Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~07 лютого 2018 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сігма Автолізинг", в якій просить суд визнати договір фінансового лізингу № 01347, укладений 31.01.2018 року між відповідачем та позивачем, недійсним; стягнути з відповідача на користь позивача майно, набуте відповідачем на виконання договору фінансового лізингу № 01347 від 31.01.2018 року, а саме грошові кошти в сумі 20000 грн. 00 коп., а також, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 31.01.2018 року між ТОВ «Сігма Автолізинг» та позивачкою підписано Договір № 01347 фінансового лізингу. П. 8.1 Договору № 01347 фінансового лізингу передбачено, що сторони погоджуються, що лізингові платежі та інші платежі, що підлягають сплаті за цим Договором на користь лізингодавця, відображають справедливу вартість предмета лізингу та забезпечують отримання лізингодавцем суми очікуваної на дату виконання Договору відповідно до чинного курсу обміну долара США до української гривні за готівковими операціями,\~встановленого КБ\~«[PERSON]\~Аваль» при\~продажу долара\~США станом\~на дату,\~коли кожен\~платіж підлягає\~оплаті.\~П.\~8.5\~Договору №01347\~фінансового лізингу\~передбачено,\~що всі\~планові платежі,\~які визначаються\~у Додатку\~№1\~до даного\~Договору сплачуються\~лізингоодержувачем на\~умовах передбачених\~цим договором.\~П.\~10.1.\~Договору №01347\~фінансового лізингу\~передбачено,\~що лізинговий\~платіж це\~платіж,\~що сплачується\~кожного місяця\~лізингоодержувачем на\~користь лізингодавця\~відповідно до\~графіку покриття\~витрат та\~виплати лізингових\~платежів.\~Кожний лізинговий\~платіж включає\~-\~відсотки (проценти)\~за користуванням\~обсягом фінансування\~в розмірі\~20\~%\~річних на\~залишок частини\~від обсягу\~фінансування (винагорода\~лізингодавця за\~отримане у\~лізинг майно)\~-\~частина від\~обсягу фінансування\~(сума,\~яка відшкодовує\~частину вартості\~предмета лізингу)\~-\~комісія за\~супроводження Договору\~в розмірі\~6%.\~П.\~10.3.\~Договору №01347\~фінансового лізингу\~передбачено,\~що на\~момент укладання\~даного договору\~попередній розмір\~щомісячного лізингового\~платежу,\~у разі\~залишення вартості\~предмета лізингу\~на рівні,\~який було\~визначено на\~момент підписання\~даного договору,\~становить 154,51\~долари 51\~цент,\~згідно з\~обмінним курсом\~долара США\~до української\~гривні,\~на фактичну\~дату:\~укладання даного\~Договору,\~що відповідно\~становить 4\~357\~грн.\~00\~коп.\~у гривневому\~еквіваленті на\~дату укладання\~цього договору,\~згідно з\~обмінним курсом\~долара США\~до української\~гривні.\~У випадку\~залишення вартості\~предмета лізингу\~на рівні,\~який було\~визначено на\~момент підписання\~даного Договору,\~та до\~передачі предмета\~лізингу лізингоодержувачу\~сторони зобовязані\~підписати новий\~додаток №1\~до даного\~договору,\~виходячи з\~остаточної вартості.\~П.\~16.12.\~Договору №01347\~фінансового лізингу\~визначає,\~що додатки\~до даного\~договору є\~невід'ємною\~частиною даного\~Договору.\~Також,\~статтею 17\~Договору №01347\~фінансового лізингу\~«Додатки до\~даного Договору»\~визначено,\~що додатками\~до даного\~Договору є:\~Додаток №1.\~Однак,\~Додаток №\~1\~-\~Графік сплати\~Авансового внеску,\~Графік покриття\~витрат та\~виплати лізингових\~платежів між\~ТОВ «Сігма\~Автолізинг» та\~позивачкою підписано\~не було.\~Оскільки положеннями\~Договору №01347\~фінансового лізингу\~передбачено,\~що сплата\~лізингових платежів,\~винагороди лізонгоодержувача\~за надання\~послуг фінансового\~лізингу,\~комісія за\~супроводження договору,\~в продовж\~лізингового періоду,\~проводиться відповідно\~до встановленого\~Додатком №1\~до Договору\~№01347\~фінансового лізингу\~-\~«Графік покриття\~витрат та\~виплати лізингових\~платежів»,\~який є\~невідємною частиною\~основного Договору\~та містить\~істотні умови\~договору фінансового\~лізингу,\~які підлягають\~обовязковому погодженню\~сторонами.\~Також,\~змістом основного\~тексту Договору\~№01347\~фінансового лізингу\~не встановлено\~у грошовому\~виразі розмір\~фінансових активів,\~якими є\~обсяг і\~фінансування та\~винагорода лізингодавця,\~та не\~встановлений строк\~їх сплати.\~Як слідує\~із змісту\~основного тексту\~Договору №01347\~фінансового лізингу\~розмір фінансових\~активів,\~якими є\~обсяг фінансування\~та винагорода\~лізингодавця у\~грошовому виразі\~та строк\~і сплати\~визначається Додатком\~№1,\~який підписаний\~так і\~не був. 31.01.2018\~року відповідно\~до квитанції\~№ 0.0.954177806.1\~на розрахунковий\~рахунок №\~26007010005994\~ТОВ «Сігма\~Автолізинг»,\~що відкритий\~в АКБ\~Індустріалбанк у\~м.\~Києві,\~проведено перерахунок\~грошових коштів\~у сумі\~20\~000\~(двадцять\~тисяч)\~грн.\~00\~коп.,\~як оплата\~згідно Договору\~Фінансового Лізингу\~№01347\~за автомобіль. Однак, у Договорі\~Фінансового Лізингу\~відсутні будь-які\~відомості про\~продавця товару,\~його найменування\~та місцезнаходження,\~куди має\~звернутися споживач\~у випадку\~порушення якості,\~комплектності та\~інших умов\~з продажу\~товару. Всупереч вимогам Закону України «Про фінансовий лізинг» та норм ЦК України, у договорі і у специфікації відсутня обов'язкова для договору фінансового лізингу істотна умова щодо його предмету у обсягах, визначених законом. У зазначених договірних документах предметом лізингу визначено: марка Ravon, модель R2, вартістю 189 000 грн. Таке визначення предмету лізингу не відповідає поняттю індивідуально визначеної речі (марка, модель, номер кузову та номер двигуна, рік випуску, колір, об'єм двигуна, індивідуальних технічних характеристик, індивідуальної комплектації тощо), не містить вимог щодо якості предмету лізингу відповідно до ДСТУ, класифікаторів, технічних умов тощо. У договірних умовах не дотримано право лізингоодержувача на вибір постачальника предмета лізингу. У договорі не зазначено, за дорученням чи за погодженням лізингоодержувача має здійснюватись вибір постачальника предмету лізингу, тобто, яка із сторін договору визначає продавця предмету лізингу. Згідно договірних умов, право вибору продавця (постачальника) предмету лізингу належить лізингоодержувачу, однак реалізація такого права договором не передбачена. У порушення вимог закону, ні у договорі ні у специфікації до нього, продавця (постачальника) предмета лізингу не зазначено взагалі. Зміст основного тексту Договору №01347 фінансового лізингу не містить повної та достовірної інформації про фінансові послуги, що надаються ТОВ «Сігма Автолізинг» відповідно до підписаного 31.01.2018 року основного тексту Договору №01347 фінансового лізингу. А відтак підписання вказаних документів договору про надання фінансових послуг порушують права позивача, як споживача на отримання повної та достовірної інформації про фінансові послуги. Враховуючи те, що зміст умов, в тому числі і істотних умов, Договору №01347 фінансового лізингу підлягали фіксації в декількох документах, та підлягали підписанню сторонами, не підписання сторонами саме Додатку №1 є обставиною, що вказує на не укладання Договору №01347 фінансового лізингу, а відтак з урахуванням положень наведених норм цивільного законодавства, у ТОВ «Сігма Автолізинг» не виникло підстав для отримання сплаченого 31.01.2018 року платежу по Договору №01347 фінансового лізингу в сумі 20 000 грн. 40 коп., в результаті чого позивачкою безпідставно здійснено перерахування зазначених грошових коштів на рахунок відповідача. Позивач вважає, що укладений договір є таким, що не відповідає чинному законодавству України, грубо порушує права позивача, не спрямований на настання правових наслідків, а тому підлягає визнанню недійсним. \~ \~ \~ \~В наданій суду письмовій заяві позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без її участі, також зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~У зв'язку з тим, що представник відповідача ТОВ Сігма Автолізинг в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомлений про місце, час та дату розгляду справи, у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128, ч. 9 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надходило, відзиву на позовну заяву до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 280 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищенаведене і прийняття судом ухвали про заочний розгляд справи, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. \~ \~ \~ \~Суд, взявши до уваги позицію позивача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що 31.01.2018\~року між\~ТОВ «Сігма\~Автолізинг» та\~позивачкою підписано\~Договір №\~01347\~(л.с.\~15)\~фінансового лізингу.\~31.01.2018\~року відповідно\~до квитанції\~№ 0.0.954177806.1\~(л.с.\~23)\~на розрахунковий\~рахунок №\~26007010005994\~ТОВ «Сігма\~Автолізинг»,\~що відкритий\~в АКБ\~Індустріалбанк у\~м.\~Києві,\~проведено перерахунок\~грошових коштів\~у сумі\~20\~000\~(двадцять\~тисяч)\~грн.\~00\~коп.,\~як оплата\~згідно Договору\~Фінансового Лізингу\~№01347\~за автомобіль. Однак, у Договорі\~Фінансового Лізингу\~відсутні будь-які\~відомості про\~продавця товару,\~його найменування\~та місцезнаходження,\~куди має\~звернутися споживач\~у випадку\~порушення якості,\~комплектності та\~інших умов\~з продажу\~товару. Всупереч вимогам Закону України «Про фінансовий лізинг» та норм ЦК України, у договорі і у специфікації відсутня обов'язкова для договору фінансового лізингу істотна умова щодо його предмету у обсягах, визначених законом. У зазначених договірних документах предметом лізингу визначено: марка Ravon, модель R2, вартістю 189 000 грн. Таке визначення предмету лізингу не відповідає поняттю індивідуально визначеної речі (марка, модель, номер кузову та номер двигуна, рік випуску, колір, об'єм двигуна, індивідуальних технічних характеристик, індивідуальної комплектації тощо), не містить вимог щодо якості предмету лізингу відповідно до ДСТУ, класифікаторів, технічних умов тощо. У договірних умовах не дотримано право лізингоодержувача на вибір постачальника предмета лізингу. У договорі не зазначено, за дорученням чи за погодженням лізингоодержувача має здійснюватись вибір постачальника предмету лізингу, тобто, яка із сторін договору визначає продавця предмету лізингу. Згідно договірних умов, право вибору продавця (постачальника) предмету лізингу належить лізингоодержувачу, однак реалізація такого права договором не передбачена. У порушення вимог закону, ні у договорі ні у специфікації до нього, продавця (постачальника) предмета лізингу не зазначено взагалі. Зміст основного тексту Договору №01347 фінансового лізингу не містить повної та достовірної інформації про фінансові послуги, що надаються ТОВ «Сігма Автолізинг» відповідно до підписаного 31.01.2018 року основного тексту Договору №01347 фінансового лізингу. А відтак підписання вказаних документів договору про надання фінансових послуг порушують права позивача, як споживача на отримання повної та достовірної інформації про фінансові послуги. Відносини, що виникають у зв'язку з договором лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України Про фінансовий лізинг (частина 2 ст. 806 ЦК України та частина 1 статті 2 Закону України Про фінансовий лізинг). За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність. В силу ст. ст. 1, 2 Закону України Про фінансовий лізинг фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до ст. 6 Закону України Про фінансовий лізинг, договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу, строк на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу), розмір лізингових платежів, інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини другої ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до ст. 628 ЦК України. Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Таким чином, договір фінансового лізингу предметом якого є транспортний засіб марка Ravon, модель R2, а сторонами договору фізична і юридична особи, всупереч положень ст. 799 ЦК України не було укладено в нотаріальній формі, а тому він в силу положень ст. 220 ЦК України є нікчемним, що узгоджується з висновками Верховного Суду України, викладеним у постановах від 16 грудня 2015 року по справі № 6-2766цс15 та від 19 жовтня 2016 року № 6-1551цс16. Крім того, відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 1 Закону України Про захист прав споживачів передбачено, що послуга - це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб, а отже на послуги фінансового лізингу поширюється дія Закону України Про захист прав споживачів. Стаття 18 Закону України Про захист прав споживачів містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною. Так, за змістом частини п'ятої цієї норми у разі визнання окремого положення договору, включаючи ціну договору, несправедливим може бути визнано недійсним або змінено саме це положення, а не сам договір. Тільки у разі, коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому (частина шоста статті 18 Закону). Визначення поняття "несправедливі умови договору" закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживачу. Аналізуючи норму статті 18 Закону України Про захист прав споживачів можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві. Несправедливими є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов'язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов'язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов'язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; (пункти 2, 3 частини третьої ст. 18 Закону України Про захист прав споживачів); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв'язку з розірвання або невиконанням ним договору (пункт 4 частини третьої статті 18 Закону). Суд погоджується з доводами позивача про те, що у договірних умовах не дотримано право лізингоодержувача на вибір постачальника предмета лізингу, у договорі не зазначено, за дорученням чи за погодженням лізингоодержувача має здійснюватись вибір постачальника предмету лізингу, тобто, яка із сторін договору визначає продавця предмету лізингу. Згідно договірних умов, право вибору продавця (постачальника) предмету лізингу належить лізингоодержувачу, однак реалізація такого права договором не передбачена. У порушення вимог закону, ні у договорі ні у специфікації до нього, продавця (постачальника) предмета лізингу не зазначено взагалі. За змістом ст. 808 ЦК України, якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, монтажу, запуску в експлуатацію, тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу. Таким чином, оскільки вибір продавця предмета лізингу здійснює відповідач, то в договорі лізингу відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування та місцезнаходження, куди має завертатись споживач у випадку порушення якості, комплектності та інших умов з продажу товару, даний договір суперечить положенням ст. 808 ЦК України. Відповідно до ст. 216 ЦК України, у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною. Суд, аналізуючи зміст спірного договору№ 01347 фінансового лізингу від 31 січня 2018 року, укладеного між ТОВ «Сігма Автолізинг» та [PERSON], знаходить підстави для висновку, що в договорі відсутні будь-які відомості про продавця товару, його найменування, місцезнаходження, встановлена жорстка відповідальність лізингоодержувача, як споживача за порушення умов договору, усувається відповідальність лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом, не надані права лізингоодержувача, як споживача, вимагати дострокового розірвання договору, передбачено покладення на споживача штрафу за дострокове розірвання договору, звужені обов'язки лізингодавця, які передбачені в Законі України Про фінансовий лізинг, положеннях ЦК України, вказаний договір не є нотаріально посвідченим, повністю виключена відповідальність лізингодавця за невиконання або неналежне виконання обов'язків щодо передачі предмета лізингу та передачі цієї речі належної якості, одночасно значно розширені права лізингодавця, які суперечать вимогам чинного законодавства. Таким чином, умови договору№ 01347 фінансового лізингу від 31 січня 2018 року є такими, що суперечать нормам ЦК, Закону України Про фінансовий лізинг, Закону України Про захист прав споживачів, порушують принцип добросовісності (п. 6 ч. 1 ст. 3, ч. 3 ст. 509 ЦК України), призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов'язків сторін та завдають шкоди споживачеві. Враховуючи викладене, виходячи із засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі та застосувати правові наслідки недійсності правочину відповідно до статті 216 ЦК України. \~ \~ \~ \~У зв'язку із задоволенням позовних вимог, суд

Outcome: approved