Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

[PERSON] в інтересах [PERSON] , заінтересована особа: Токмацька міська рада Запорізької області звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання однією сім`єю зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а саме: просив встановити факт проживання [PERSON] однією сім`єю з її матір`ю [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог вказав, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , у віці 90 років, яка на час своєї смерті проживала по [ADDRESS] . Після її смерті відкрилась спадщина на житлову квартиру [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.04.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2019 року серії ННЕ 385284, зареєстрованого в реєстрі за № 798. Єдиним спадкоємцем за заповітом від 08.06.2019 року, посвідченим державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю. - є [PERSON] . Будь-яких інших спадкоємців, а ні за законом, а ні за заповітом не має. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась. Протягом тривалого часу мати заявниці, зважаючи на вік, тяжко хворіла та потребувала стороннього догляду. З метою догляду за матір`ю, заявниця готувала їжу, сплачувала комунальні послуги, а згодом взяла на себе витрати з організації її поховання. У січні 2020 року заявниця звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском заявницею строку, встановленого ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини, відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.01.2020 року № 41/02-31, в зв`язку з чим заявниця змушена була звернутися до суду з даною заявою за захистом своїх прав. Заявниця та її представник в судовому засіданні заяву підтримали та заявниця пояснила, що у зв`язку з поганим станом здоров`я та похилим віком матері [PERSON] , проживала з останньою та доглядала впродовж близько 10 років до дня смерті матері. Представник заінтересованої особи Токмацької міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений судом, причини неявки суд не повідомив.. Суд, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , у віці 90 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 08 липня 2019 року, актовий запис № 551. Після її смерті відкрилась спадщина на житлову квартиру [ADDRESS] , згідно свідоцтва про право власності на житло від 14.04.1993 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2019 року серії ННЕ 385284 , зареєстрованого в реєстрі за № 798. Квартира за адресою: [ADDRESS] належала спадкодавці [PERSON] , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.05.2019 року. Єдиним спадкоємцем за заповітом від 08.06.2019 року, посвідченим державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Зиріною О.Ю. - є [PERSON] . Померла [PERSON] є матір`ю заявниці, відповідно до свідоцтва про народження від 16 березня 1950 року, актовий запис № 90, яка змінила своє прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20 березня 1971 року. актовий запис № 556. Відповідно до довідок Голови ОСББ «Діамант-51» від 10.03.2020 року № 36, довідки від 22 квітня 2020 року та КП «Управляюча компанія «Контакт» від 28.02.2020 року, померла [PERSON] проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 24.03.1966 року по день смерті [INFO] , разом з нею мешкала з 2008 року та постійно вела спільне господарство її донька [PERSON] без реєстрації місця проживання. Заявниця була зареєстрована, але не проживала за адресою: [ADDRESS] та заборгованості по членським внескам на 01.02.2020 року перед ОСББ не має, згідно довідки від 26.02.2020 року голови правління «Маршала Малиновського-36». У січні 2020 року заявниця звернулася до Токмацької державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з пропуском заявницею строку, встановленого ст. 1270 ЦК України на прийняття спадщини, відповідно до постанови державного нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 17.01.2020 року № 41/02-31. Згідно інформації Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області спадкова справа після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] не відкривалась. В судовому засіданні допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які були сусідами померлої [PERSON] , зазначили, що заявниця проживала зі своєю померлою матір`ю [PERSON] близько 10 років до її смерті. Доглядала за покійною та допомагала по господарству. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Нормами ЦПК України не передбачено право суду першої інстанції виходити за межі вимог, які сформовано стороною у справі. Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30 травня 2008 року №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Так, заявниця як мету встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою [PERSON] зазначила - отримання спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З аналізу ч. 3 ст. 1268 ЦК України випливає, що для прийняття спадщини слід довести факт постійного проживання спадкоємця з спадкодавцем на час відкриття спадщини. При цьому не має значення чи спадкоємець проживав з спадкодавцем однією сією чи ні. Визначальним є лише постійність проживання. Однак, заявниця не просить встановити факт постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, а просить встановити факт проживання однією сією, що за своєю суттю є відмінним, та до нього законодавцем застосовуються окремі вимоги, які підлягають доказуванню належними та допустимими доказами. Як зазначалося вище, суд позбавлений можливості вийти за межі вимог, а тому, суд оцінює докази у справі в межах доведення заявником факту проживання з спадкодавцем однією сім`єю. Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Як зазначено ВС в складі Касаційного цивільного суду в постанові від 21.03.2019 року № 461/4689/15-ц для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Отже, для встановлення факту проживання однією сім`ю необхідно довести належними та допустимими доказами кожну з обов`язкових ознак, притаманних сімейним відносинам: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. За загальним правилом повнолітні діти не відносяться до членів сім`ї своїх батьків. Заявницею, яка є повнолітньою особою, не надано доказів на підтвердження проживання зі своєю покійною матір`ю однією сім`єю, зокрема, ведення спільного господарства, проведення спільних витрат та інше. Виконання повнолітньою донькою свого обов`язку щодо догляду за матір`ю похилого віку само по собі не свідчить про усталення між ними саме сімейних відносин. Таким чином, заявницею обрано неналежний спосіб захисту свого права на отримання спадщини після смерті своєї матері. З огляду на викладене, суд вважає про відсутність підстав для встановлення факту проживання однією сім`єю заявниці з померлою [PERSON] .. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed