Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

05.11.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авангард» про визнання договору оренди землі недійсним. В позові позивач посилалася на те, що після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], вона в порядку спадкування стала власницею його земельної ділянки площею 9,52 га, розташованої на території Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала в оренді у відповідача, вона неодноразово зверталася до відповідача з заявою про передачу їй земельної ділянки для самостійного обробітку, однак їй в цьому було відмовлено з посиланням на те, що її батько підписав додаткову угоду до договору оренди землі, однак додаткова угода була підписана після смерті його батька, вважає, що при укладенні додаткової угоди не дотримані вимоги ст.203 ЦК України, а саме не було волевиявлення батька на укладення додаткової угоди, прохала визнати додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстрованого за №040826900081 від 11.09.2008 року, укладену між [PERSON] та відповідачем, зареєстровану 01.12.2011 року за №232188454000721, недійсною та призначити судову почеркознавчу експертизу додаткової угоди, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що після смерті свого батька [PERSON], який помер [INFO], вона в порядку спадкування стала власницею його земельної ділянки площею 9,52 га, розташованої на території Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка перебувала в оренді у відповідача, вона неодноразово зверталася до відповідача з заявою про передачу їй земельної ділянки для самостійного обробітку, однак їй в цьому було відмовлено з посиланням на те, що її батько підписав додаткову угоду до договору оренди землі, однак додаткова угода була підписана після смерті його батька, вважає, що при укладенні додаткової угоди не дотримані вимоги ст.203 ЦК України, а саме не було волевиявлення батька на укладення додаткової угоди, вважає, що після смерті її батька договір оренди землі повинен бути переукладений з нею, не має можливості надати додаткові зразки підпису і почерку її батька, орендну плату за додатковою угодою вона отримувала, однак наполягає на тому, що її батько додаткової угоди не підписував, на теперішній час вона звернулася до відділу поліції з заявою про порушення кримінального провадження по факту незаконності реєстрації додаткової угоди до договору оренди землі після смерті її батька, прохає визнати додаткову угоду до договору оренди землі, зареєстрованого за №040826900081 від 11.09.2008 року, укладену між [PERSON] та відповідачем, зареєстровану 01.12.2011 року за №232188454000721, недійсною та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. У судовому засіданні представник відповідача Коробков М.Т. позов не визнав, суду пояснивши, що додаткова угода підписана батьком позивача, пройшла державну реєстрацію, вимог до строку реєстрації на той час не було встановлено законодавством, реєстрували 26 додаткових угод, орендна плата виплачувалась позивачу відповідно до умов додаткової угоди, прохає в задоволенні позову відмовити. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини: 04.12.2007 року між батьком позивача, [PERSON], та відповідачем було укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 9,5246 га, розташовану на території ДП 28 п.131 Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком на 5 років, зареєстрований 11.09.2008 року в Державному реєстрі за №040826900081, що підтверджується договором (а.с.5-6). Між батьком позивача, [PERSON], та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди землі на земельну ділянку площею 9,5246 га, розташовану на території ДП 28 п.131 Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком до 31.12.2022 року, зареєстровану 01.12.2011 року в Державному реєстрі за №232188454000721, що підтверджується додатковою угодою (а.с.7-8). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть, виданого керівником державного органу реєстрації актів цивільного стану 26.10.2011 року (а.с.11). 16.07.2012 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. позивачу видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 9,52 га, розташовану на території ДП 28 п.131 Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала її батькові (а.с.10). Позивач стала власником земельної ділянки площею 9,5246 га, розташованої на території ДП 28 п.131 Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, після смерті свого батька, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку, виданого 19.12.2012 року начальником відділу Держкомзему у Гуляйпільському районі Запорізької області (а.с.9). 20.09.2015 року позивач звернулася до відповідача з заявою про невизнання додаткової угоди, посилаючись на те, що під угодою стоїть підпис не її батька та остання зареєстрована після його смерті, прохає повернути їй земельну ділянку, що підтверджується копією її заяви (а.с.12). 04.04.2016 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області за клопотанням позивача була призначена судова почеркознавча експертиза строком до 10.05.2016 року. 19.04.2016 року до суду звернувся судовий експерт з клопотанням про надання вільних зразків підпису та почерку [PERSON] за 2008 рік в достатній кількості та надати підтвердження оплати експертизи позивачем. 19.04.2016 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. провадження у цивільній справі було відновлено для вирішення заявленого судовим експертом клопотання, справу призначено до розгляду в судове засідання на 11.05.2016 року. В судовому засіданні позивач клопотання судового експерта не задовольнив, вільні зразки підпису та почерку [PERSON] за 2008 рік в достатній кількості суду не надав та не надав підтвердження оплати експертизи. Суд, відмовляючи в задоволенні позову, виходить з наступного. Правовідносини, які склалися між сторонами, стосуються укладення додаткової угоди до договору оренди землі і регулюються Главою 16 Цивільного Кодексу України параграф 1 Загальні положення про правочини, Земельним Кодексом України, Законом України "Про оренду землі", умовами договору оренди землі б/н від 04.12.2007 року, укладеного між її батьком та відповідачем у справі. Судом встановлено, що до суду звернулася власниця земельної ділянки, яку вона отримала у власність в порядку спадкування за заповітом після смерті свого батька, яка була передана в оренду за договором оренди земельної ділянки та додатковою угодою до договору оренди земельної ділянки відповідачу з позовом про визнання додаткової угоди до договору оренди землі недійсною, вважаючи, що її право власника земельної ділянки порушено і підлягає захисту шляхом визнання додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки недійсною, так як остання не підписувалась її батьком, а тому укладена додаткова угода не відповідала його волевиявленню. Суд вважає, що позивач не надала суду доказів, що додаткова угода до договору оренди землі не підписувалась її батьком, а тому обставина на яку посилається позивач як на підставу свого позову не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 п.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним. Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.1 ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.57 ЦПК України ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ч.1 ст.143 ЦПК України для з'ясування обставини, що має значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо суд призначає призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. 04.04.2016 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області за клопотанням позивача була призначена судова почеркознавча експертиза для з'ясування факту, що має значення для справи, а саме: чи підписував [PERSON] додаткову угоду до договору оренди землі на земельну ділянку площею 9,5246 га, розташовану на території ДП 28 п.131 Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком до 31.12.2022 року, зареєстровану 01.12.2011 року в Державному реєстрі за №232188454000721. Відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього експертизу провести неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у визнанні. Суд керується ч.1 ст.146 ЦПК України і зважаючи на те, що експертиза для позивача має важливе значення, так як факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, а саме обставина: непідписання її батьком додаткової угоди до договору оренди землі може бути бути підтверджена лише шляхом проведення експертизи, а проведення останньої неможливе в зв`язку з тим, що позивач не надала експерту в необхідній кількості зразки почерку її батька, необхідні для проведення даної експертизи, а також не оплатила витрати на її проведення відповідно до ухвали суду, що свідчить про ухилення позивача від проведення експертизи, то суд відповідно до ч.1 ст.146 ЦПК України відмовляє у визнанні факту, що [PERSON] не підписував додаткову угоду до договору оренди землі на земельну ділянку площею 9,5246 га, розташовану на території ДП 28 п.131 Новозлатопільської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, строком до 31.12.2022 року, зареєстровану 01.12.2011 року в Державному реєстрі за №232188454000721. А тому позов не підлягає задоволенню як такий, що не підтверджений встановленими обставинами та наданими суду доказами. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Так як рішення ухвалено на користь відповідача, то суд відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України не присуджує стягнути з відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді судового збору в сумі 3168,40 грн.

Outcome: dismissed