Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

14.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, уточненим в подальшому, в якому вказує, що з 1994 року стала проживати з [PERSON] однією сім"єю як чоловік та жінка. З 2003 року проживала з [PERSON] за адресою : м. Ізюм, пров. Пржевальського, 16, в будинку, який належав на праві приватної власності його батькам: [PERSON], який помер 17 травня 2003 року та [PERSON], яка померла 08.11.2012 року. За період проживання однією сімєю з [PERSON] у них був єдиний спільний сімейний бюджет та вели спільне домашнє господарство. Всі витрати на поховання батьків [PERSON], ремонт будинку, сараю, придбання меблів та побутової техніки здійснювали за спільні кошти. [PERSON] раптово помер 12 січня 2015 року. Просить встановити факт проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу із [PERSON] з 1994 року по 12 січня 2015 року. Встановлення факту проживання однією сімєю не менш ніж п»ять років до відкриття спадщини позивачеві потрібно для звернення в державну нотаріальну контору для прийняття спадщини та розділу майна. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав письмові заперечення на позов, в яких вказує що є сином [PERSON], який помер 12 січня 2015року. Заперечує проти задоволення позову [PERSON], оскільки позивач не проживала однією сімєю з його батьком та не мала з ним спільного бюджету, він її ніколи не бачив в будинку за адресою : м. Ізюм, пров. Пржевальського, 16, також у будинку ніколи не було речей [PERSON] Згідно довідки Кам»янської сільської ради Ізюмського району Харківської області від 03.08.2015 року № 0220/290 [PERSON] є власником житлового будинку в с. Кам»янка, вул. Першотравнева,2 та зареєстрована у вказаному будинку, з 2014 року за даною адресою не проживає, тобто до 2014 року проживала у своєму будинку, а не у будинку [PERSON] Надуманими є твердження позивача про ремонт будинку та про придбання меблів та побутової техніки, тому, що в дійсності ремонт в будинку не проводився, а речі були придбані та знаходились в будинку за життя бабусі [PERSON]. Вказує, що тільки він є спадкоємцем [PERSON] першої черги, та своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщин. Просить у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] адвокат [PERSON] заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на те, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] і своєчасно звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Проживання однією сімєю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них права на спадкування за законом у першу чергу спадкоємців. Такі особи мають право на спадкування у четверту чергу. Просила в задоволенні позову відмовити, оскільки встановлення такого факту не породжує для [PERSON] правових наслідків. Вислухавши позивача [PERSON], представника позивача [PERSON], представника відповідача [PERSON], свідків : [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши надані докази, суд встановив. [PERSON], [INFO] помер 12 січня 2015 року в робочому селищі Заречьє Одинцовського району Московської області Росії. (а.с.7) Відповідач [PERSON], [INFO] є сином [PERSON] та спадкоємцем першої черги, відповідно до ст1261 ЦК України, та своєчасно подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті батька. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], кожен окремо, в судовому засіданні підтвердили, що позивач [PERSON] проживала з [PERSON] з 2002-2003 року по день його смерті як чоловік та дружина. Згідно з ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно \~ст. 256 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.\~У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Для встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню. При цьому, слід зауважити, що таке проживання не є підставою для виникнення у чоловіка і жінки прав та обовязків подружжя ( ч. 2 ст.21 СК України). Отже, чоловік і жінка, які спільно проживають без шлюбу, можуть складати сімю, але статусу подружжя не набувають. Позивач [PERSON] зареєстрована за адресою : [INFO]»янка, вул. Першотравнева, 2 (а.с.5-6) Для підтвердження факту спільного проживання з [PERSON] позивачем надано до суду довідку голови квартального комітету кварталу №19 [PERSON], посвідчену Ізюмською міською радою Харківської області 29.04.2015 року, згідно якої [PERSON] разом з [PERSON] з 2003 року після смерті [PERSON] переїхали на постійне місце мешкання у будинок за адресою : м. Ізюм, пров. Пржевальського, 16 та мешкає у будинку до теперішнього часу. (а.с.8) Вказані докази спростовуються довідкою про склад сім»ї виданою виконавчим комітетом Кам"янської сільської ради Ізюмського району Харківської області 04.08.2015 року за № 02-30/315 відповідно до якої [PERSON] є власником житлового будинку за адресою : с. Кам»янка, вул. Першотравнева,2 та до складу її сім»ї входить син [PERSON], [INFO](а.с.44), та повідомленням Кам»янської сільської ради від 03.08.2015 року за № 0220/290 про те, що [PERSON], [INFO] зареєстрована за адресою : [INFO]»янка, за вказаною адресою не проживає з 2014 року. (а.с.45) Крім того, згідно повідомлення виконавчого комітету Ізюмської міської ради голова квартального комітету кварталу №19 Баранник Володимир Ілліч був обраний головою кварталу №19 міста Ізюм 19 листопада 2010 року, що підтверджується протоколом звітних зборів (а.с.46,47) а тому довідку голови квартального комітету кварталу №19 [PERSON], посвідчену Ізюмською міською радою Харківської області 29.04.2015 року суд оцінює критично, оскільки відомості викладені в ній спростовуються іншими доказами, наданими суду. При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у поняття домогосподарства, закріпленому у ст. 1 Закону України « Про Всеукраїнський перепис населення» від 19 жовтня 2000 року. Цим законом визначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують та витрачають кошти. Позивачем доказів спільного побуту з померлим 12 січня 2015 року [PERSON] суду не надано. Взаємність прав та обовязків передбачає наявність як у жінки так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обовязків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. При застосуванні ст. 74 СК ( 2947-14 ), що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Позивач [PERSON] не вказала суду на джерела отримання коштів на спільний побут, придбання майна, здійснення ремонту будинку, та її особистий вклад в забезпечення спільного побуту та придбання вказаного майна, доказів про те, що вона та померлий [PERSON] в період з 1994 року по 12 січня 2015 року не перебували в іншому шлюбі суду також не надала. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК. Частиною 3 ст.10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на корті вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених законом. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше. Як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справ розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводилось до початку розгляду справи по суті. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Представлені позивачем [PERSON] докази на підтвердження своїх позовних вимог про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу не дають суду можливості прийти до беззаперечного висновку про обґрунтованість її позовних вимог. Таким чином позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню за їх недоведеністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed