Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

Позивач 27.07.2018 звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача борг за Кредитним договором №140624-102040 від 24.06.2014 в загальному розмірі 23013,54 грн. Як на підставу позову позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 800,00 грн і була зобов`язана повернути отримані кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 224,00 грн у строк до 07.07.2014. Відповідач частково повернула кредитні кошти, сплатила відсотки пені за прострочення заборгованості та відсотки за користування кредитом, неодноразово пролонговувала договір, остаточно строком до 31.12.2014, проте, станом на 05.07.2018 вона не виконує свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів, а тому до неї застосовано штрафні санкції у виді неустойки пені за період з 01.01.2015 по 05.07.2018 в розмірі 20512,00 грн, яку просить стягнути з відповідача, а також 564,00 грн основного боргу, 157,92 проценти за договором. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала. Зазначила, що нею не вчинялись дії щодо пролонгації строку дії кредитного договору, борг погашено в повному обсязі, підтвердила зазначені в розрахунку заборгованості суми платежів в погашення боргу за кредитним договором. Також відповідачем було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначила, що позивачем підтверджено сплату відповідачем суми кредиту та відсотків за користування кредитом в розмірі 3036,00 грн, заявила про застосування строку позовної давності. Представник відповідача Станіславчук І.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вказала, що додаткових угод між сторонами укладено не було, позивачем нараховано пеню та відсотки за користування кредитом після спливу строку дії кредитного договору. Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року заочне рішення Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 листопада 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" до [PERSON] про стягнення боргу скасовано та дану справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1, ч.5\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~не підлягають\~доказуванню,\~якщо суд\~не має\~обґрунтованого сумніву\~щодо достовірності\~цих обставин\~або добровільності\~їх визнання.\~Обставини,\~які визнаються\~учасниками справи,\~зазначаються в\~заявах по\~суті справи,\~поясненнях учасників\~справи,\~їхніх представників.Відповідно до ч.4\~ст. 12 ЦПК України\~кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Дослідив матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. Під час\~судового розгляду\~встановлено,\~що 24.06.2014 відповідач [PERSON] уклала з ТОВ «Служба миттєвого кредитування» Кредитний договір №140624-102040 та отримала кредит в розмірі 800,00 грн. Відповідно до п.3.1 вказаного договору розмір процентів, які повинен сплатити позичальник, складає 2% за кожен день користування кредитом (730% річних або 732% річних, якщо на період користування кредитом припадає високосний рік). Відповідно до п.3.3 договору, відповідач була зобов`язана повернути отримані грошові кошти та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 224,00 грн. у строк до 07.07.2014 року. (а.с.6-7). Відповідно до розрахунку заборгованості відповідачем було сплачено 236,00 грн тіло кредиту, 2000,00 грн відсотки, 832,00 грн пені, останній платіж було здійснено 17.12.2014, за період з 24.06.2014 по 05.07.2018 відповідач має заборгованість в розмірі 21233,92 грн, з яких 800 грн тіло кредиту, 2157,92 грн відсотки, 21344,00 грн пеня. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України). За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та\~вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності,\~про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Таким чином, вимоги банку про стягнення процентів та пені після 07.07.2014 (закінчення строку кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства. Відповідна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18. У ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Оскільки відповідно до п.3.3 кредитного договору №140624-102040 від 24.06.2014 відповідач була зобов`язана повернути отримані грошові кошти в розмірі 800,00 грн та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 224,00 грн у строк до 07.07.2014, позивачем не було доведено досягнення між сторонами згоди щодо зміни умов кредитного договору, з урахуванням сплачених відповідачем коштів на погашення заборгованості за вказаним кредитним договором в сумі 3068,00 грн, позивачем не доведено наявність заборгованості відповідача за кредитним договором, а тому пред`явлений позов задоволенню не підлягає. Вимог про стягнення процентів за користування позиченими коштами та інших сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених актами законодавства, зокрема статтями\~625,\~1048 ЦК України\~позивач не пред`явив. Судовий збір відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed