Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та Могилів-Подільської міської ради про знесення самочинно збудованої прибудови, мотивуючи тим, що вона є власником 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS]. Її сусідкою та суміжним землекористувачем є [PERSON], яка мешкає в домоволодінні [ADDRESS]. Протягом 2010-2011 років [PERSON] здійснила самовільне будівництво прибудови до свого домоволодіння, не маючи на те дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та затвердженого проекту. Дана будівля перекрила доступ сонячного проміння в одну із двох кімнат домоволодіння позивача, а також зменшилась відстань між їхніми жилими будинками до 2 метрів, що суперечить санітарним та протипожежним нормам безпеки. Дах самовільно побудованої прибудови [PERSON] виступає на територію земельної ділянки позивача, що заважає їй належним чином користуватися своєю власністю. По факту самовільного будівництва відповідачем [PERSON] вказаної прибудови державною архітектурно-будівельною інспекцією було складено відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення на неї адміністративного стягнення. На даний час [PERSON] намагається узаконити своє самовільне будівництво, відібравши при цьому частину земельної ділянки, яка належить їй. Позивач просить зобов'язати [PERSON] знести за власний рахунок самочинно проведене будівництво прибудови до домоволодіння [ADDRESS] та стягнути із неї судові витрати понесені по справі. Відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до [PERSON] про знесення самочинно збудованої будівлі та прибудови, мотивуючи тим, що 04.09.2008 року вона придбала жилий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. До будинку відноситься земельна ділянка розміром 675 кв.м. 27.02.2012 року КП «Могилів-Подільське МБТІ» проведено абрис зовнішніх меж її земельної ділянки. Проте, абрис земельної ділянки від 27.02.2012 року не відповідає плану та площі земельної ділянки, яка була закріплена за її домоволодінням станом на 15.09.1989 року. Вважає, що зменшення її земельної ділянки відбулося за рахунок незаконного будівництва та перенесення меж земельної ділянки власниками будинку [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] під час будівництва веранди та сараю. [PERSON] просить прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду в даній цивільній справі, зобов'язати [PERSON] знести за власний рахунок самочинно проведене будівництво сараю та веранди на території домоволодіння [ADDRESS], відновити стан земельної ділянки до розмірів та меж, який існував до проведення самочинного будівництва, стягнути із відповідача понесені судові витрати. Ухвалою суду від 17.05. 2012 року зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про знесення самочинно збудованої будівлі та прибудови прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], Могилів-Подільської міської ради про знесення самочинно збудованої прибудови та обидва позови об'єднані в одне провадження. Ухвалою суду від 01.06.2012 року замінено третю особу без самостійних вимог на стороні позивача за первісним позовом та третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача за зустрічним позовом [PERSON] на третю особу без самостійних вимог на стороні позивача за первісним позовом та залучено в якості відповідача за зустрічним позовом [PERSON] Ухвалою суду від 20.03.2013 року залучено до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні позивача за первісним позовом та відповідачів за зустрічним позовом правонаступників померлої [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] В судовому засіданні позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, вимоги за зустрічним позовом не визнали, суду пояснили, що позивач у 1986 році придбала ? частину домоволодіння [ADDRESS]. У 2008 році [PERSON] купила домоволодіння [ADDRESS], вони є суміжними землекористувачами. В 2010 році [PERSON] розпочала самочинне будівництво прибудови до свого домоволодіння. Позивач попереджала її, що це призведе до незручностей, проте, [PERSON] провела дане будівництво, чим порушила її права , як власника сусіднього будинку. Зокрема, минулої зими сніг з даху прибудови [PERSON] упав на неї, внаслідок чого позивач попала у лікарню, у неї був гіпертонічний криз. Прибудова також перекрила доступ сонячного проміння в одну із її кімнат, крім того, вона не може відкрити вікна у своєму будинку для надходження свіжого повітря, тому що усі запахи з кухні сусідки попадають їй у будинок. Також прохід біля її будинку звузився до 1,4 м -1,5 м, що унеможливлює вільний доступ до її будинку. Просять позовні вимоги [PERSON] задовольнити, зобов'язати [PERSON] знести за власний рахунок самочинно проведене будівництво прибудови до домоволодіння [ADDRESS] та стягнути із неї судові витрати понесені по справі. В задоволенні зустрічної позовної заяви просять відмовити. Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали, свої позовні вимоги підтримали, суду пояснили, що [PERSON] не навела доказів, яким саме чином прибудова [PERSON] заважає їй користуватися її домоволодінням. На даний час на прибудові встановлені ринви з метою відводу дощових вод в город. Будинок [PERSON] розміщений значно нижче від будинку [PERSON], тому ніяким чином не може їй заважати. На даний час фактичний розмір земельної ділянки, якою користується [PERSON], становить 546 кв. м., хоча згідно з технічною документацією за її домоволодінням значиться земельна ділянка розміром 675 кв. м. Розмір земельної ділянки зменшився, на їхню думку, за рахунок незаконної забудови сусідкою [PERSON] веранди до [ADDRESS] та сусідкою [PERSON] - сараю. Просять в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити, а позов [PERSON] задовольнити, зобов'язати [PERSON] знести за власний рахунок самочинно проведене будівництво веранди, а [PERSON] і [PERSON] - сараю, який розміщений на земельній ділянці домоволодіння [ADDRESS], зобов'язати відповідачів за зустрічним позовом відновити стан земельної ділянки до розмірів та меж, який існував до проведення самочинного будівництва та стягнути на користь [PERSON] понесені судові витрати. Представник відповідача за первісним позовом - Могилів-Подільської міської ради в судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] в судове засідання також не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, при цьому [PERSON] пояснив суду, що спірний сарай, який на даний час належить [PERSON] та [PERSON] як спадкоємцям після смерті [PERSON], був побудований бувшим власником домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] [PERSON] ще у 80-х роках, він значиться у плані домоволодіння [ADDRESS] і не є самочинним будівництвом. Оскільки довгий час обидва домоволодіння належали одній особі, межі між вказаними будинками не було. В 1986 році [PERSON] продала ? частину домоволодіння [ADDRESS] [PERSON], а в 2008 році - житловий будинок разом з надвірними будівлями та спорудами [ADDRESS] [PERSON] Адвокат [PERSON], яка представляє інтереси відповідача за зустрічним позовом [PERSON], суду пояснила, що станом на 1986 рік, коли [PERSON] купила ? частину будинку [ADDRESS] з відповідною часткою надвірних будівель, за даним домоволодінням була закріплена земельна ділянка розміром 600 кв.м., що зазначено у відповідному договорі купівлі-продажу. В договорі купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] покупцем у якому є [PERSON], не зазначено розмір земельної ділянки, на якому розташований даний будинок. Будь-якого рішення про зміну конфігурації вказаних земельних ділянок та визначення межі між домоволодінням [ADDRESS] та [ADDRESS] міською радою не приймалося . На даний час такої межі між домоволодіннями не існує, а тому сторонам слід спочатку вирішити земельний спір, після чого з'ясовувати, яким чином самочинне будівництво з боку кожної з сторін створює перешкоди іншій стороні у користуванні своєю власністю. Спірний сарай зазначений в договорі купівлі-продажу, а тому не може бути віднесений до самочинного будівництва. Крім того, [PERSON] у своєму зустрічному позові просить суд зобов'язати [PERSON] знести даний сарай та веранду, хоча сарай не є її власністю, а веранда належить як [PERSON], так і померлій [PERSON], спадкоємцями якої є [PERSON] та [PERSON], однак, відповідної письмової заяви про зміну позовних вимог щодо покладення обов'язків знесення сараю та частки веранди на відповідачів [PERSON] та [PERSON] вона до суду не надавала. Вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а в задоволені зустрічного позову [PERSON] просить відмовити. Представник третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача за первісним позовом - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області [PERSON] пояснив суду, що інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Вінницькій області було виявлено, що при будівництві прибудови до житлового будинку [ADDRESS] та реконструкції веранди до житлового будинку [ADDRESS] власниками порушені вимоги державних будівельних норм України. За вказані порушення відносно [PERSON] та [PERSON] застосовано заходи адміністративного реагування . Для вирішення даного конфлікту сторонам необхідно приватизувати земельні ділянки, які є у них у користуванні. Експерт Вінницької торгово-промислової палати [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що на виконання ухвали суду проводила судову будівельно-технічну експертизу по даній справі. Досліджувалися об'єкти нерухомого майна - домоволодіння [ADDRESS] та [ADDRESS]. При дослідженні вона користувалася матеріалами цивільної справи № 2-2/2013 року, матеріалами інвентаризаційної справи № 3725 на домоволодіння [ADDRESS] та матеріалами інвентаризаційної справи № 3726 на домоволодіння [ADDRESS]. Дослідження проводилося методом співставлення результатів візуального та інструментального обстеження. З матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння [ADDRESS] вона встановила, що рішенням виконкому Могилів-Подільської міської ради № 215 від 29.06.1963 року [PERSON] та [PERSON] було надано право індивідуального будівництва житлового будинку на земельній ділянці площею 600 кв.м. Згідно з договором про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 15.08.1963 року, [PERSON] та [PERSON] надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв. м. Тому в своїй роботі за основу вона взяла акт виносу меж в натурі від 15.08.1963 року. Фактична площа земельної ділянки вказаного домоволодіння становить 625 кв. м. Рішенням виконкому Могилів-Подільської міської ради надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки № 712 від 30.12.2008 року та рішенням про часткову зміну та доповнення рішення міської ради № 246 від 12.07.2011 року, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку по [ADDRESS] орієнтовною площею 0,0588 га. Фактична площа земельної ділянки, яка є в користуванні власника домоволодіння [ADDRESS] становить 546 кв. м. Рішення міської ради про закріплення земельної ділянки за домоволодінням [ADDRESS] немає, проте у висновку будівельно-технічної експертизи вона про це не зазначила. На питанні № 9 ухвали суду вона не надала відповіді , оскільки дане питання, на її думку, є правовим і не входить до компетенції експерта. У своєму висновку вона використовувала термін «припущення», так як встановити точне розташування на плані меж земельної ділянки та проходження межі від будівель не вбачається можливим. Проте, якщо припустити, що межа між земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS] та [ADDRESS] не змінювалася, можна зробити висновок, що сарай «Б» частково розташований на сусідній земельній ділянці. Також вона не дала відповіді на питання щодо порушення норм інсоляції земельних ділянок, оскільки це відноситься до компетенції санстанції. Свідок [PERSON] суду показала, що вона пам'ятає будинок [PERSON] ще з 1960-х років, була знайома з покійною [PERSON], яка говорила їй, що батько поділив свою земельну ділянку між трьома дітьми. [PERSON] придбала будинок [ADDRESS] у 1980-х роках. Межа між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] від дороги на даний час залишилася на тому ж місці, що і була раніше. Проте пізніше земельна ділянка біля будинку [ADDRESS] зменшилася, шляхом перенесення огорожі ближче до веранди цього будинку та на куток сараю, внаслідок чого відстань між верандою та сусіднім домоволодінням [ADDRESS] звузилася. Прибудова до буд. [ADDRESS] затіняє буд. [ADDRESS], що створює незручності [PERSON] Зі слів [PERSON] свідку відомо, що внаслідок зсуву снігу з даху домоволодіння [PERSON] на голову [PERSON] остання вимушена була лікуватися. Свідок [PERSON] суду показала, що вона мешкає по [ADDRESS] з 1986 року і пам'ятає, що огорожа між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] проходила поза сарай [PERSON]. При купівлі [PERSON] частини будинку [ADDRESS], була велика відстань від межі між домоволодіннями [ADDRESS] та [ADDRESS] до її будинку, на даний час прохід значно звузився. Свідок зазначила, що прибудова до будинку [PERSON] затіняє будинок [PERSON] Підтвердила, що [PERSON] їй розповідала, як сніг із домоволодіння [PERSON] впав їй на голову і вона вимушена була лікуватися. На даний час [PERSON] встановила на своєму будинку ринви для відводу води та зняла козирок, що значно зменшує попадання снігу з її даху на територію домоволодіння № 52. Суд, вислухавши сторони та їхніх представників, представника третьої особи, експерта, свідків, дослідивши матеріали цивільної та інвентаризаційних справ № № 3725, 3726, вважає, що первісний та зустрічний позови задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Згідно з рішенням виконкому Могилів-Подільської міської ради народних депутатів № 215 від 29.06.1963 року [PERSON] та [PERSON] було надано право індивідуального будівництва житлового будинку на земельній ділянці по [ADDRESS], № 30-н, площею 600 кв.м. (а.7 інвентаризаційної справа № 3725). Як вбачається з договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку від 15.08.1963 року, [PERSON] та [PERSON] надано в безстрокове користування земельну ділянку площею 600 кв.м. по [ADDRESS], 30-н (а.8-9 інвентаризаційної справа № 3725). На підставі договору дарування від 16.07.1968 року, посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Фроімчук Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 3514, [PERSON] подарувала [PERSON] половину даного жилого будинку (а.10-11 інвентаризаційної справа № 3725). З договору дарування від 14.11.1977 року, посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 6379, вбачається, що [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дар ? частину будинку [ADDRESS] (а.20-21 інвентаризаційної справа № 3725). Згідно з договором купівлі-продажу від 27.06.1986 року, посвідченого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори Фроімчук Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1728, [PERSON] купила у [PERSON] ? частину будинку з відповідною часткою надвірних будівель [ADDRESS], який розташований на земельній ділянці розміром 600 кв. м (а.с.7-8 т. 1). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.11.1993 року виданого державним нотаріусом Могилів-Подільської міської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] є спадкоємцем майна [PERSON], а саме: ? частини жилого будинку, з відповідною часткою надвірних будівель, що знаходиться в [ADDRESS] (а. 28 інвентаризаційної справа № 3725). Як вбачається з копії спадкової справи № 34/2013 до майна померлої [INFO] [PERSON], її спадкоємцями є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 120-130 т.1). Власником житлового домоволодіння [ADDRESS] є [PERSON], що підтверджено договором купівлі-продажу від 04.09.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за № 1761, у якому розмір закріпленої за домоволодінням земельної ділянки не зазначено (а.с.6 т. 1). З висновку судової будівельно-технічної експертизи № ОС-114 від 25.10.2013 року, проведеної Вінницькою торгово-промисловою палатою видно, що фактична площа земельної ділянки, яка є в користуванні співвласників домоволодіння [ADDRESS], визначена електронним тахеометром «Leika TC 1010», становить - 625 кв.м., а фактична площа земельної ділянки, яка є в користуванні власника домоволодіння [ADDRESS], становить - 546 кв.м. (а.с.201-231 т. 1). Згідно з копіюванням схематичного плану земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS], площа даної земельної ділянки становить 675 кв. м. (а. 16 інвентаризаційної справа № 3726). Відповідно до рішень Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 30.12.2008 року 41 сесії 5 скликання № 712 про надання дозволів на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки та від 12.07.2011 року 9 сесії 6 скликання № 246 про часткову зміну та доповнення рішень міської ради, [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд орієнтовною площею 0,0588 га по [ADDRESS](а.с.169, 170 т. 1). Відповідно до довідки начальника КП Могилів-Подільського МБТІ, від 31.05.2012 року № 421, згідно матеріалів інвентарної справи на домоволодіння № 52 в м. Могилів-Подільському ганок літ «а» для входу в домоволодіння було відображено в матеріалах інвентарної справи з 1981 р. В подальшому на ганку було облаштовано веранду літ. «а» в межах цього ганку (а.с.74 т. 1). В судовому засіданні встановлено, що дане будівництво є самочинним, оскільки здійснено без відповідних дозвільних документів. Згідно з копіюванням схематичного плану земельної ділянки домоволодіння [ADDRESS] ( а. 16 інвентаризаційної справи № 3726) та висновком судової будівельно-технічної експертизи власником домоволодіння [PERSON] самочинно зведено прибудову до житлового будинку. Як вбачається з повідомлення начальника управління житлово-комунального господарства Могилів-Подільської міської ради від 05.03.2012 року № 04-19/58, [PERSON] зобов'язано на протязі весни 2012 року встановити снігоуловлювачі (гребені універсальні) та ринви на покрівлю її будівлі, що унеможливить сходження снігу з покрівлі та попадання дощових вод у двір [PERSON] (а.с.47 т. 2). Таким чином, в судовому засіданні з пояснень сторін та наданих суду доказів знайшли підтвердження факти самочинного будівництва з боку обох сторін. Відповідно до п. 24 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 № 6 "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)", знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови. В інших випадках суд за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування може на підставі частини сьомої статті 376 ЦК зобов'язати забудовника здійснити перебудову житлового будинку, будівлі, споруди або іншого об'єкта нерухомості, який побудовано чи будується з істотними відхиленнями від проекту або з істотним порушенням основних будівельних норм і правил, у тому разі, коли таке будівництво суперечить суспільним інтересам, порушує права інших осіб, коли порушення будівельних норм і правил є істотним, а також є технічна можливість виконати перебудову. Якщо технічна можливість перебудови об'єкта нерухомості відсутня або забудовник відмовляється від такої перебудови, суд, незалежно від поважності причин відмови, за позовом зазначених органів або особи, права чи інтереси якої порушено таким будівництвом, ухвалює рішення про знесення житлового будинку або іншого нерухомого майна. Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про передчасність звернення сторін з позовами про знесення будівель, споруд або іншого об'єкта нерухомості власниками сусідніх домоволодінь, оскільки в судовому засіданні не добуто доказів того, що за позовом відповідного державного органу чи органу місцевого самоврядування було зобов'язано забудовників здійснити перебудову самочинно побудованих споруд і що така перебудова нерухомості відповідно до проекту або відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, неможлива, або доказів того, що особи, які здійснили самочинне будівництво, відмовляються від такої перебудови. Крім того, судом встановлено, що спірний сарай не є самочинним будівництвом. Тому первісний та зустрічний позови у частині знесення самочинних будівель та споруд задоволенню не підлягає. Крім того, не підлягає задоволенню і зустрічний позов у частині покладення на [PERSON] обов'язку відновити стан земельної ділянки до розмірів та меж, який існував до проведення самочинного будівництва, Відповідно до ст. 106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власників сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістилися або стали непридатними. Згідно зі ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. Оскільки дані будівельних паспортів не є основою для відновлення меж, а земельно-кадастрова документація на земельні ділянки сторін не оформлена, у суду немає підстав для задоволення зустрічного позову [PERSON] у цій частині. Як роз'яснено у п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», згідно зі ст.158 ЗК суди розглядають справи за спорами про межі земельних ділянок, що перебувають у власності чи користуванні громадян-заявників, які не погоджуються з рішенням органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів». При вирішенні даного спору суд виходив с того, що чітких меж між двома домоволодіннями на час розгляду спору у суді не існує, це підтвердили як сторони, їхні представники, так і свідки. Рішень органу місцевого самоврядування чи органу виконавчої влади з цього приводу суду не надано. Допитаний у судовому засіданні експерт [PERSON] також дала показання про те, що у своєму висновку використовувала термін «припущення», так як встановити точне розташування на плані меж земельної ділянки та проходження межі від будівель не вбачається можливим. У зв'язку з цим суд не може вважати обґрунтованими доводи [PERSON], зокрема, і щодо знаходження спірного сараю [PERSON] на її земельній ділянці.

Outcome: dismissed