Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

Приватне акціонерне товариство «Просто - страхування», звертаючись з позовом до суду, просило стягнути з [PERSON] на свою користь суму страхового відшкодування в розмірі 9433,64 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн., обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду позивач посилається на наступне, відповідач є винним у ДТП, яка мала місце 25 травня 2016 року в м. Києві за участю автомобіля «Шкода», д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER], під керуванням [PERSON], на момент вчинення ДТП між Приватним акціонерним товариством «Просто - страхування» та [PERSON] було укладено Договір «Просто - каско плюс» №1500858 серії PKS, об'єкт страхування, транспортний засіб «Тойота» д.н.з. [NUMBER]. Постановою Солом?янського районного суду міста Києва від 15 червня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні вищезазначеної ДТП. [PERSON] звернулась до позивача із заявою про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок ДТП, яка мала місце 25.05.2016 року, відповідно до Рахунку - фактури С-00089548 від 16 червня 2016 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Тойота» д.н.з. [NUMBER] становить 42673,26 грн.. Оскільки цивільно - правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група», страхова компанія взяла на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третій особі під час ДТП, яка з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на деталі, що підлягають заміні становить 33739,62 грн., за таких обставин, для відшкодування шкоди в повному обсязі, відповідач повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 9433,64 грн.. У зв'язку з тим, позивач вимушений звернутись з цим позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь суму страхового відшкодування в порядку суборгації в розмірі 9433,64 грн.. 18 серпня 2017 року, ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва відкрито провадження у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування» до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП. На підставі ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 11 грудня 2017 року, залучено Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» у якості третьої особи без самостійних вимог в межах розгляду цивільної справи за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди. 15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Представник позивача ПрАТ «Просто - страхування» - Крашеніннікова М. І. в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, представник подав до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмові пояснення, просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позов пред'явлено до неналежного відповідача.(а. с. 52-56). Представник третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» - Пешков О. О. в судове засідання не з?явився, надав суду письмові пояснення з приводу предмета спору, які долучено до матеріалів справи, та просив розгляд справи проводити у відсутність уповноваженого представника третьої особи (а. с. 90-92). Відповідно до п. 9 Перехідних положень цивільного процесуального кодексу України, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов'язків визначені в статті 11 Цивільного кодексу України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов'язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Судом встановлено, що 13 липня 2015 року між Приватним акціонерним товариством «Просто - страхування» та [PERSON] укладено Договір № 1500858 серії PKS «Просто - каско плюс», за умовами договору об'єктом страхування є транспортний засіб - автомобіль «Toyota RAV4», державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с.3) Відповідно ч.1 до ст. 988 Цивільного кодексу України, страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, у строк встановлений договором. Відповідно до постанови Солом?янського районного суду міста Києва від 15 червня 2016 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 грн. (а.с. 10) Як встановлено судом в мотивувальній частині постанови суду: «[PERSON], 25.06.2015 року о 11 год. 25 хв. в м. Києві по вул. Протасів Яр, 3, ккеруючи автомобілем марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER], не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. [NUMBER], який зупинився попереду, що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, чим порушив вимоги п. п. 12.1, 13.1, 12.3 ПДР України, тобто вчинив правопорушення передбачене ст.. 124 КУпАП». Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування. Згідно до ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акту (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. 26 травня 2016 року [PERSON] звернулась до Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування» з заявою на виплату/доплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер [NUMBER]. (а.с. 30) Згідно страхового акту № 114052 від 29 червня 2016 року, Приватним акціонерним товариством «Просто - страхування» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування страхувальнику [PERSON] в розмірі 42673,26 грн. (а.с.31) На підставі страхового акту 114052 від 29 червня 2016 року, Приватним акціонерним товариством «Просто - страхування» страхове відшкодування на рахунок СТО в розмірі 452673,26 грн., що підтверджується платіжним дорученням №11429 від 30 червня 2016 року. (а.с.32) Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов'язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи, між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] укладено Договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який оформлено Полісом за №АІ/8201871, який був чинним на момент настання ДТП станом на 25.05.2016 року. Об'єктом страхування відповідно до даного договору, є транспортний засіб - автомобіль «Шкода», державний номерний знак [NUMBER]. (а.с. 57) 01 серпня 2018 року ПрАТ «Просто - страхування» звернулось до ПрАТ «Українська страхова група» з заявою про страхове відшкодування на 42673,26 грн. за договором добровільного страхування транспортного засобу, за участю забезпеченого транспортного засобу автомобіля «Тойота», державний реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON], та транспортного засобу «Шкода» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (а.с. 98) Згідно страхового акту № ДКЦВ-12206 від 27 жовтня 2016 року, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» прийнято рішення про виплату страхового відшкодування Приватному акціонерному товариству «Просто - страхування», з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавствомв розмірі 33239,62 грн. (а.с.110) На підставі страхового акту № ДКЦВ-12206 від 27 жовтня 2016 року, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» сплачено страхове відшкодування на рахунок Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування» в розмірі 33239,62 грн., що підтверджується платіжним дорученням №20094 від 28 жовтня 2016 року. (а.с.111) Обгрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду, ПрАТ «Просто - страхування» посилається на те, що оскільки цивільно - правова відповідальність [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група», страхова компанія взяла на себе обов'язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третій особі під час ДТП, яка з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу на деталі, що підлягають заміні становить 33739,62 грн., за таких обставин, для відшкодування шкоди в повному обсязі, відповідач повинен сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 9433,64 грн.. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов'язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов'язаним суб'єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов'язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об'єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов'язанні умежах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов'язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов'язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Враховуючи викладене, правовідносини, що виникли між позивачем і відповідачем у зв'язку з виплатою першим на користь потерпілої страхового відшкодування, є засновані на суброгації - переході до позивача права вимоги потерпілої у деліктному зобов'язанні. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування повинен звернутись до страховика особи, яка винна в ДТП з вимогою про виплату страхового відшкодування, не погоджуючись з сумою страхової виплати, позивач має право, в даному випадку, звернутися до третьої особи з позовом до суду про виплату страхового відшкодування, зазначивши суму, якої не вистачає для погашення повної суми за проведення відновлювального ремонту. Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Приватного акціонерного товариства «Просто - страхування» до [PERSON], третя особа Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП є необгрунтованим, та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі. В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд не розглядає питання розподілу судових витрат, враховуючи, що в межа даного спору судом ухвалено рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Враховуючи наведене та

Outcome: dismissed