Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що з 08.09.2011 р. по 11.03.2014 р. працювала у відповідача - ДП «Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості» на посаді провідного інженера науково-дослідного сектору стандартизації у сфері інформаційних технологій науково-дослідного відділу стандартизації у сфері енергетики, електронних та інформаційних технологій і метрології науково-дослідного інституту стандартизації на підставі контракту № 49 з науковим працівником від 08.09.2011 р. Як вказує позивач, з 01.07.1994 р. по 08.09.2011 р. працювала на науковій посаді в ДП ДНЦ» та отримувала пенсію за віком з 20.06.2005 р. При цьому позивач звільнена з зазначеної посади 11.03.2014 р. за власним бажанням у зв'язку з виходом на наукову пенсію у відповідності до ст. 38 КЗпП України, і у відповідності до наказу № 57-К від 11.03.2014 р. При цьому посадовий місячний оклад позивача на момент звільнення в складав 3350 грн. Також з 12.09.2011 р. позивачу було призначено пенсію у відповідності до Закону України «Про наукову-технічну дальність». Як вказано у позові, 09.09.2011 р. позивач ще не була звільнена, а була лише переведена на інші умови трудової угоди, а саме на контракт (наказ № 359-К від 09.09.2011 р.), тобто пенсію позивачу було призначено до Пенсійної реформи, яка відбулася з 01.10.2011 р., і на той час науковий працівник мав право, не звільняючись з посади, перейти на іншу форму трудової угоди, а саме на контракт. При звільненні позивач звернулась до відповідача з вимогою про виплату передбаченої Законом України «Про наукову і науково-технічну діяльність» грошової допомоги в розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат. Але відповідачем було відмовлено у виплаті з посиланням на те, що пенсію відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» позивачу призначено ще у 2011 р. і на момент призначення пенсії відповідно до Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» позивач не звільнилась, і тому не має право на виплату грошової допомоги. Вважає, що відмова у виплаті відповідачем їй грошової допомоги є безпідставною та незаконною. Також позивач вважає, що діями відповідача заподіяно моральну шкоду із порушенням її прав, дезінформацію щодо прав на отримання шести окладів, постійне хвилювання упродовж тривалого часу оцінює у 5000 грн. Тому просить суд стягнути із відповідача - Державного підприємства „Український науково-дослідний і навчальний центр проблем стандартизації, сертифікації та якості" на свою користь грошову допомогу у розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат у розмірі 20100 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. та 3000 грн. за надання правової допомоги. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та просить суд їх стягнути із відповідача. Представник відповідача у судове засідання з'явився та надав суду своїх заперечення щодо не визнання позову у повному об'ємі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом було встановлено, що дійсно позивач [PERSON] працювала у відповідача - ДП «УкрНДНЦ» з 03.11.2003 р. по 08.09.2011 р. на постійній основі на посаді провідного інженера інституту стандартизації ДП «УкрНДНЦ». У відповідності до ч. 16 ст. 24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність», пенсія науковим (науково-педагогічним) працівникам відповідно до цього Закону призначається з дня звернення за призначенням пенсії та за умов звільнення з посади наукового (науково-педагогічного) працівника, за винятком осіб, які працюють за строковим трудовим договором (контрактом), що укладений після досягнення пенсійного віку. Як з'ясував суд, у червні 2005 р. позивач [PERSON] оформила у УПФ України в Оболонському районі м. Києва пенсію за віком та з 09.09.2011 р. була переведена на роботу на умовах укладеного, у зв'язку з досягненням пенсійного віку, контракту № 49 від 08.09.2011 р. за власним бажанням (даний факт не заперечується сторонами). При цьому у січні 2012 р. позивач [PERSON] переоформила пенсію, згідно до Закону України «Про наукову та науково-технічну діяльність», а у березні 2014 р. позивач [PERSON] написала заяву про звільнення за власним бажанням, у зв'язку з виходом на наукову пенсію згідно із Законом України «Про наукову та науково-технічну діяльність». Відповідно до ч. 19 ст. 24 ЗУ «Про наукову і науково-технічну діяльність» при виході на пенсію з посади наукового (науково-педагогічного) працівника відповідно до цього Закону науковому (науково-педагогічному) працівнику видається грошова допомога в розмірі шести місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат за наявності стажу роботи на посадах, зазначених у Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів III - IV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до цієї статті, затвердженому Кабінетом Міністрів України, не менше: для жінок - 10 років. Як з'ясував суд та вбачається із довідки про підтвердження стажу наукової роботи від 12.09.2011 р. (а.с. 12-13), у позивача [PERSON] наявний відповідний стаж для отримання грошової допомоги та посади, на яких Позивач працювала, відповідають «Переліку посад наукових (науково-педагогічних) працівників підприємств, установ, організацій, вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівнів акредитації, перебування на яких дає право на призначення пенсії та виплату грошової допомоги у разі виходу на пенсію відповідно до статті 24 Закону України "Про наукову і науково-технічну діяльність», затвердженого 1 Постановою КМУ від 04.03.2004 р. № 257. Також судом з'ясовано, що позивач не зверталась до відповідача із письмовою заявою щодо роз'яснення їй стосовно виходу її (позивача) на наукову пенсію та виплати грошової допомоги в розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат у зв'язку з виходом на наукову пенсію Як вбачається із рішення Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.01.2013 р., якщо у особи на момент звільнення вже була призначена наукова пенсія(а вданому випадку у позивача є вже така пенсія), то у суду відсутні підстави для застосування ст. 24 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність»: З урахування вищезазначеного суд вважає, що позивач помилково прийшла до висновку, щодо виплати їй одноразової допомоги, як працівнику, яка виходять на пенсію згідно з діючим законодавством та колективними договорами (включаючи грошову допомогу державним службовцям та науковим (науково-педагогічним) працівникам), і дана виплата вищезазначеної допомоги не відноситься до виплат передбачених ст. 116 КЗпП України, а здійснюється тільки на підставі дотримання усіх умов, визначених Законом. Тому відмовляє у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення із відповідача грошової допомоги у розмірі 6 місячних посадових окладів (ставок) з урахуванням надбавок і доплат у розмірі 20100 грн. Щодо стосується стягнення із відповідача на користь позивача [PERSON] завданої моральної шкоди у сумі 5000 грн. та витрат на правову допомогу у сумі 3000 грн., тому суд не також відмовляє у їх задоволенні у зв'язку із недоведеністю у судовому засіданні. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed