Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

У листопаді 2015 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом. Зазначав, що 23 жовтня 2013 року померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка № 476, площею 3,0891 га, що розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3225587200:01:005:0031. За життя, 22 жовтня 2004 року, спадкодавець склала заповіт на його імяна вказану земельну ділянку. Інших спадкоємців у заповіті не призначено. Посилаючись на те, що у визначений законом строк він до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звертався, на час відкриття спадщини постійно проживав разом із [PERSON], протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, про відмову від прийняття спадщини не заявляв, а тому є таким, що прийняв спадщину, однак реалізувати своє право на спадщину він не може, у зв'язку з втратою оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, просив встановити, що [PERSON], яка померла 23 жовтня 2013 року, володіла за життя на праві власності земельною ділянкою площею 3,0891 га, що розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3225587200:01:005:0031, встановити, що він постійно проживав зі своєю матірю, [PERSON], яка померла 23 жовтня 2013 року, на час відкриття спадщини, визнати за ним право власності на земельну ділянку за № 476, площею 3,0891 га, що розташована на території Сулимівської сільської ради Яготинського району Київської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 3225587200:01:005:0031, яка належала [PERSON], яка померла 23 жовтня 2013 року, на праві власності. У судове засідання [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у відсутність позивача. Представник відповідача в судове засідання не зявився, однак надав до суду заяву, в якій визнав заявлені позовні вимоги, просив ухвалити рішення про задоволення позову, а розгляд справи проводити у його відсутність. Дослідивши надані докази, дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За змістом п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Ураховуючи те, що позов є обґрунтованим, визнаний відповідачем і це визнання не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved