Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

12 лютого 2015 року до суду звернулась позивачка [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] сільскої ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в котрому просила продовжити їй строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до трьох місяців. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 16.10.2004 року померла її мати [PERSON], яка за свого життя залишила заповіт на [PERSON]. Після смерті матері вона відправила звичайним листом по почті на протязі шести місяців заяву про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки мала право на обовязкову частку в спадщині як інвалід 2-ої групи, т.к. є глухою та незрячою з дитинства. 11 січня 2009р. [PERSON] помер. В Першій Первомайській нотаріальній конторі є дві спадкові справи, заведені після смерті [PERSON] і [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видано нікому із спадкоємців до теперішнього часу, про що дізналася в ході судового засідання 26.12.2014р. і спадщина не визнана відумерлою. Позивачка [PERSON] звернулася з заявою в Першу державну нотаріальну контору і отримала письмову відповідь, згідно якої вона має право звернутися до суду з питання продовження строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON] На підставі викладеного позивачко просила продовжити їй строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до трьох місяців. В судовому засіданні представник позивача та позивачка позовні вимоги підтримали в повному обсязі, уточнивши підставу задоволення позову ту обставину, що позивачку на даний час визнано інвалідом першої групи. Також представник позивачки в судовому засіданні вказував на ту обставину, що поскільки свідоцтво про право на спадщину не видавалося а ні після смерті [PERSON], а ні після смерті [PERSON], то в такому разі є всі підстави для задоволення заявленого позову. Представники відповідача [PERSON] сільської [PERSON] Первомайського району заперечували стосовно задоволення позову, в судовому засіданні суду пояснив, що позивачки в селі ніхто ніколи не бачив, ще при житті [PERSON] залишила заповіт на все майно своєму онуці [PERSON], що проживав в с. Камяний Міст в будинку, який залишила йому у спадок бабуся [PERSON], спочатку жив з бабусею, а потім сам, був роботящий, ніколи не хворів на психічні захворювання. Стосунки з матірю [PERSON] були нормальні. Позивачка неодноразова зверталася до суду з позовами про спадщину після смерті матері [PERSON] а також після смерті [PERSON] Вважає, що в позивачки [PERSON] було достатньо часу з 2004р. для того, щоб вирішити питання стосовно прийняття спадщини. В судовому засіданні третя особа по справі [PERSON], котра являється рідною сестрою позивачки, просила задольнити позовні вимоги позивачки по справі [PERSON] та продовжтит їй строк для подачі заяви про прийняття спадщини, поскільки та має право на обовязкову долю та являється інвалідом по слуху та зору першої групи і потребує лікування. Треті особи по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON] заперечували стосовно надання позивачці додаткового терміну на прийняття спадщини, поскільки з 2004 року у позивачки було достатньо часу на звернення за спадщиною, позивачці було відомо про наявність заповіту на [PERSON], за час життя [PERSON] позивачка не заявляла будь яких вимог відносно спадщини після смерті [PERSON], знаючи про наявність заповіту на користь [PERSON], а всі претензії стосовно спадщини позивачка почала заявляти тільки після смерті [PERSON], котрий помер в 2009 році. З цього часу йдуть судові тяжби стосовно різних вимог позивачки і недійсність заповіту, і про усунення від спадщини спадкоємців за законом після смерті [PERSON], і визнання за нею, [PERSON] права власності за майно [PERSON] в порядку спадкування, і надання позивачці додаткового строку для прийняття по спадщині. Вислухавши пояснення сторін, представників, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають. Із матеріалів справи вбачається, що 16.10.2004 року померла [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про її смерть. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина і залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку №10 по вул. Пісочній в с. Камяний Міст Первомайського району Миколаївської області та земельних ділянок. За час життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 05.11.2003р. секретарем Кодимської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та зареєстрованого в реєстрі за №156, згідно якого все майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати за законом і на що за законом вона матиме право, заповідала [PERSON]. 08.04.2005р. [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. (а.с.41). 08.04.2005р. завідуючею Першої Первомайської державної нотаріальної контори про подачу даної заяви було повідомлено позивачці [PERSON] 11 січня 2009 року [PERSON] помер. 20.05.2009р. після його смерті з заявою про прийняття спадщини звернулась його мати [PERSON] (а.с.63) та 10.07.2009р. позивачка по даній справі [PERSON]. Відповідно до ,\~ \~ спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 Цього Кодексу. Відповідно до ст. 1270 УК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ст. 1272 ЦК України , якщо спадкоємець протягом строку, встановленого , не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.6 п. 24 Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про практику у спавах про спадкування",вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини.\~ \~ При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З огляду на вище зазначене, суд приходить до висновку про те, що позивачка не довела в судовому засіданні поважність пропуску строку та непереборні причини для пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, тому як позивачка знала про існування заповіту, знала про дату смерті спадкодавця, однак не скористалась своїм правом. За такого позовні вимоги про надання додаткового строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] задоволенню не підлягають .

Outcome: dismissed