Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

20 березня 2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості по кредитному договору на загальну суму 25233,30 грн. та судового збору у розмірі 252,33 грн. В обґрунтування позову позивач послався на наступні обставини: 30.12.2007 року Публічне акціонерне товариство ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № GOXRRX01270477 відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1867,20 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. Згідно умов укладеного договору договір складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти ( щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 19.02.2014 року має заборгованість - 25233,30 грн., складається з наступного: 1867,20 грн. - заборгованість за кредитом; 84,70 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; 403,28 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом; 21200,34 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн., - штраф ( фіксована частина); 1177,78 грн. - штраф ( процентна складова); Тому позивач просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредитному договору на загальну суму 25233,30 грн., а також судовий збір в розмірі 252,33 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій просив відкласти розгляд вказаної цивільної справи та призначити нову дату слухання в зв'язку з находженням його у щорічній відпустці. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій просив розглянути справу без його участі, та участі відповідача. Проти позову заперечував повністю, просив у позові відмовити в зв'язку з тим, що позивачем не надано доказів фактичного отримання кредиту відповідачем. З доданих позивачем документів вбачається видача відповідачу кредитної картки з лімітом 0,00 грн. Доказів зняття грошей з картки та суми знятих коштів позивачем не надано. Просив суд застосувати строк позовної давнини в зв'язку з тим, що кредит був наданий відповідачу до 30.08.2008 року, включно. Позивач дізнався про порушення своїх прав 31.08.2008 року, та з цього часу в нього виникло право на звернення до суду. Умовами кредитування встановлений строк позовної давнини -5 років. Тому позивач мав право звернутися до суду до 31.08.2013 року, а фактично звернувся 20.03.2014 року, тобто після спливу строку позовної давнини. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: 30.12.2007 року Публічне акціонерне товариство ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір № GOXRRX01270477 відповідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 1867,20 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. ); - згідно з розрахунку ціни позову заборгованість [PERSON] за кредитним договором № GOXRRX01270477 від 30.12.2007 р. складає 25233,30 грн. яка складається з наступного: 1867,20 грн. - заборгованість за кредитом; 84,70 грн., - заборгованість по процентам за користування кредитом; 403,28 грн., - заборгованість по комісії за користування кредитом; 21200,34 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 500,00 грн., - штраф ( фіксована частина); 1177,78 грн. - штраф ( процентна складова); Приведені фактичні обставини свідчать про укладення між сторонами кредитного договору, предметом якого є грошові кошти в розмірі 1867,20 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 30.08.2008 року. Форма і зміст договору відповідають вимогам ст.ст.1054, 1055 ЦК України. Згідно з ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредиторові заїм (грошові кошти в тій же сумі) в строк і в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув всю суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму і відсотки, розмір і порядок яких встановлюється договором (ст.1048 ЦК України). Оскільки позичальник - відповідач у справі [PERSON] умови своїх зобов'язань за договором не виконав, то він повинен нести цивільно-правову відповідальність. Через неналежне виконання позичальником своїх зобов'язань, станом на 19.02.2014 року його заборгованість перед кредитором складає 25233,30 грн. (а.с. ). Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу (ст. 1054 ЦК України), інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до п.31 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5, у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), положення пункту 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" застосовуються й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Так, відповідно до положень ст.257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Згідно з ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Згідно з розд.8 Кредитного договору, даний договір діє з моменту його укладення до повного виконання зобов'язань сторонами. За правилами ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Як вбачається із змісту кредитного договору (а.с. ) відповідачеві [PERSON] Банком був наданий споживчий кредит, строк позовної давності у договорі сторонами був встановлений тривалістю 5 років. Кредитний договір є строковим та не може діяти до настання будь-якої події. Кінцевим строком дії кредитного договору є 30.08.2008 року. Тому, виходячи з вищевикладеного перебіг строку позовної давності, в межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогами про сплату заборгованості за кредитним договором до відповідача, сплив ще 31.08.2013 року, а позивач звернувся до суду з позовом тільки 20.03.2014 року. З огляду на вищевикладене, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, в зв'язку зі спливом строку позовної давності щодо вимог ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно з ст.88 ЦПК України вимоги позивача про стягнення з відповідача судового збору в сумі 252,33 грн. також задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed