Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-07 00:00:00

21.10.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 99403,04 гривень, посилаючись на те, 10.10.2008 року був укладений кредитний договір № 014/07-158/57-24. Відповідач отримав грошовий кредит у сумі 200000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 22,5 % на рік. Термін остаточного погашення кредиту 06.10.2012 року. Банком були виконані всі умови за договором. Відповідач зі свого боку порушував умови кредитного договору, несвоєчасно сплачував або взагалі не сплачував чергові платежі. Виникла заборгованість у сумі 99403,04 грн. Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором на загальну суму 99403,04 грн. та судові витрати, сплачені позивачем при подачі позову до суду. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач у судове засідання не з*явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав: судом встановлено, що 10.10.2008 року між сторонами був укладений кредитний договір № 014/07-158/57-24, згідно п. 1. 1 якого банк надає позичальнику споживчий кредит в сумі 200 000 грн. зі сплатою 22,5 відсотків річних строком на 48 місяців. Відповідно до п 3.6 кредитного договору 014/07-158/57-24 в забезпечення цього договору виступає рухоме майно - транспортний засіб марки КАМАЗ 5511, 2007 року випуску. Вартість заставного майна відповідно до договору від 20.10.2008 року оцінюється сторонами в 252 189, 73 грн. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору, відповідач передав заставне майно позивачу. З метою примусової реалізації позивачем 10.12.2013 року проведена оцінка вартості майна - вантажного самоскиду КАМАЗ 5511, 2007 року випуску. Вартість складає 123 800 грн. Відповідно до ст. ст. 572, 589 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор має право у разі невиконання боржником зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника. У разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернути стягнення на предмет застави. Згідно ст.15, 16 Цивільного кодексу України, ст.3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способом захисту цивільних прав і інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі. Таким чином, на день винесення рішення позивач скористався своїми правами, передбаченими ст. ст. 572,589 ЦК України, а тому його право не потребує захисту способами, передбаченими ст.16 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 213 ЦПК України, абз.4 п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст .212 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed