Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеною позовною заявою в якій просить суд стягнути з відповідача - [PERSON] , заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.11.2013 року у сумі 123791,29 грн., а також судові витрати в сумі 1921,00 грн. Позивач зазначає, що 21.11.2013 року між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачем укладено вищевказаний договір за яким [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач, станом на 08.07.2019 року, має заборгованість 242723,79 грн., яка складається з наступного: 1953,96 грн. - заборгованість за кредитом, 224097,23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 6386,75 грн. - заборгованість за пенею та комісією. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, яка була задоволена рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 19.07.2016 з відповідача на користь позивача, яка складала 15857,89 грн., з яких: 1953,96 грн. - заборгованість за кредитом; 10285,85 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2386,75 грн. - заборгованість по комісії та пені за користування кредитом; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 731,33 грн. - штраф (процентна складова ), різниця становить: 228097,23 грн., та складається з наступного: 224097, 23 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 4000, 00 грн. - заборгованість за пенею та комісією. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, проте у позовній заяві просив розглядати справу за відсутності представника Банку (а.с. 5 зв. сторона, 56-57). Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив (а.с. 55) Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено під час розгляду і вбачається з доданих до справи документів, між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений кредитний договір б/н від 21.11.2013, відповідно до якого відповідачка отримала кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На підставі ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Рішенням Коломацького районного суду Харківської області від 19.07.2016, яке набрало законної сили 25.08.2016 у цивільній справі 625/183/16-ц за позовом ПАТ КБ "Приватбанк" з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за вказаним вище кредитним договором від 21.11.2013, яка складала 15857,89 грн. (а.с. 58-61) Згідно висновку про правильне застосування норм права, викладеному у п. 90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, на підставі ч. 1 ст. 1048 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором. Отже, припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Згідно висновку про правильне застосування норм права, викладеному у п. 91 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №444/9519/12 після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Враховуючи вищевикладене, Банк скористався правом дострокового повернення кредитних коштів та звернувся до суду з вимогою про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором, внаслідок чого змінив строк виконання основного зобов`язання, а зі спливом строку кредитування припинилося право позивача нараховувати проценти за кредитним договором, що узгоджується із позицією Верховного Суду, викладенній у постанові від 07.11.2018 по справі № 675/26/17. У зв`язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги належним чином необґрунтовані та задоволенню не підлягають . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed