Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-13 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «ПРОСТО-страхування» (далі позивач) звернулося до [PERSON] (далі відповідач) з позовом про стягнення 11\~618,89 грн страхового відшкодування, а також витрат по сплаті судового збору, 5\~000 грн витрат пов`язаних з оплатою професійної правової допомоги. В обґрунтування позову позивач вказав, що 29.05.2020 в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області на вул. Олександрівській відбулася дорожньо-транспортна пригода, учасниками якої були: [PERSON] , яка керувала велосипедом «Giant» та [PERSON] , який керував автомобілем Skoda Fabia, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок якої автомобіль Skoda Fabia зазнав механічних пошкоджень. Постановою Києво-Святошинського районного суду міста Києва від 23.07.2020 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та звільнено від адміністративної відповідальності за вчинене на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, на цій підставі провадження у справі закрито. Відповідно до Звіту № 145105 від 11.11.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 24\~590,30 грн, а відповідно до Висновку/калькуляції № 145105 від 11.06.2020 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 11\~618,89 грн. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 15.06.2020 співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 145105. Відповідно до платіжного доручення № 9929 від 16.06.2020 позивач сплатив страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 11\~618,89 грн. Таким чином, фактичні витрати АТ «ПРОСТО-страхування», пов`язані з цим страховим випадком складають 11\~618,89 грн, які підлягають відшкодуванню відповідачем. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.01.2021 відкрито позовне провадження з викликом сторін. 09.02.2021 представником позивача через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області подано клопотання про проведення розгляду справи без участі позивача та його представника, яке задоволено судом. 15.03.2021 представником відповідача через канцелярію Києво-Святошинського районного суду Київської області від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого останній заперечив проти задоволення позовних вимог з огляду на безпідставність позовних вимог. Позивач у судове засідання 14.04.2021 не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. У судовому засіданні 14.04.2021 представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що в позов слід відмовити із таких підстав. В обгрунтування свої позовних вимог позивач посилається на те, що [PERSON] 29.05.2020 о 16:30 у селі Новосілки Києво-Святошинського району, керуючи велосипедом Giant, по велосипедній дорожці вулиці Олександрівської в с. Новосілки Києво-Святошинського Київської області, перед зміною напрямку руху поворотом на проїзну частину вулиці Олександрівської не переконалася в тому, що це буде безпечно і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, чим створила аварійну ситуацію автомобілю «Skoda Fabia», д/н [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в попутному напрямку, різко змінила напрямок руху, повернувши ліворуч, внаслідок чого відбулось зіткнення транспортних засобів; при зіткненні автомобіль та велосипед отримали механічні пошкодження, а велосипедистка [PERSON] тілесні ушкодження, ступінь тяжкості яких не визначався. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.07.2020 [PERSON] визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення та звільнено від адміністративної відповідальності за вчинене на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, на цій підставі провадження у справі закрито. 08.07.2019 між Приватним акціонерним товариством «ПРОСТО-страхування» та Товариством з обмеженою відповідальністю «А1 Секьюріті» укладено договір страхування серії PKS № 1901052 майнових інтересів власника автомобіля «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] . 01.06.2020 ТОВ «А1 Секьюріті» подало до ПрАТ «ПРОСТО-страхування» повідомлення про подію, що може бути визнано страховою, заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № 145105 від 11.11.2020 вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 24\~590,30 грн, а відповідно до Висновку/калькуляції № 145105 від 11.06.2020 вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] , становить 11\~618,89 грн. Зазначена вище дорожньо-транспортна пригода була визнана страховим випадком, про що 15.06.2020 співробітниками АТ «ПРОСТО-страхування» було складено страховий акт № 145105. Відповідно до платіжного доручення № 9929 від 16.06.2020 позивач сплатив страхове відшкодування за ремонт транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 11\~618,89 грн. Позивач звертався до відповідача з претензією № 04-1876 від 10.07.2020, на яку відповідач не погодився, визнав вимоги необгрунтованими. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки (ст. 993 Цивільного кодексу України). Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Суд встановив, що матеріали справи не містять доказів сплати відповідачем позивачу 11\~618,89 грн витрат по виплаті страхового відшкодування. Водночас суд погоджується з доводами представника відповідача відносно того, що не вважається джерелом підвищеної небезпеки велосипед, оскільки даний транспортний засіб не має двигуна, а рухається внаслідок дії мускульної сили людини, яка знаходиться на ньому, отже його експлуатація є повністю контрольованою. Згідно з п. 1.10 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 велосипед - транспортний засіб, крім крісел колісних, що приводиться в рух мускульною силою людини, яка знаходиться на ньому. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.01.2019 у справі № 350/1425/17. Враховуючи вищевикладене, зіткнення автомобіля з велосипедом у даній справі не може бути кваліфіковано як взаємодія кількох джерел підвищеної небезпеки, а відтак посилання позивача на норми ч. 2 ст. 1187 ЦК України, на обгрунтування своїх позовних вимог є безпідставними. Такими, що заслуговують на увагу суду є доводи відповідача відносно того, що звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № [NUMBER] складено 11.11.2020, в той час як ДТП сталася 29.05.2020, в даному звіті не визначено, що ДТП сталася за участю велосипеда Giant, яким керувала [PERSON] , що не підтверджує дослідження оцінювачем завдання 29.05.2020 механічних ушкоджень автомобілю «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] саме велосипедом Giant, яким керувала [PERSON] . Крім того, ДТП за участю транспортного засобу «Skoda Fabia», реєстраційний номер [NUMBER] та велосипеда Giant, яким керувала відповідач [PERSON] сталася [INFO] , а повідомлення про подію, що має ознаки страхового випадку подано 08.06.2020 за підписом директора ТОВ «А1 Секьюріті», в порушення вимог ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТОВ "А1 Секьюріті" не повідомило страховика ПрАТ «ПРОСТО-страхування» після спливу 3 робочих днів з дня дорожньо-транспортної пригоди про страховий випадок. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги про стягнення 11\~618,89 грн страхового відшкодування з підстав недоведеності та необгрунтованості. Усі інші доводи позивача та відповідача не спростовують вищевикладених висновку суду. Витрати по сплаті судового збору та витрати на оплату професійної правничої допомоги у відповідності до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, покладаються на відповідача, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Outcome: dismissed