Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому, із врахуванням клопотання від 05.10.2015 року, просить зобовязати відповідача здійснити дію по отриманню нею квартири [ADDRESS] у власність; зобовязати відповідача укласти основний договір міни до двох місяців після отримання квартири [ADDRESS] у власність на його однокімнатну квартиру, що знаходиться в м. Соснівці або в м. Червонограді з доплатою за квадратний метр різниці між загальними площами квартир в гривнях еквівалентних 100 доларів США на день укладення договору міни по курсу, визначеним Національним банком України на попередній до дня укладення договору день. Вимоги обґрунтовані тим, що 16.02.2015 року між ним та відповідачем був укладений попередній договір в порядку ст.635 ЦК України, згідно з умовами якого остання зобовязалась здійснити дії по отриманню нею у власність квартири [ADDRESS] з метою в подальшому її обміну з доплатою на квартиру, що належить йому. 16.02.2015 року для отримання вказаної квартири у власність від імені відповідача до виконавчого комітету Червоноградської міської ради була подана заява, однак така залишена без розгляду. Відповідач оскаржила бездіяльність Виконкому Червоноградської міської ради та після трьох судових засідань подала заяву про залишення її позову без розгляду. Вважає, що такою дією відповідач в односторонньому порядку відмовилась від виконання зобовязань, взятих на себе договором від 16.02.2015 року. Позивач та його представник в судовому засіданні позов підтримали повністю з підстав, вказаних у ньому. Просять позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач, будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин наявні підстави для заочного розгляду справи. Представник третьої особи у судовому засіданні позов не визнала, оскільки укладений між сторонами попередній договір не відповідає вимогам закону та для того, щоб приватизувати квартиру необхідна згода повнолітніх дітей відповідача. При вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з огляду на таке. Установлено, що 16.02.2015 року між позивачем та відповідачем укладено попередній договір в порядку, визначеному статтею 635 ЦК України, відповідно до п.п. 1.1 п.1, п.п. 1 п.3 якого предмет договору обмін квартири з доплатою; [PERSON] зобовязується здійснити дії по отриманню у власність квартири [ADDRESS], укласти договір міни квартири № 4, до двох місяців після отримання її у власність, з [PERSON] про обмін належної йому квартири загальною площею не менше 25,0 кв.м., що знаходиться в м. Червонограді або в смт. Соснівці; надати в користування квартиру № 4 [PERSON] У звязку з тим, що взяті на себе зазначені вище зобовязання відповідач не виконує, позивач звернувся до суду із цим позовом. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до положення частини 1 статті 626 ЦК України (далі ЦК) договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частиною 1 статті 629 ЦК визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі (частина 1 статті 635 ЦК). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК). Згідно з положенням частини 1 статті 208 ЦК у письмовій формі належить вчиняти: 1) правочини між юридичними особами; 2) правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 3) правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу; 4) інші правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Відповідно до положення частини 1 статті 209 ЦК правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір про закупівлю, який укладається відповідно до Закону України "Про здійснення державних закупівель", на вимогу замовника підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню. Якщо основний договір згідно чинного законодавства підлягає нотаріальному посвідченню, то і попередній договір має бути обовязково посвідчений нотаріусом. Так, за умовами попереднього договору від 16.02.2015 року відповідач після здійснення нею дій по отриманню у власність квартири [ADDRESS], повинна була укласти з позивачем договір міни, який відповідно до положень частини 1 статті 716 ЦК, частини 1 статті 657 ЦК підлягає нотаріальному посвідченню. Як видно із укладеного 16.02.2015 року попереднього договору, такий нотаріально не посвідчувався, тому такий у відповідності до частини 1 статті 220 ЦК є нікчемним. Водночас, згідно з вимогами статті 236 ЦК нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється. Наведене узгоджується й з п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року № 9. Згідно з ч. 2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Позивач не надав суду доказів про повне або часткове виконання попереднього договору міни, ухилення відповідачем [PERSON] від нотаріального посвідчення цього договору, крім цього позивачем не заявлялася вимога про визнання його дійсним. З урахуванням наведеного, суд вважає позов необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed