Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

У січні 2020 року позивач звернувся до суду з даним позовом. Позов мотивував тим, що відповідач по справі є матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю, сестрою та братом, перебуває на обліку в органі опіки та піклування Томашівської сільської ради як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати дитини, [PERSON] зловживає алкогольними напоями, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Спеціалісти служби у справах дітей та сім`ї неодноразово відвідували дитину за місцем проживання та навчання, проводили профілактичні бесіди з дитиною про норми поведінки, недопустимість пропусків занять у школі без поважних причин. Окрім того, спеціалісти неодноразово проводити профілактичні бесіди з матір`ю дитини [PERSON] , однак мати не реагувала на зауваження, не виконувала рекомендації та поради, проведена профілактична робота не дала жодних позитивних результатів. Позивач зазначив, що 27 січня 2020 року Орган опіки та піклування Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області надав Висновок «Про негайне відібрання дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , 1981 року народження, без позбавлення її батьківських прав», а тому змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27 лютого 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Протокольною ухвалою суду від 18 травня 2020 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, з підстав викладених в ньому, просив суд його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, проти відібрання її неповнолітньої доньки [PERSON] від неї без позбавлення її батьківських прав не заперечувала, адже на її думку це буде найкращим для доньки. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. На адресу суду направив листа, в якому просив суд слухати справу без присутності представника, зазначив що позовні вимоги позивача підтримує та заперечень не має. В присутності законного представника (мати) та представника органу опіки та піклування неповнолітня [PERSON] в судовому засідання пояснила, що дійсно зловживала спиртними напоями, на даний час знаходиться в реабілітаційному центрі. Дівчинка пояснила, що лікування в центрі пішло їй на користь, не заперечувала проти продовження лікування. Зазначила, що розуміє, що в реабілітаційному центі їй краще. Суд, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши думку неповнолітньої дитини, вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення по суті, приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є матір`ю неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про її народження Серія [NUMBER] виданим виконкомом Пришивальницької сільської ради Фастівського району Київської області 02 серпня 2005 року. Відомості про батька неповнолітньої дитини [PERSON] записані на підставі ч. 1 ст. 135 СК України, що підтверджено Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України № 00024960148 від 17 грудня 2019 року. Як вбачається із Виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 2829 Дитячого Психіатру ЦРЛ виданої КЗ КОР «КОПНЛ № 2», [PERSON] , [INFO] , поступила в стаціонар 21 жовтня 2019 року із розладом емоцій та поведінки у підлітка з акцентуацією рис характеру по-нестійкому типу з опозиційно-викликаючими діями, ситуаційними протестними реакціями, делінкветивною поведінкою, відсутністю мотивації до навчання. Епізодичним вживанням алкоголю та педагогічною та батьківською занедбаність. Згідно Акту обстеження умов проживання будинку [ADDRESS] , від 02 грудня 2019 року, умови проживання в будинку не відповідають умовам розвитку дитини. Будинок складається з 2-х кімнат, в одній із них йде ремонт. В будинку не прибрано, речі розкидані, посуд не митий. В дитини відсутнє особисте місце для виконання домашніх завдань та власне спальне місце. Мати часто залишає дітей одних, часто зловживає спиртними напоями, не приділяє уваги вихованню дітей. З характеристики гр. [PERSON] , 1981 року народження, що проживає по [ADDRESS] , яка видана Пришивальницьким округом № 3 Томашівської сільської ради Об`єднаної територіальної громади Фастівьского району Київської області № 03/10 від 15 січня 2020 року, вбачається, що гр. [PERSON] ніде не працює та трудової книжки не має, в будинку безлад, стіни обдерті, будинок захаращений різним непотребом, підлога та посуд брудні. [PERSON] часто зникає невідомо куди, залишаючи дітей самотніми. Систематично зловживає спиртними напоями, підтримує відносини з особами, які ведуть аморальний спосіб життя. Не створює належних умов для виховання та утримання дітей. Від сусідів та мешканців села неодноразово надходили скарги до сільської ради щодо неналежного виховання [PERSON] своїх дітей та щодо її поведінки. Більш того, неналежне виховання [PERSON] своїх дітей призвело до алкогольної залежності її неповнолітньої доньки [PERSON] . Разом з тим, з Довідки Фастівського ВП Васильківського ВП ГУ НП в Київській області Національної поліції України № 247/109/1004/1/01-20 від 21 січня 2020 року вбачається, що гр. [PERSON] , [INFO] , характеризується за місцем проживання негативно, алкогольними напоями зловживає, веде аморальний спосіб життя та відповідно до обліків поліції притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП від 30 липня 2019 року, ст. 183 КУпАП від 25 вересня 2019 року, ч. 1 ст. 178 КУпАП від 25 вересня 2019 року, ч. 3 ст. 184 КУпАП від 27 вересня 2019 року та ч. 1 ст. 184 КУпАП від 22 листопада 2019 року. Згідно Характеристики неповнолітньої [PERSON] виданої Томашівським навчально-виховним комплексом «Заклад середньої освіти 1-2 ступенів - заклад дошкільної освіти» філії Опорного закладу загальної середньої освіти Дідівщинського навчально-виконавчого комплексу «Заклад загальної середньої освіти 1-3 ступенів - заклад дошкільної освіти», [PERSON] навчається у 9 класі. В 2018-2019 навчальному році почала епізодично, а з листопада місяця систематично пропускати заняття, в поточному навчальному році з 59 навчальних днів учениця пропустила 31 день без поважних причин. Рівень навчальних досягнень різко низький. Стосунки з однокласниками та іншими учнями шкоди погіршилися, почали виникати конфлікти. Учениця має шкідливі звички, а саме схильна до вживання алкогольних напоїв та тютюнопаління. Батьки безвідповідально відносяться до здобуття дитиною освіти, взагалі не приділяють увагу вихованню [PERSON] . Так, на підставі рішення Виконавчого комітету Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області від 27 січня 2020 року за № 01/02 «Про негайне відібрання дитини, [PERSON] [INFO] від матері без позбавлення її батьківських прав, було негайно відібрано [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав, для подальшого влаштування неповнолітньої дитини. Судом під час розгляду справи встановлено, що на даний час неповнолітня [PERSON] , [INFO] перебуває у Київському обласному центрі соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків» та має статус дитини, яка опинилася в складних життєвих обставинах та знаходиться на повному державному забезпеченні. Частиною 1 ст. 150 СК України встановлено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Так, в ч. 1 ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» вказано, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом (ч. 1 ст. 152 СК України). Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 8 Постанови КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» визначено, що у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Згідно ч. 1 ст. 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або Органу опіки та піклування. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. При винесенні вказаного рішення суд враховує положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХХІІ від 27 лютого 1991 року, в яких зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідач будучи матір`ю неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, не здійснює за нею належного догляду, не цікавиться станом здоров`я доньки, умовами її проживання та виховання, не надає матеріальної допомоги, веде неприйнятний спосіб життя. Не працює, не має належних умов проживання, з цих причин створити належні умови для життя своєї доньки та матеріально утримувати її вона не в змозі. Відповідно до Висновку Органу опіки та піклування виконавчого комітету Томашівської сільської ради Фастівського району Київської області, то орган опіки та піклування, вважає, що відібрання дитини [PERSON] , [INFO] від матері [PERSON] , 1981 року народження, без позбавлення останньої батьківських прав є доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини. Враховуючи те, що відповідач вже протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх материнських обов`язків по вихованню свої неповнолітньої доньки [PERSON] , не цікавиться її життям та станом здоров`я, фізичним та духовним розвитком, а також враховуючи думку неповнолітньої дитина, яка не заперечувала проти її відібрання від матері, суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо відібрання дитини у матері без позбавлення її батьківських прав ґрунтуються на нормах чинного законодавства та підлягають до задоволення. Між тим, суд вважає за доцільне роз`яснити відповідачу, що у разі, коли відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини, суд за її заявою може постановити рішення про повернення їй дитини. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.. На підставі ст. ст. 150, 152, 155, 164, 170, 180, 182 СК України, Конвенцією про права дитини, Законом України «Про охорону дитинства», Постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав»,

Outcome: approved