Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-03 00:00:00

08.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.08.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. 28.03.2017 року від шлюбу народилась донька [PERSON]. На теперішній час вона разом із відповідачем не проживає, дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на її утримання добровільно не надає. Позивачу необхідна матеріальна допомога на своє утримання, оскільки на даний час вона знаходиться у декретній відпустці та доходу не має. Просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. В подальшому уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти з відповідача на своє утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала заяву про можливість слухання справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про можливість слухання справи за його відсутністю, проти стягнення з нього аліментів на утримання позивачки до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню, виходячи з такого. 12.08.2016 року сторони зареєстрували шлюб в Приморському районному у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 188. 28.03.2017 року від шлюбу народилась донька [PERSON]. Згідно із довідкою № 394 від 06.08.2018 року голови КСН МКР «Курчатова» [PERSON], [INFO] мешкає разом із дитиною [PERSON], [INFO] в [ADDRESS]. Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану (ст. 80 Сімейного Кодексу України). Згідно статті 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПУ України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з урахуванням думки відповідача, який не заперечував проти стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини усіх видів заробітку щомісячно на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. За статтею 141 ЦПК України суд присуджує стороні, на користь якої ухвалено рішення з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Так, позивач в силу Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача\~ в дохід держави. Разом з тим, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та згідно ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 352,40 грн..

Outcome: approved