Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання недійсним договору оренди. В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що 31.07.2013 між ним та Тернопільською обласною спілкою споживчих товариств укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, розташованого на земельній ділянці, площею 4,01 га., кадастровий помер 6125289200 : 02:001 :0677, на території Чернелево-Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області. Рішенням Чернелево - Руської сільської ради №31 від 29.01.2016 р. вирішено, окрім іншого, передати в оренду [PERSON] вказану земельну ділянку та у місячний термін зареєструвати право використання. Проте, дізнавшись, що вказана земельна ділянка згідно із витягом № НВ 6102280832016 від 17.03.2016 р., перебуває в оренді та у постійному користуванні Тернопільської обласної спілки споживчих товариств, позивач відмовився від укладення договору оренди вказаної земельної ділянки підготовленого відповідачем 01.02.2016 р. При укладенні договору оренди між ним та Чернелево-Руською сільською радою не було досягнуто згоди щодо його укладення, оскільки як було з`ясовано спірна земельна ділянка перебувала в оренді Тернопільської обласної спілки споживчих товариств. Після численних перемовин із Чернелево-Руською сільською радою щодо укладення договору оренди землі не дали результатів і за їх наслідками вони не досягли згоди щодо його укладення. Пізніше йому стало відомо, що Чернелево-Руською сільською радою було використано проект договору оренди землі в якому покреслені підписи і зареєстровано право власності за ним, яка в подальшому була скасована судом. У зв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та визнати недійсним договір оренди землі від 01.02.2016, сторонами якого є [PERSON] та Чернелево - Руська сільська рада Тернопільського району Тернопільської області, предметом якого є земельна ділянка площею 4,01 га кадастровий номер 6125289200:02:001:0677 в с. Чернелево -Руський Тернопільського району Тернопільської області. У судовому засіданні позивач зміст позовних вимог підтримав з підстав та обґрунтувань, викладених у позові, та просить його задовольнити. Відповідач подав відзив на позов в якому позов не визнав посилаючись на те, що сторони спірного договору, дійшли згоди щодо всіх істотних умов даного договору оренди землі, підписали договір, тим самим надали згоду на його укладення та з дати укладення договору настали правові наслідки, що цим договором обумовленні. У судовому засіданні представник відповідача просить відмовити у задоволені позову з мотивів та підстав викладенні у відзиві. Представник Головного управління Державної фіскальної служби у судове засідання не з`явився, з невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання відповідач суду не повідомив та не подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язанні повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суд про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явилися в судове засідання без поважних причин. При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії, зокрема. Ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення позивача, свідка, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до нотаріально-посвідченого договору купівлі-продажу від 31 липня 2013 року, укладеного між Тернопільською обласною спілкою споживчих товариств (Продавець) та [PERSON] (Покупець), продавець передає у власність покупцю будівлі і споруди Великобірківського заводу продтоварів загальною площею 6747,3 кв. м., а покупець приймає їх та зобов`язується сплатити за них грошову суму. Нерухоме майно, що є предметом цього договору знаходиться на земельній ділянці для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості площею 4,01 га кадастровий номер 612528900:02:001:0677. Як вбачається із рішення №31 третьої сесії сьомого скликання Чернелево - Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 29 січня 2016 року «Про надання дозволу на укладення договору оренди земельної ділянки для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою с.Чернелів Руський», вирішено затвердити [PERSON] нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 4,0100 га, кадастровий номер 6125289200:02:001:0677 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості в сумі 2746048 грн. за адресою [ADDRESS] . Передати в оренду [PERSON] земельну ділянку площею 4,0100 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості (обслуговування приміщень) за адресою: [ADDRESS] за кадастровим номером 6125289200 :02:001:0677, встановлено [PERSON] орендну плату в розмірі 5 відсотків від нормативної грошової оцінки і укласти з Чернелево-Руською сільською радою договір оренди земельної ділянки терміном на 10 років. Як вбачається із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6102280832016 від 17.03.2016 року у ньому зазначено відомості про оренду: орендар Тернопільська обласна спілка споживчих товариств. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-6102629032016 від 26.08.2016 року на запит [PERSON] (26.08.2016, ЗВ-6102849442016), у ньому зазначено відомості про оренду: орендар Тернопільська обласна спілка споживчих товариств. 01 листопада 2016 року державним реєстратором відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації Тернопільської області проведено державну реєстрацію іншого речового права права оренди земельної ділянки площею 4,0100 га кадастровий номер 6125289200:02:001:0677 за адресою [ADDRESS] , орендарем зазначено [PERSON] , орендодавець Чернелево-Руська сільська рада, строк дії 01 лютого 2026 року. Підставою виникнення речового права зазначено: витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер: НВ-6102629032016, виданий 26.08.2016 року, видавник відділ Держгеокадастру у Тернопільському районі, договір оренди, виданий 01.02.2016 року між Чернелево- Русьвою сільською радою та [PERSON] . Будучи допитаним в судовому засіданні у якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він 01 лютого 2016 року уклав договір оренди землі із Чернелево-Руською сільською радою. Однак дізнавшись 17.03.2016 про те, що спірна земельна ділянка перебуває у користуванні Тернопільської облспоживспілки згідно отриманого ним витягу, і він не може зареєструвати право власності і закреслив місяць його укладення (лютий) та свій особистий підпис у якості орендаря у розділі «реквізити сторін» спірного договору та повернув його голові Чернелево-Руської сільської ради для приведення його у відповідність до вимог чинного законодавства. Одночасно його повідомили, що у разі закреслення ним підписів договір буде не буде мати чинності. Зазначені обставини у судовому засіданні підтвердила також свідок [PERSON] . Згідно статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Відповідно до частини першої та третьої статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Згідно частини першої статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Частина 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною п`ятою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Згідно із частиною 1 статті 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконані роботи, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до вимог ч.1 ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Згідно із ст. 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом із насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ч. 2 ст. 640 ЦК України якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладання договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відвідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов та вимог земельного законодавства. Згідно із вимогами ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є : об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно із вимогами ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення прав та обов`язків. В силу вимог ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними , та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ст. ст. 125, 126 Земельного кодексу України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.06.2018, справа №607/14058/16-ц, визнано недійсним запис відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки №17311836, на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між Чернелево - Руською сільською радою та [PERSON] , площею 4,0100 га, кадастровий номер 6125289200:02:001:067, розташованої на території Чернелево - Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 01 листопада 2016 року. Як роз`яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" № 9 від 6 листопада 2009 року, не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Статтею 640 ЦК України передбачено, що договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Згідно статті 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. З наведеного вбачається, що вчинення правочину закон пов`язує з фактом його державної реєстрації, яка має правовстановлювальне значення, оскільки у випадку відсутності державної реєстрації правочину він вважається неукладеним й не створює прав та обов`язків для сторін. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що визнано недійсним запис відділу з питань державної реєстрації Тернопільської районної державної адміністрації про державну реєстрацію права оренди земельної ділянки №17311836, на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного між Чернелево - Руською сільською радою та [PERSON] , площею 4,0100 га, кадастровий номер 6125289200:02:001:067, розташованої на території Чернелево - Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 01 листопада 2016 року, а тому враховуючи, що між сторонами не було досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, зокрема перебування земельної ділянки на час укладення договору оренди в користуванні Тернопільської облспоживспілки, наявність на оригіналі договору оренди закресленого підпису позивача, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для визнання оспорюваного договору оренди землі недійсним, зважаючи на те, що він не був укладений та зареєстрований у встановленому порядку, а тому не є вчиненим. Відповідно до частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно із статями 80 і 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно із статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. Аналізуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що договір оренди земельної ділянки, між Чернелево - Руською сільською радою та [PERSON] , площею 4,0100 га, кадастровий номер 6125289200:02:001:067, розташованої на території Чернелево - Руської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області від 01 листопада 2016 року, є неукладеним, а визнання виказаного договору не укладеним не є належним способом захисту прав, а тому слід відмовити у задоволенні позову [PERSON] до Байковецької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Державної фіскальної служби у Тернопільській області про визнання недійсним договору оренди. Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно зі статтею 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд вважає, що судові витрати покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed