Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

У червні 2014 року позивач звернувся з цим позовом до суду, посилаючись на те, що 14 лютого 2012 року приблизно о 09-45 годині на вулиці Уборевича, 4 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Kangoo,», д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу приватному акціонерному товариству «ФОРТУНАТ» , та знаходився під керуванням [PERSON], та автомобіля «LDV», д.н.з. [NUMBER], який належить ТОВ «Майcтер БІС», та знаходився під керуванням [PERSON], який під час зустрічного роз'їзду не переконався, що це буде безпечно і що він не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу з автомобілем, чим порушив п.п. 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON]. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальних збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Рено», д.н.з. [NUMBER]. 23 березня 2012 року, з метою отримання страхового відшкодування, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» та у відповідності до положень ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надав наявні документи необхідні для визначення розміру завданого збитку та суми страхового відшкодування. Однак, на адресу позивача надійшов лист від ПрАТ «СК «Лафорт» за вих. № 402 від 22.06.2012р., згідно з яким відповідач відмовив ПрАТ «Фортунат» у виплаті страхового відшкодування. 14 серпня 2012 року за ініціативою позивача [PERSON] було проведено огляд автомобіля Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER]. За результатами огляду пошкодженого транспортного засобу 17.08.2012 року було складено Звіт про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 25/08/12, відповідно до якого вартість матеріального збитку становить 11517,30 грн. Витрати на правову допомогу, пов'язану з підготовкою та супроводом досудового та судового процесів склали 3000,00 грн. Таким чином, загальні витрати внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що трапилась 14.02.2012 року з автомобілем Renault Kangoo, д.н.з. [NUMBER], що підлягають стягненню з відповідача складає: 11517,30 грн. (сума страхового відшкодування) + 500 грн. (витрати, пов'язані з виконанням звіту про оцінку вартості матеріального збитку) + 3000,00 грн. (витрати на правову допомогу) = 15017,30 грн. (п'ятнадцять тисяч сімнадцять грн. 30 коп.). Тому просили стягнути з відповідача [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ФОРТУНАТ» суму завданої шкоди внаслідок ДТП у розмірі 15017,30 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. В ході судових засідань до участі у справі в якості співвідповідачів судом було залучено ТОВ «Майстер Біс», та ПрАТ «СК Лафорт». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та уточнила просила стягнути суму завданої шкоди внаслідок ДТП у розмірі 15017,30 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн. з відповідача ТОВ «Майстер Біс». Відповідач [PERSON] проти позову заперечував в повному обсязі, оскільки автомобіль «LDV», д.н.з. [NUMBER], який належить ТОВ «Майcтер БІС», та знаходився в момент скоєння ДТП під його керуванням було застраховано у ПрАТ «СК Лафорт», прощо свідчить договір страхування. Представник відповідача ТОВ «Майcтер БІС» заперечувала проти позову в повному обсязі, оскільки на її думку ТОВ «Майcтер БІС», є неналежним відповідачем по справі, оскільки страхування автомобіля марки «LDV», д.н.з. [NUMBER], було застраховано згідно страхового полісу № АВ /1087161 від 19.12.2011 року. Таким чином, зазначили, що даний транспортний засіб є забезпеченим згідно Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» і обов'язок по відшкодуванню шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди лежить на ПрАТ «СК Лафорт». Представник відповідача ПрАТ «СК Лафорт» в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні, причини неявки суду не відомі. Суд, вислухавши пояснення, осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та наявні в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Судом встановлено, що 14 лютого 2012 року приблизно о 09-45 годині на вулиці Уборевича, 4 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault Kangoo,», д.н.з. [NUMBER], що належить позивачу приватному акціонерному товариству «ФОРТУНАТ», та знаходився під керуванням [PERSON], та автомобіля «LDV», д.н.з. [NUMBER], який належить ТОВ «Майcтер БІС», та знаходився під керуванням [PERSON], який під час зустрічного роз'їзду не переконався, що це буде безпечно і що він не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу з автомобілем, чим порушив п.п. 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів. Дана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], що підтверджується постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2012р. у справі № 3-2608/1603/12 про притягнення його до адміністративної відповідальності. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди позивачу було завдано матеріальних збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Renault Kangoo», д.н.з. [NUMBER]. 23 березня 2012 року, з метою отримання страхового відшкодування, позивач звернувся до ПрАТ «СК «Лафорт» та у відповідності до положень ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» надав наявні документи необхідні для визначення розміру завданого збитку та суми страхового відшкодування. Однак, на адресу позивача надійшов лист від ПрАТ «СК «Лафорт» за вих. № 402 від 22.06.2012р., згідно з яким відповідач відмовляє ПрАТ «Фортунат» у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхового платежу в повному обсязі на розрахунковий рахунок страховика, а оскільки перший платіж не було внесено, то відповідно договір не набрав чинності, та страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся, що підтверджується листом ПрАТ «СК «Лафорт» за вих. № 402 від 22.06.2012 р. Згідно листа Верховного Суду України від 19.07.2011 року: «Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування» вбачається, що законодавець у ст. 18 Закону N 85/96-ВР розмежовує поняття «укладення» договору і «набрання ним чинності». Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування. Тобто момент укладення договору може не збігатися з моментом набранням ним чинності. Юридичне значення має той факт, що коли договір страхування укладено, але перший платіж не внесено (тобто договір не набрав чинності), страховик не зобов'язаний здійснювати страхову виплату, навіть якщо випадок відбувся». Згідно вимог Інструкції «Про порядок заповнення бланку поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зразка 2011 року, форма якого затверджена розпорядженням Держфінпослуг від 29.08.2011 року №558» затвердженої протоколом Президії МТСБУ від 01.09.2011 року №279/2011: «В графі «Сплачений» до відповідних клітинок записується година, хвилина, день, місяць рік сплати платежу та номер і вид платіжного документу (квитанція, прибутковий ордер тощо), що засвідчує таку сплату». Згідно ч. 2 ст. 6 Цивільного кодексу України: «Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами». Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 11 Кодексу підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Згідно ч. 1 ст 16 Закону України «Про страхування»: «Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору». Згідно ст. 983 ЦК України, ч. З ст. 18 Закону України «Про страхування» договір страхування набирає чинності з моменту внесення страхувальником першого страхового платежу, якщо інше не встановлено договором». Як вбачається з матеріалів справи 19.12.2011 року між відповідачем ПАТ СК ПрАТ «СК Лафорт» та директором підприємства Приватного акціонерного «Фортунат» Юшковським С.Г. було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/1087161, що підтверджується відповідно вказаним договором №АВ/1087161 від 19.12.2011 року. Проте, суд не може покласти вказаний договір в основу рішення, оскільки оскільки відповідачем ТОВ «Майстер Біс» не надано суду належних доказів, що по вказаному договору здійснювався перший страховий платіж та, що вказаний договір взагалі набрав законної чинності. Відповідно до звіту про оцінку вартості збитку нанесеного власнику пошкодженого колісного транспортного засобу № 25/08/12, вартість матеріального збитку завданого позивачу становить 11517,30 грн., що підтверджується вказаним звітом за №25/08/12. Крім того, позивачем було сплачено 600 грн. за проведення вказаного дослідження, що підтверджується платіжним дорученням №2015 від 07.08.2012 року. Як вбачається з матеріалів справи вказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини [PERSON], який на момент скоєння ДТП та по теперішній період перебуває у трудових відносинах з відповідачем ТОВ «Майстер Біс», що відповідно підтверджується копією трудової книжки [PERSON], довідкою ТОВ «Майстер Біс» за №0509/1 від 05.09.2014 року. Та що не оспорювалося в судовому засіданні представником відповідача ТОВ «Майстер Біс». Відповідно до ст.ст.1166 та 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдані фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових обов'язків. Згідно ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка володіє транспортним засобом на відповідній правовій підставі. За таких обставин суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення матеріальної шкоди з відповідача ТОВ «Майстер Біс» є обґрунтованими для відшкодування матеріальної шкоди позивачу у зазначеному ним розміру. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в розмірі 3000 гривень, то слід зазначити наступне. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать, зокрема витрати на правову допомогу. Оскільки, позивачем надано достатні, докази на підтвердження оплати фахівця в галузі права, а саме: договір № 0117/0912 про надання юридичної допомоги, платіжне доручення № 64 від 19.09.2012 року про сплату послуг за правову допомогу, то з відповідача на користь позивач слід стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн. Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухваленні рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представник відповідача ТОВ «Майстер Біс» не довів тих обставин на які посилався як на підставу своїх заперечень не надав докази в обґрунтування своїх заперечень не спростував тих обставин, на які посилався представник позивача в обґрунтування позовних вимог, що є його обов»язком відповідно до засад змагальності процесу за ст. 10 ЦПК України. При цьому суд створив всі умови для змагального процесу, роз»яснював представнику відповідача його права та обов»язки. Отже, суд, оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог позивача, оскільки вони відповідають вимогам ст.ст. 57-59 ЦПК України. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі. Враховуючи те, що суд задовольняє позов, то у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Майстер Біс» на користь позивача підлягає до стягнення 243 грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору.

Outcome: approved