Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

04 травня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що в 1998 році її батько [PERSON] згідно договору купівлі-продажу купив у [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Даний договір купівлі-продажу посвідчений у приватного нотаріуса Маркелової І.М. і знаходиться у відповідачки, [PERSON]. Згідно довідки управління держгеокадастру у Коломийському районі від 24 березня 2016 року № 29-28-0.8-283/2-16 повідомлено, що земельна ділянка в [ADDRESS] площею 0.1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку зареєстрована у власності [PERSON], про що їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30.10.1995 року реєстраційний № 5693 [PERSON] мав намір переоформити Державний акт на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в [ADDRESS], однак, в зв'язку з його смертю, документи щодо оформлення права власності на земельну ділянку так і не були переоформлені. [INFO] її батько - [PERSON] помер, про що [INFO] складено відповідний актовий запис № 419. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в [ADDRESS]. Після смерті батька вона звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину не взмозі, оскільки за померлим [PERSON] не зареєстровано право власності на спадкове майно. Тому згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії їй рекомендовано звернутися з позовом до суду про визнання права власності. Оскільки батько не встиг переоформити право власності на земельну ділянку, що унеможливлює оформлення спадщини після його смерті, а вона фактично прийняла спадщину, то просить суд визнати за нею право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в [ADDRESS]. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі подали до суду заяви, згідно яких позов визнають та просять справу розглядати без їх участі. З'ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що в 1998 році [PERSON] згідно договору купівлі-продажу купив у [PERSON] земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку. Даний договір купівлі-продажу посвідчений приватним нотаріусом Маркеловою І.М.. Згідно довідки управління держгеокадастру у Коломийському районі від 24 березня 2016 року № 29-28-0.8-283/2-16 повідомлено, що земельна ділянка в [ADDRESS] площею 0.1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку зареєстрована у власності [PERSON], про що їй було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 30.10.1995 року реєстраційний № 5693 [PERSON] мав намір переоформити Державний акт на земельну ділянку, однак, в зв'язку з його смертю, документи щодо оформлення права власності на земельну ділянку так і не були переоформлені. [INFO] [PERSON] помер, про що [INFO] складено відповідний актовий запис № 419. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в [ADDRESS]. Колишня дружина померлого, [PERSON], з якою померлий був у шлюбі на момент укладення договору купівлі-продажу в 1998 році на частку в майні подружжя, а саме на 1/2 частину земельної ділянки не претендує. Спадкоємцем майна померлого є [PERSON], оскільки дочка померлого, [PERSON] та дружина померлого, [PERSON], на спадщину після смерті [PERSON] не претендують. Крім них інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена не має. Після смерті батька позивачка звернулася до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус видати свідоцтво про право на спадщину не взмозі, оскільки за померлим [PERSON] не зареєстровано право власності на спадкове майно. Згідно ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом. Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, а відповідачі не заперечують проти задоволення позову, то суд приходить до висновку, що необхідно визнати за [PERSON] право приватної власності на земельну ділянку площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, яка знаходиться в [ADDRESS]. Наведене стверджується: копією свідоцтва про смерть /а.с.5/, копіями свідоцтв про народження /а.с.6/, копіями свідоцтв про шлюб /а.с.7-9/, копією свідоцтва про розірвання шлюбу /а.с.10/, копією довідки КП "Житлоінфоцентр" /а.с.11/, копією відповіді з управління Держгеокадастру /а.с.12/, копією висновку експерта про грошову оцінку земельної ділянки /а.с.13/, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії /а.с.14/, копією договору купівлі-продажу земельної ділянки /а.с.23/. На підставі ст. 126 ЗК України, ст.,ст. 16, 328, 392, 1222, 1268 ЦК України та

Outcome: approved