Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

06 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову посилається на те, що дитина знаходиться на його утриманні, відповідачка працездатна, однак в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, у разі неявки відповідачки, просить провести заочний розгляд справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена відповідно до вимог ст. ст. 128, 130 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не подала. Тому, згідно вимог ст. 280 ЦПК України за письмовою згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них є неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] . Дитина знаходиться на утриманні позивача, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча відповідно до вимог ст. 180 СК України зобов`язана таку допомогу надавати. Дитина сторін проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сім`ї позивача, рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 08 листопада 2018 року про розірвання шлюбу, рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 15 серпня 2019 року про визначення місця проживання дитини. Статтею 51 Конституції України гарантовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У статті 8 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. В силу вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття, у спосіб, який визначений ст. 181 СК України. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини що мають істотне значення. Частинами 2 і 3 статті 181 СК України визначено, що за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч. 1 ст. 184 СК України). У силу положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Згідно з ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Крім того, згідно з ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривні, з 1 грудня - 2395 гривень. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, тому суд, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітньої дитини, з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин щодо матеріального становища сторін, вважає за необхідне задовольнити позов частково, стягувати з відповідачки аліменти в розмірі 1500 грн., починаючи з 06 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Задовольняючи частково позов суд враховує стан здоров`я, матеріальне, сімейне становище дітей, відповідачки та позивача. Зокрема, судом враховано, що сторони є працездатними, позивач інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приймає до уваги те, що відповідачка відзиву на позов не подала та не надала суду доказів матеріального забезпечення та утримання дитини в добровільному порядку в розмірі, достатньому для його розвитку. При цьому, суд також враховує те, що пріоритетним є право дитини на належний рівень забезпечення її життя і розвитку, а мінімальний розмір аліментів на дитину відповідного віку законодавчо змінюється у бік збільшення. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: partial