Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості. В обгрунтування позову посилається на те, що відповідно до умов договору № б/н від 23.05.2012 року банк надав відповідачу кредит у розмірі 1 400 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжку картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначив, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою складає між ним та позивачем договір, що підтверджується підписом у заяві. Вказує на те, що при укладенні договору сторони керувались нормами ч.1 ст.634 ЦК України (договір приєднання). Зазначив, що відповідач не виконувала договірних зобов'язань, допустила заборгованість станом на 30.06.2015р. в сумі 6 035 грн., яка складається з заборгованості по кредиту - 1431,68 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 2 269 грн., заборгованість за пенею та комісією - 1570 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 263,57 грн. штрафу (процентна складова). Представник позивача у судове засідання не з'явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності у якому просив позов задоволити, справу розглядати без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явилась, не повідомила про причини неявки, хоч належно повідомлена про час та місце слухання справи. Представник відповідача в судовому засіданні позов заперечила з підстав, викладених в письмових запереченнях, просила в задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що відповідачем 23.05.2012 року підписано заяву, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] виявила бажання оформити на своє ім'я кредит з бажаним лімітом у 2 000 грн. В п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов і правил надання банківських послуг зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в любий момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. У п. 2.1.1.2.4 вказано, що підписання даного договору являється прямою та безперечною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком. Відповідно до п.1.27 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором. В п.6.3 ст.6 даного Закону вказано, що порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка. Згідно п.7.1, 7.1.1, 7.1.2, 7.1.3, 7.1.5 ст.7 цього ж Закону, банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні та кореспондентські рахунки. Вкладний (депозитний) рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів, що передаються клієнтом банку в управління на встановлений строк та під визначений процент (дохід) відповідно до умов договору. Поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання коштів і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Кореспондентський рахунок - рахунок, що відкривається одним банком іншому банку для здійснення міжбанківських переказів. Відкриття кореспондентських рахунків здійснюється шляхом встановлення між банками кореспондентських відносин у порядку, що визначається Національним банком України, та на підставі відповідного договору. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків. З аналізу вищевказаних норм, законодавцем встановлено три види рахунків, серед яких спеціального рахунку для отримання кредиту не має. Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, договору про відкриття відповідачу рахунку в якому визначалися б особливості його функціонування між сторонами укладено не було. Згідно ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ч.1 ст.131 ЦПК України передбачено, що сторони зобов'язані подати свої докази суду до або під час попереднього судового засідання у справі, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться,-до початку розгляду справи по суті. Всупереч вищевказаним нормам процесуального закону, позивач не надав доказів, які підтверджують відкриття відповідачу карткового рахунку, отримання відповідачем платіжної картки, перерахування чи зарахування на неї грошових коштів. Також позивачем не надано суду будь-яких доказів отримання відповідачем готівкових коштів та доказів про те, що банком відповідно до Умов і правил надання банківських послуг прийнято рішення про можливість видачі кредиту на платіжну картку. На підставі викладеного, оскільки позовні вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах закону, вони задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed