Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з вказаним позовом. В обґрунтуванні своїх вимог зазначають, що за місцем знаходження їхньої нерухомої власності по [ADDRESS], відповідно до викопіювання з генерального плану забудови м. Болехів, має проходити проїзд загального користування, який [PERSON] приватизувала захопивши його. Ще до одержання оскаржуваного рішення вона загородила проїзд металевою брамою, чим обмежила їх в користуванні даним проїздом. Таким чином, позивачі не мають можливості облаштувати проїзд до їхньої нерухомої власності та фактично обмежені у користуванні даним проїздом. Просять скасувати рішення двадцятої сесії Болехівської міської ради Івано-Франківської області № 33-20/12 від 25.02.2012 року про затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та надання їх у власність в частині земельної ділянки [PERSON], оскільки проїзд загального користування відійшов до земель [PERSON] В подальшому 08 вересня 2014 року позивачі подали заяву про збільшення позовних вимог, в якій просять визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯМ № 687490 від 28.12.2012 року. Стягнути з відповідачів в солідарному порядку всі витрати по справі (а.с. 103-104). В судовому засіданні представники позивачів позовні вимоги підтримали, та додатково пояснили, що Болехівською міською радою надано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку разом із проїздом загального користування, що є порушенням земельного законодавства. Також зазначивши, що на даному проїзді знаходиться газовий кран, а тому передавати даний проїзд у приватну власність міська рада не мала права. Представник відповідача [PERSON] і відповідачка [PERSON] в запереченні на позов та у судовому засіданні пояснили, що тільки орган місцевого самоврядування має право приймати рішення з питань передачі землі у власність, яка перебуває у її відданні. Що стосується наявного проїзду (під'їзду) до її будинку, то ним ніхто крім неї не користувався і не користується по даний час. Оскільки суміжні землекористувачі мають свої власні заїзди. В позовній заяві не наведено ніяких підстав скасування оскаржуваного рішення сесії Болехівської міської ради. Позивачі не обґрунтували, в чому конкретно полягає незаконність прийнятого Болехівською міською радою рішення, і чим порушує це рішення їх права та інтереси, адже вони ніколи цим проїздом (заїздом) не користувались та не користуються в даний час. Саме по собі бажання скасувати рішення сесії міської ради не може бути підставою задоволення позову. Позивачі мають вільні заїзди до своїх будинків та господарств з центральної дороги з [ADDRESS]. Збільшених позовних вимог, в частині скасування державного акту на землю, [PERSON] не визнає. Державний акт, який просять позивачі визнати недійсним, відповідає затвердженій технічній документації із землеустрою. При наданні сторонам земельних ділянок у власність узгоджувались межі земельних ділянок і при цьому ніяких спорів не виникало. Вважає позов безпідставним та таким, що не порушує будь-яких прав позивачів у користуванні земельними ділянками, які належать їм на праві власності. Представник Болехівської міської ради в судовому засіданні заперечила проти позову вказавши, що Болехівська міська рада виносячи рішення №33-20/12 від 25.09.2012 року діяла в межах повноважень закріплених в Конституції України та Законі України «Про місцеве самоврядування в Україні». Оспорюваний проїзд є тільки заїздом до господарства [PERSON], позивачі даним проїздом ніколи не користувалися, і мають до своїх господарств заїзди з [ADDRESS]. Суд, вислухавши пояснення сторін, представників, свідків, дослідивши письмові докази по справі та давши їм правову оцінку, вважає відмовити у задоволені позову. Відповідно до ст. 13 Конституції України земля, що знаходиться в межах території України є об'єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах визначених законом. Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Згідно ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" вирішення питань врегулювання земельних відносин є виключно компетенцією міських рад. За ст. 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що позивачі та відповідачка проживають в [ADDRESS] в житлових будинках, які належать їм на праві власності. [PERSON] 18.06.2007 року прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] (а.с.68). Згідно свідоцтва про право власності за заповітом від 12.06.2007 року [PERSON] передала все своє майно своїй дочці [PERSON] (а.с.69). Відповідно збірного кадастрового плану землі [PERSON] межують із землевласниками (землекористувачами) Болехівською міською радою, [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.67). Згідно викопіювання з генерального плану забудови м. Болехів за місцем знаходження їхньої нерухомої власності знаходиться проїзд (а.с.10/2). Рішенням Болехівської міської ради від 26.09.2012 р. за № 33-20/12 [PERSON] затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передано у власність земельні ділянки загальною площею 0,2508 (а.с.7). 28 грудня 2012 року [PERSON] видано два державні акти на 0,0925га та 0,0556га для ведення особистого селянського господарства (а.с.58-59). Висновком відділу Держкомзему у місті Болехові від 10.09.2010року ділянка площею 0,1000га розташована в межах населеного пункту [ADDRESS], відноситься до земель житлової та громадської забудови та 0,1508 га розташована в межах населеного пункту [ADDRESS], відноситься до земель сільськогосподарського призначення (неосушені) (а.с.62-63). Рішенням Болехівської міської ради від 29.08.2008 року за № 21-30/08 було надано [PERSON] дозвіл на проведення інвентаризації земельних ділянок та виготовлення технічних звітів (а.с.64). [PERSON] на підставі рішення Болехівської міської ради від 17.08.2011 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та передано у власність земельні ділянки площею 0,2216га (а.с.78-79). Згідно державного акту ЯМ №687490 від 28 грудня 2012 року [PERSON] належить земельна ділянка в [ADDRESS], площею 0,10га, яка межує з землями міської ради [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.72). [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03 грудня 2002 року купила у [PERSON] житловий будинок площею 105,4 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами за № 33 по [ADDRESS] (а.с.82). Рішенням Болехівської міської ради від 24.05.2011 року внесено зміни до рішення Болехівської міської ради від 14.04.2011 року № 27-066/11 щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Надано дозвіл [PERSON] на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в [ADDRESS]. Згідно державного акту ЯК №967948 від 16 січня 2012 року [PERSON] належить земельна ділянка в [ADDRESS], площею 0,0914 га, яка межує з землями міської ради, [PERSON], [PERSON] (а.с.73). Згідно збірного кадастрового плану землі [PERSON] межують із земельними ділянками, що належать Болехівській міській раді (вулиця), [PERSON] та [PERSON] (а.с.81). Згідно договору купівлі-продажу від 20 грудня 1997 року [PERSON] купила в [PERSON] однокімнатну квартиру загальною площею 44,2 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS]. 25 лютого 1997 року [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу купила у [PERSON] трикімнатну квартиру загальною площею 105,5, що знаходиться в [ADDRESS]. Згідно державного акту І-ІФ №015648 від 31 грудня 1997 року [PERSON] в [ADDRESS], належить земельна ділянка площею 0.1313 га., яка межує з [ADDRESS], [PERSON], проїздом, [PERSON], [PERSON] (а.с.74). Допитані судом свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили, що загального заїзду ніколи не будо, а оспорюваний проїзд, був лише проїздом до будинку відповідачки, яким користувалися ще її батьки багато років тому з насадженими деревами та кущами. Позивачі мають свої заїзди із [ADDRESS]. Посилання позивача на те, що Болехівською міською радою передано [PERSON] у власність проїзд загального користування, судом оцінюються критично, оскільки, як вбачається із викопіювання з генерального плану забудови м. Болехів за 1950-ті роки видно «проезд», який мав тільки заїзд і виїзд, інших позначок на плані не вказано, що підтверджує, що це тільки заїзд до одного господарства - [PERSON] (а.с.10/2). Це в судовому засіданні підтвердили вище перелічені свідки, і головний архітектор м. Болехів Рак В.В. та представник Держземагенства в м. Болехів Міргазянова Н.Б. Покликання позивачів на те, що у державному акті І-ІФ №015648 від 31 грудня 1997 року [PERSON] на земельну ділянку в [ADDRESS], вказано що по межі «В-Г» вона межує з проїздом (а.с.74), спростовуються державними актами на земельні ділянки [PERSON] [PERSON], [PERSON], в яких не зазначено проїзду загального користування(а.с.70-73), а також описами погодження меж, згідно яких у позивачів не було претензій до заїзду [PERSON] до її господарства (а.с.10, 81). Судом встановлено, що оспорюваний проїзд є тільки заїздом до господарства [PERSON], позивачі даним проїздом ніколи не користувалися, а навпаки мають до своїх господарств заїзди з [ADDRESS]. Відтак позивачі не довели, яким чином порушенні їхні права при винесенні рішення Болехівської міської ради Івано-Франківської області №33-20/12 від 25.09.2012 року, яка діяла в межах своєї компетенції. Що стосується захоплення земель комунальної власності, то для захисту та усунення порушень даного права повинні звертатися з позовом органи місцевого самоврядування. Що стосується посилання представників позивачів на розміщений газовий кран на земельній ділянці [PERSON], то суд вважає що [PERSON] та [PERSON] не є належними позивачами, а у разі порушень чи ненадання доступу до газового крану з позовом може звернутися відповідна газова організація (установа) на обслуговуванні якої перебуває дане обладнання чи газопровід. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, оцінюючи у сукупності здобуті в судовому засіданні докази, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. На підставі наведеного, ст.ст. 13, 19 Конституції України, 152, 158 Земельного кодексу України, 23, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»,

Outcome: dismissed