Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

Представник позивач адвокат Присяжний В.А. звернувся до суду із позовом до [PERSON] про усунення від права на спадкування, вимоги якого обґрунтовані тими обставинами, що [INFO] померла [PERSON] , якій на праві приватної власності належав будинок [ADDRESS] . Відповідач, який є сином померлої [PERSON] самоусунувся від будь-якого догляду та піклування про свою матір, яка потребувала стороннього догляду та піклування, оскільки була хворою людиною, особою похилого віку і була не в змозі самостійно за собою доглядати. 02.11.2018 року державним нотаріусом Третьої Херсонської державної нотаріальної контори позивачу повідомлено, що вона та відповідач є спадкоємцями в рівних частинах майна померлої [PERSON] . Посилаючись на положення ст. 1224 ЦК України Позивач просила усунути Відповідача від права на спадкування після смерті матері [PERSON] . Ухвалою від 03.12.2018 року відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 26.02.2019 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог залучено [PERSON] , закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача адвокат Присяжний В.А. в судове засідання, призначене на 24.07.2020 року подав заяву, згідно якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Під час розгляду справи по суті позивач та її представник надали пояснення, які за своїм змістом аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові. Позивач [PERSON] , допитана у якості свідка, також пояснила, що її померлій матері [PERSON] останні два місяці допомагала вона, оскільки її брат відповідач по справі не піклувався про мати та не надавав допомогу. Представник відповідача у судове засідання, призначене на 24.07.2020 року надав заяву, якою просив розгляд справи провести без його участі, проти задоволення позову заперечував. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Склярський П.М., під час розгляду справи по суті проти задоволення позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість. Суд, дослідивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі, з огляду на наступне. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого 04.04.1985 року. [INFO] народився [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить копія свідоцтва про народження [NUMBER] , виданого 05.12.1989 року Комишанською селищною радою. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Комишанської селищної ради 16.05.2018 року [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №30. Як вбачається, з наданої Третьою Херсонською державною нотаріальною конторою Херсонської області на запит суду копії спадкової справи 242/2018 року, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у виді будинку [ADDRESS] , який належав останній на праві приватної власності, згідно витягу №123718237 від 14.05.2018 року. Позивач [PERSON] спадщину за заповітом прийняла, подавши до Третьої Херсонської державної нотаріальною контори Херсонської області 24.07.2018 року відповідну заяву. Відповідач [PERSON] також подав до Третьої Херсонської державної нотаріальною контори Херсонської області заяву від 20.06.2018 року про прийняття спадщини після померлої [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи №242/2018 до майна померлої [PERSON] . Згідно ст.ст. 1216-1218 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав те обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб і спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Статтею 1261 ЦК України визначено, що упершу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є спадкоємцями першої черги щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно до ч.5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцю, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вказане кореспондується із положеннями п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року №7, якими роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови у позові про усунення від права на спадкування. Правило частини п`ятої статі 1224 ЦК стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема і тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Аналіз зазначених вище норм вказує на те, що у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України має значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, що характеризується умисною формою вини; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Свідки [PERSON] та [PERSON] , які допитані у судовому засідання пояснили, що померла [PERSON] проживала у с. Приозерному, близько 2-3 місяців до смерті, жалілась на стан здоров`я. Скаржилась, що її не часто відвідують. Останні два місяці перед смертю [PERSON] проживала з Позивачем. Свідок [PERSON] також зазначила, що не чула від [PERSON] про те, що Відповідач забирав її пенсію. [PERSON] допитана у якості свідка надала пояснення, які зводяться до того, що Позивач [PERSON] на належному рівні утримувала [PERSON] , остання не могла багато ходити. Померла не мала достатньо коштів на придбання більш якісних ліків. Відповідач відвідував померлу у лікарні, приходили діти. Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які заявлені для допиту у судовому засіданні представником відповідача адвокатом Склярським П.М., надали пояснення, які зводять до того, що відповідач не відмовлявся від матері та допомагав їй, а також ніс витрати щодо поховання померлої [PERSON] . З боку відповідача до суду надано накладну від 09.05.2018 року та розрахункову квитанцію від 09.05.2018 року, на підтвердження факту сплати витрат пов`язаних з похованням померлої [PERSON] . Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в наданому нею позові зазначає, що відповідач ухилявся від надання допомоги матері, яка перебувала у безпорадному стані, не проживав разом з нею та не здійснював догляд. З довідки від 25.03.2019 року, наданої на запит суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області , вбачається, що [PERSON] , що проживає за адресою: [ADDRESS] отримала у період з грудня 2017 року по травень 2018 року пенсію за віком у розмірі 7468,30 грн. Верховний Суд у своїй постанові від 17.10.2018 року по справі № 200/21452/15-ц зауважив, що безпорадний стан необхідно доказувати відповідними записами в медичних документах. На підтвердження хвороби [PERSON] на запит суду Комунальним некомерційним підприємством «Херсонська міська клінічна лікарня ім.Є.Є.Карабелеша» Херсонської міської ради надано медичні документи, а саме: копія історії хвороби №00652 [PERSON] - медична картка стаціонарного хворого №00652 [PERSON] , направлення до стаціонару первинний огляд, операційний огляд від 18.01.2018 року, листок призначення лікарських засобів, виписка із медичної картки, медичні дослідження - аналізи крові від 18.01.2018 року, аналіз крові №13, коагулограма від 19.01.2018 року, ультразвукове дослідження від 23.01.2018 року, кардіологічне дослідження від 18.01.2018 року (а.с. 20-39). Представником позивача надано копію медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] , а саме медична картка стаціонарного хворого №2169 від 26.02.2018 року, направлення на госпіталізацію, запис лікаря приймального відділення, первинний огляд 26.02.2018 року, огляд заввідделнням від 02.03.2018 року, листок лікарських призначень, копії кардіограм, аналізи крові від 01.03.2018 року, виписка №2169 із медичної картки стаціонарного хворого від 07.03.2018 року (а.с. 40-59). Зазначені докази свідчать про наявність у [PERSON] певних захворювань у зазначений період, але не підтверджують і не вказують в достатній мірі на факт перебування [PERSON] саме у безпорадному стані. Під час розгляду справи також не знайшли свого підтвердження доводи позивача щодо ухилення відповідача від утримання [PERSON] за її життя. Таким чином, позивачем не надано належних, допустимих та безспірних доказів, що є її процесуальним обов`язком (ст.ст. 12, 81 ЦПК України), щодо ухилення відповідача від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме відповідача. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами докази, в тому числі пояснення свідків, в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Судові витрати, у виді судового збору, суд розподіляє відповідно до положень ст. 141 ЦПК України та у зв`язку з відмовою у задоволенні позову покладає їх на позивача, який ним сплачено до подання позову. На підставі викладеного, ст. ст. 1217, 1224, 1233, 1235, 1241 ЦК України,

Outcome: dismissed