Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, мотивуючи тим, що 05 січня 2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», та ТОВ «ІЛТА» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-01408/0314, предметом якого є страхування транспортного засобу «Peugeot 301» д.н.з. [NUMBER] .21 серпня 2015 року в м. Дніпро, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Peugeot 301» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та транспортного засобу «ВАЗ 21061» д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія - [PERSON] .Згідно постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення відповідачем Правил дорожнього руху України та його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.25 серпня 2015 року Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування й надав усі необхідні документи.12 жовтня 2015 року позивачем на підставі Звіту № 908 від 21 вересня 2015 року та Заяви про придбання автомобіля від 28 вересня 2015 року було складено страховий акт № ДККА-46306 та розрахунок страхового відшкодування до нього.На підставі вищевказаних документів позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 184381,що підтверджується платіжним дорученням № 18740 від 12 жовтня 2015 року.Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП була застрахована в АТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно полісу ОСЦПВ № А1/6856168. 30 листопада 2015 року позивач звернувся із заявою на виплату страхового відшкодування в порядку регресу № 25007 до АТ «Українська пожежно-страхова компанія».21 грудня 2015 року АТ «Українська пожежно-страхова компанія» сплатила по їх заяві страхове відшкодування в розмірі ліміту за шкоду завдану майну передбаченого полісом, тобто 50 000 грн.Тому залишок боргу, який повинен сплатити відповідач становить: 184381, 51грн. - 50 000,00 грн. = 134 381,51 грн. 23 грудня 2015 року позивачем на адресу відповідача було направлено регресну вимогу № 25087 з проханням в добровільному порядку сплатити суму страхового відшкодування в порядку регресу. Однак останній залишив її без задоволення.Враховуючи небажання відповідача в досудовому порядку вирішувати питання, щодо повернення зазначеної вище суми вони змушені звертатися до суду. Просять стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» 134381, 51по відшкодуванню шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу, а також стягнути судові витрати. Відповідач надав відзив на позов, який обґрунтовує тим, що застосовано невірні норми матеріального права, а тому дана шкода відшкодовується в порядку суброгації, а не в порядку регресу, тому винна особа повинна відшкодувати шкоду в межах фактичних витрат здійснених відповідачем, а не на підставі розрахованого страхового відшкодування, згідно умов, визначених у договорі страхування. А саме вартість транспортного засобу становить 254758,51 грн., а відновлювальний ремонт транспортного засобу становить 187377,80 грн. Отже даний транспортний засіб не може вважатися знищеним, а з цього випливає те, що відповідач повинен відшкодувати шкоду яка пов`язана з пошкодженням транспортного засобу, а не пов`язану з фізичним знищенням останнього. Крім того, звіт про оцінку транспортного засобу отримано з порушенням порядку, встановленого законом, що викликає сумніви в його достовірності. Також оцінювач не дотримався вимог ЗУ «Про оцінку» та національним стандартом № 1. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Представник відповідача та відповідач в останнє судове засідання не з`явилися. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 січня 2015 року між ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», та ТОВ «ІЛТА» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-01408/0314, предметом якого є страхування транспортного засобу «Peugeot 301» д.н.з. [NUMBER] . Відповідно до довідки про дорожньо-транспортну пригоду №70847100 від 10 вересня 2015 року 21 серпня 2015 року сталасядорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів ВАЗ-21061 д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Peugeot 301» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . ДТП сталася в результаті порушення [PERSON] п.12.3 ПДР України та автомобілі отримали механічні пошкодження. Згідно постанови Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року на [PERSON] за ст..124, ч.1 ст.130 КУпАП накладено стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Відповідно Звіту ТОВ «Експерт» № 908 про оцінку транспортного засобу від 17 вересня 2015 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Peugeot 301, реєстраційний номер [NUMBER] складає 187377,80 грн. Згідно розрахунку суми страхового відшкодування ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 12 жовтня 2015 року сума страхового відшкодування складає 184381,51 грн. Відповідно платіжного доручення № 18740 від 12 жовтня 2015 року ПАТ «СК «Українська страхова компанія» перерахувала ТО «ІЛТА» суму страхового відшкодування в розмірі 184381,51 грн. 30 листопада 2015 року ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулася з заявою № 25007 на виплату (страхового) відшкодування в порядку регресу до АТ «Українська пожежно-страхова компанія». 23 грудня 2015 року АТ «Українська пожежно-страхова компанія» звернулася із регресивною вимогою до [PERSON] про відшкодування шкоди в розмірі 134381,51 грн. На підставі клопотання [PERSON] про направлення Звіту на рецензування до Фонду державного майна України, на підстав ухвали Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2017 року направлено оригіналЗвіту№908 про оцінку транспортного засобу«Peugeo\~301»\~д.н.\~ [NUMBER] ,\~складеного 21.09.2015\~року ТОВ\~«Експерт», на рецензування до Фонду державного майна України, розташованого за адресою: 01601, м. Київ - 133, вул. Генерала Алмазова, 18/9, дляперевіркийого на відповідність вимогам нормативно правових актів з оцінки майна та про можливість його подальшого використання з відповідною метою. Згідно відповіді Фонду державного майна України від 18 грудня 2017 року № 10-58-24124 про проведення рецензування, встановлено, що під час проведення оцінки, результати якого викладено у Звіті про оцінку КТЗ, методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з порушенням вимог НСО № 1, Методики товарознавчої експертизи. Звіт класифікується за ознакою абзацу п`ятого пункту 67 Національного стандарту № 1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 № 1440, як такий, що не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним і не може бути використаний. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2018 року за клопотанням позивача призначено авто товарознавчу експертизу. Дана ухвала не виконана, матеріали справи повернуті, а проведення експертизи знято з виконання у зв`язку з ненаданням транспортного засобу «Peugeo 301» д.н. [NUMBER] . Відповідно до листа ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» від 20 березня 2020 року №40071, надати для огляду автомобіль «Peugeo 301» д.н. [NUMBER] не виявляється можливим у зв`язку з тим, що місцезнаходження останнього невідоме та просили провести експертизу по матеріалах справи. Згідно повідомлення № 59-20 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз від 15 квітня 2020 року, надати висновок експерта неможливо у зв`язку з не надано транспортний засобі«Peugeo 301» д.н. [NUMBER] . Згідно із\~ст.29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема,\~ст. 1191 ЦК України), а також\~ст.38 Закону № 1961-IV. Регрес - це право, що виникає в особи внаслідок платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, регрес - це нове право, що виникає в особи внаслідок здійснення платежу. Право регресу - це право зворотної вимоги страховика до регресату через те, що страховик виконав обов`язок за страховим зобов`язанням. Таким чином, до даних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення до відповідача з регресним позовом. Відповідно до вимог\~ст.27 Закону України "Про страхування"\~та\~ст.993 ЦК України\~до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток, тобто право вимоги до відповідача. Згідно із ст.38\~цього ж Закону, ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група»після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону; до водія транспортного засобу, який заволодів транспортним засобом за допомогою протиправних дій; до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов`язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим Законом; о підприємства, установи, організації, що відповідають за стан дороги, якщо заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди шкода виникла з їх вини; до особи, визначеної у\~пункті 13.1\~статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди. Відповідно до ч.1\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Приймаючи до уваги\~ст.1191 ЦК України, п.38.2.1\~ст.38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до яких особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, у ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група`виникло право зворотної вимоги до відповідача [PERSON] . Однак, оскільки Звіт про оцінку КТЗ, методичні підходи, методи та оціночні процедури застосовано з порушенням вимог НСО № 1, Методики товарознавчої експертизи, а провести авто товарознавчу експертизу не виявилось можливим у зв`язку з ненаданням пошкодженого транспортного засобу, а тому жодного належного доказу про суму збитку не надано, тому суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними, в зв`язку з чим не підлягають задоволенню. Відповідно до ст.141 УПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, тому судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed