу після [PERSON], померлого [INFO] року, на підставі заяви [PERSON] від 17.05.2012 року про прийняття спадщини після смерті дідуся. Позивач [PERSON] з заявою про прийняття спадщини звернулась до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори лише 31.05.2014 року вх. № 705/02-14, а тому постановою від 06.06.2014 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії. Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності. Крім того, зазначив, що 05.01.2009 року [PERSON] звернувся до нотаріуса за посвідченням свого заповіту, 05.11.2012 року нотаріусом засвідчена справжність підпису [PERSON] на заяві про прийняття спадщини після померлого [PERSON], спадкова справа нотаріусом не заводилась. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. З матеріалів справи судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] (а.с.5). За життя [PERSON] належала частка квартири [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 15.06.1994 року. Крім того, за життя [PERSON] 05.01.2009 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на яке за законом він матиме право, заповідав [PERSON]. У відповідності до приписів ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Порядок здійснення права на спадкування визначений главою 87 ЦК України. Так, у відповідності до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Таким чином, з метою набуття прав на спадкове майно згідно чинного законодавства спадкоємець має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Матеріали справи містять копію заяви [PERSON] від 05.11.2012 року, згідно якої вона повідомляє, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO]. Після його смерті залишилась спадщина. Крім того, зазначено, що цією заявою [PERSON] спадщину після померлого [PERSON] прийняла. На цій заяві приватний нотаріус ХМНО [PERSON] зробив відмітку про засвідчення справжності підпису [PERSON], встановив особу [PERSON] та перевірив її дієздатність. У судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що зазначеною заявою вона прийняла спадщину, 05.11.2012 року вона звернулась до приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] саме для подання заяви про прийняття спадщини, а не з метою посвідчення її підпису на заяві. Оцінюючи зазначену заяву [PERSON] від 05.11.2012 року, суд зазначає наступне. Правила вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено Порядком, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 (далі - Порядок № 296/5). У відповідності до глави 10 Розділу ІІ Порядку № 296/5 право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі. Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю повідомляється про заведення спадкової справи та необхідність надіслати заяву, оформлену належним чином (справжність підпису на таких заявах має бути нотаріально засвідченою), або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. Для прийняття спадщини чи відмови від прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом шести місяців не подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв спадщину. Своєчасно надісланою вважається заява, справжність підпису особи на якій засвідчена (або не засвідчена) нотаріально, що направлена поштовим відправленням до закінчення шестимісячного строку для прийняття спадщини і яка надійшла нотаріусу після закінчення цього строку. Нотаріус приймає такі заяви, заводить спадкову справу та у випадку надходження заяви, справжність підпису на якій не засвідчено нотаріально, надсилає лист спадкоємцю, в якому пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або особисто прибути до нотаріуса за місцем відкриття спадщини. У таких випадках конверт підшивається у спадкову справу. У судове засідання для надання пояснень з приводу посвідчення заяви [PERSON] від 05.11.2012 року викликано приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] Представник приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] [PERSON] у судовому засіданні 03.11.2014 року пояснив, що дійсно [PERSON] зверталась до приватного нотаріуса, однак не з заявою про прийняття спадщини, а з вимогою посвідчити справжність її підпису на заяві, що ним і було вчинено. Зокрема, це вбачається і з самої заяви від 05.11.2012 року, в якій зазначено, що приватний нотаріус ХМНО [PERSON] засвідчив справжність підпису [PERSON], встановив особу [PERSON] та перевірив її дієздатність. У відповідності до положень Порядку № 296/5 якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, спадкова справа після смерті [PERSON] заведена Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою на підставі заяви [PERSON] від 17.05.2012 року про прийняття спадщини. Правила заведення нотаріусами спадкової справи врегульовано главою 10 Розділу ІІ Порядку № 296/5. Так, спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів. Оскільки першою подана заява [PERSON] від 17.05.2012 року про прийняття спадщини, Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою обґрунтовано заведено спадкову справу після смерті [PERSON] Згідно п. 2.2 глави 10 Розділу ІІ Порядку № 296/5 при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. У разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження. Номер спадковій справі присвоюється один раз і складається з порядкового номера, за яким вона зареєстрована в книзі обліку і реєстрації спадкових справ, та зазначається через дріб (дефіс) рік, у якому вона заведена. Спадкова справа підлягає обов'язковій реєстрації у книзі обліку і реєстрації спадкових справ, Алфавітній книзі обліку спадкових справ та у Спадковому реєстрі. До матеріалів справи позивачем не надано доказів заведення приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] спадкової справи після смерті [PERSON], оскарження дій приватного нотаріуса ХМНО [PERSON] при посвідченні її заяви про прийняття спадщини, визнання таких дій неправомірними. Як вбачається з копії спадкової справи, заведеної Сьомою Харківською державною нотаріальною конторою після смерті [PERSON], нотаріально посвідчену заяву про прийняття спадщини [PERSON] подала до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори тільки 31.05.2014 року вх. № 705/02-14, тобто поза межами строку, визначеного ст. 1270 ЦК України. Згідно ч. 1 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У відповідності до роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" якщо спадкоємець не прийняв спадщину, його вимоги про визнання права власності на спадкове майно не підлягають задоволенню судом. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. З матеріалів справи судом встановлено, що заяву про прийняття спадщини [PERSON] подала до Сьомої Харківської державної нотаріальної контори тільки 31.05.2014 року вх. № 705/02-14, тобто поза межами строку, визначеного ст. 1270 ЦК України; згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку від 17.05.2012 року станом на момент смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: м. Харків, [ADDRESS], з копії паспорту [PERSON] вбачається, що з 05.10.2007 року вона зареєстрована за адресою: м. Харків, [ADDRESS], тобто підстави для застосування положень 3 ст. 1268 ЦК України відсутні. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання за [PERSON] права власності 1/4 частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті її діда [PERSON] Враховуючи викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує у відповідності до приписів ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed