Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-24 00:00:00

До Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось АТ КБ «Приват Банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості кредитором спадкодавця. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 03 липня 2010 року, згідно заяви [PERSON] їй відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт, який у подальшому збільшився до 12500,00 гривень. З умовами кредитування та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви відповідач ознайомлений. Підпис відповідача свідчить про те, що останній підтвердив згоду на умови надання кредиту, які складають договір. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, за яким договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона позбавлена можливості запропонувати свої умови договору. Позивач зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. [INFO] [PERSON] померла. Позивачем направлена претензія кредитора до Васильківської державної нотаріальної контори та з відповіді останніх з`ясувалось, що претензія направлена до приватного нотаріуса за місцем заведення спадкової справи. Позивачу відомо про те, що спадкоємці із заявами про прийняття чи відмови від спадщини до нотаріальної контори не звертались, а спадкова справа заведена на підставі претензії позивача. Вказується, що в силу ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємцем майна померлої є [PERSON] , оскільки він на час відкриття спадщини проживала разом зі спадкодавцем. Після направлення останньому листа-претензії за вимогою стягнення заборгованості, ніяких дій з боку відповідача вчинено не було. Станом на дату смерті [PERSON] заборгованість за тілом кредиту складає 12494,90 гривень. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь АТ КБ «Приват Банк» та судові витрати. Представник позивача позов підтримав повністю. При цьому судом представнику позивача, яка підтримала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, було роз`яснено право до початку розгляду справи по суті подати відповідні клопотання про залучення співвідповідачів чи заміну неналежного відповідача, після чого від представника позивача не надійшло жодних клопотань. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення і від нього не надійшло повідомлень про причини неявки. [PERSON] заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Згідно з ч.6 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку. Ч.7 - у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Ч.8 - днем вручення судової повістки є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси В зв`язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд, оцінивши зібрані у справі докази, з`ясувавши обставини справи та надавши їм відповідну оцінку, приходить до наступних висновків. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між позивачем та [PERSON] мається підписана анкета-заява №0107041000162180356 від 03 липня 2010 року про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, а також тарифами в Приват Банку. За розрахунком заборгованості за договором б/н від 03 липня 2010 року, укладеного між АТ КБ «Приват Банк» та клієнтом [PERSON] вбачається, що остання станом на 03 січня 2021 року має перед позивачем заборгованість за тілом кредиту в розмірі 12494,90 гривень. Позивачем на адресу Васильківської державної нотаріальної контори 31 січня 2020 року направлено претензію кредитора. Згідно відповіді останніх №222/02-15 від 16 березня 2020 року вбачається, що за даними Спадкового реєстру після померлої [INFO] [PERSON] виявлено заведення спадкової справи [PERSON] приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області за №62776366. Претензію надіслано за належністю. Письмовим повідомленням [PERSON] приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області №115/01-16 від 24 березня 2020 року підтверджується надходження претензії позивача. У разі звернення спадкоємців [PERSON] до нотаріуса, вони будуть ознайомлені зі змістом претензії. Листом-претензією позивача №SAMDN50ОТС003422950 від 21 травня 2020 року підтверджується звернення перших до відповідача з вимогою про сплаті заборгованості за кредитним договором. З витребуваної судом належним чином завіреної спадкової справи вбачається, що згідно заяви [PERSON] від 30 липня 2018 року за №379 остання звернулась до приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області з вимогою видати їй свідоцтво про право на спадщину, яка залишилась після смерті її матері [PERSON] . Зміна прізвища з « [PERSON] » на « [PERSON] » відбулась внаслідок реєстрації шлюбу з [PERSON] . Згідно заяви [PERSON] , адресованої до органів нотаріату 09 серпня 2018 року за №398 останній після смерті його матері [PERSON] відмовляється від прийняття спадщини на користь доньки останньої [PERSON] . Свідоцтвами про право на спадщину за законом, виданих приватним нотаріусом Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області 30 вересня 2019 року зареєстрованих в реєстрі за №1381 та №1382 спадкоємцем майна [PERSON] є її донька [PERSON] . Згідно ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1219 ЦК України, не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов`язанням. Порядок пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців і порядок їх задоволення регулюються нормами ст.ст.1281,1282 ЦК України. У зв`язку зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. За положеннями ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виходячи із наведеного, при вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів для задоволення вимог кредитора, судом підлягає встановленню, яке саме майно спадкоємець отримав у спадщину та яка його вартість. У пункті 32 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" №5 від 30.03.2012 роз`яснено, що з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Аналіз зазначених норм права дає можливість зробити висновок про те, що спадкоємці можуть задовольняти вимоги кредиторів лише: у разі прийняття майна у спадщину; у межах вартості успадкованого майна; у розмірі, яка виникла за життя спадкодавця. Відповідно до ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу він не заявив про відмову від неї. Судом достовірно встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач не надав суду належних доказів, які підтверджують, яке саме майно прийнято відповідачем у спадок та яка його вартість, що унеможливлює стягнення з [PERSON] заявлених позивачем грошових коштів. З матеріалів податкової справи вбачається, що відповідач відмовився від прийняття спадщини на користь [PERSON] , клопотань від позивача щодо залучення якої в якості співвідповідача до суду не надходило. За таких обставин, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з урахуванням всіх обставин та матеріалів справи, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» та ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, на підставі ст. 141ЦПК України, суд відмовляє також і у задоволенні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed