Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, в якому просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З кінця грудня 2020 року сторони разом не проживають, відповідач проживає окремо. Діти проживають із позивачем, усі обов"язки щодо утримання та виховання дітей позивач несе самостійно. Відповідач ухиляється від утримання дітей, хоча працює, інших дітей не має, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечив щодо задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 28.01.2015 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , але разом не проживають з кінця грудня 2020 року, що не заперечується сторонами (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження дітей, де їх батьком записано відповідача [PERSON] (а.с. 4-5). Діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що стверджується довідкою ОСББ «Пирогова 107А» №67 від 11.02.2021 року (а.с. 27 ). Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. 8 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 141\~СК України\~визначено,\~що мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою.Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 182 СК України При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно із ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. При вирішенні спору суд враховує вказані вище норми права та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, а саме вік двох дітей і їхній стан здоров`я, на утримання яких до досягнення повноліття стягуються аліменти. Зокрема, судом встановлено, що станом на день розгляду справи дитині [PERSON] виповнилося п"ять років, а [PERSON] виповнилося чотири роки, діти самостійного заробітку чи доходу не мають, стан здоров`я дітей, їхніх матері та батька задовільний, оскільки доказів протилежного сторони суду не надали. Також суд враховує обов`язок та відповідальність обох батьків малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дітей, а отже, й обов`язок батька дитини, який з ними не проживає дбати про здоров`я і матеріальний добробут малолітніх дітей, виходячи тільки з найкращих інтересів дітей. Суд бере\~до уваги,\~що відповідач\~працює та\~отримує щомісячний\~дохід,\~інших утриманців\~не має, що малолітні діти сторін проживають разом із матір`ю, яка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, визначивши спосіб стягнення аліментів у частці від доходу відповідача. Отже, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи передусім інтереси дітей, їх право на належний рівень життя та забезпечення нормальної життєдіяльності, суд, визначаючись щодо розміру аліментів, враховує те, що відповідач є здоровою, працездатною особою, працює і отримує щомісячний дохід, інших утриманців не має, тобто може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, а також зважаючи на реальні і розумні потреби в матеріальному утриманні двох малолітніх дітей, взаємний обов`язок батьків по їх утриманню, встановлені обставини, що мають значення в їх сукупності, вважає справедливим та обґрунтованим визначити аліменти на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня подачі позовної заяви, а саме з 29.01.2021 року відповідно до ст. 191 СК України, задовольнивши таким чином позовні вимоги повністю. Оскільки позивач при зверненні до суду з позовом була звільнена від сплати судового збору, тому згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 908,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved