Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-21 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.02.2012 року на користь [PERSON] на утримання дитини - сина [PERSON]. [INFO], з 1/4 до 1/7 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та в обґрунтування позову зазначила, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2012 року по цивільній справі № 1109/522/2012 з [PERSON], стягнуто на утримання сина, [PERSON] [INFO], на користь [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку , щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.01.2012 року до 23.05.2028 року. Під час розгляду вказаної вище справи, предметом розгляду якої було стягнення з аліментів на утримання малолітньої дитини, особисто надав суду відповідну заяву про визнання позову. На час винесення рішення працював і постійно проживав у АР Крим, а відтак не передбачав та не міг передбачити події, що відбудуться в подальшому . В 2014 році, внаслідок окупації території АР Крим ЗС Російської Федерації, вимушений був виїхати з місця постійного проживання до м. Львова, що підтверджується відповідною довідкою № 01-3341, виданою Департаментом соціального захисту населення Львівської ОДА. В подальшому було взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України, що підтверджується довідкою № [NUMBER] від 22.01.2015. У березні 2014 року був прийнятий на роботу у Львівський регіональний структурний підрозділ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на посаду диспетчера управління повітряним рухом РДД. Такі обставини життя суттєво погіршили майновий стан, оскільки тепер не має власного житла, а більшу частину власних речей вимушений був залишити у АР Крим у зв'язку з негайним переміщенням з окупованої території. 07 жовтня 2014 року уклав шлюб з гр. [PERSON], а 25 січня 2016 року від вказаного шлюбу народилась дитина - [PERSON]. У зв'язку з тим, що син, [PERSON], є малолітнім та таким, що не досяг трирічного віку, дружина не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною, є єдиним годувальником у своїй сім'ї, таким чином на утриманні повністю перебуває дружина та малолітній син. На утриманні частково знаходяться мати та батько - [PERSON] та [PERSON], що є інвалідом третьої групи з 12.02.2015 року, у яких є єдиним сином. Батьки є пенсіонерами, та потребують матеріальної допомоги у зв'язку з періодичним виникненням необхідності додаткових витрат на лікування. Вважає, що на теперішній час існує низка обставин, які не дозволяють йому виконувати свій батьківський обов'язок та рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24.02.2012 про стягнення аліментів у повному обсязі. З урахуванням цих обставин вимушений звернутись до суду і з урахуванням зміни матеріального та соціального стану та просить зменшити розмір стягуваних аліментів на користь відповідача. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнала та просить відмовити в задоволенні позову з посиланням, що за символічну суму продала позивачу свою частину в житлі на окупованій території, що спростовує доводи позивача про відсутність житла та відсутність коштів, дитина на користь якої стягуються аліменти часто хворіє у зв»язку з чим не ходила у дитячий садочок , тому їй було подовжено відпустку по догляду за дитиною. Стверджує, що позивач відповідно до отримуваної ним заробітної плати має можливість утримувати і дитину і дружину. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що батьки позивача проживають окремо в м. Кіровограді і доказів , що вони перебувають на утриманні позивача суду не надано. Позов вважають безпідставним та необґрунтованим у зв»язку з чим просять відмовити в задоволенні повністю. Судом встановлено наступні факти. Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2012 року по цивільній справі № 1109/522/2012 з [PERSON], стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] [INFO], на користь [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку - щомісяця, але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24.01.2012 року до 23.05.2028 року. (а. с. 6). На час винесення рішення позивач працював і постійно проживав у АР Крим, що підтверджується копією паспорта (а. с. 4). В 2014 році, внаслідок окупації території АР Крим ЗС Російської Федерації, позивач виїхав з місця постійного проживання до м. Львова, що підтверджується відповідною довідкою № 01-3341 виданою Департаментом соціального захисту населення Львівської ОДА (а. 6). Позивач є особою яку взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України, що підтверджується довідкою № [NUMBER] від 22.01.2015 року (а. с. 7). З березня 2014 року позивач працює у Львівському регіональному структурному підрозділі Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на посаду диспетчера управління повітряним рухом РДД (а. с. 7). 07 жовтня 2014 року уклав шлюб з гр. [PERSON], 25 січня 2016 року від вказаного шлюбу народилась дитина [PERSON], що підтверджується копієями свідоцтв про шлюб та про народження (а.с. 8-9). Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками\~\~ цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. \~ Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. \~\~ Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Одним iз способiв такого утримання дитини є сплата алiментiв тим з батьків, хто проживає окремо вiд дитини, на користь того з батькiв, хто проживає разом з дитиною. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до роз»яснення абзацами 3, 4, 5\~\~п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів встановлено, що вирішуючи питання щодо розміру\~\~аліментів,\~\~суд\~\~повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Пунктом 23 Постанови роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Пунктом 3 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення відповідача , представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності, з урахуванням принципу розумності та справедливості , суд дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позову повністю, оскільки позивач офіційно працює, згідно наданої довідки про заробітну плату позивача заробітна плата складає від 21066грн. до 44658грн., відповідно аліменти на дитину складали 4134грн. та 8987грн.. Доводи позивача , що на його утриманні знаходяться батьки не знайшли свого підтвердження в суді , оскільки батьки проживають у іншому місті Кіровограді. При тому , що дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною та позивач має на утриманні малолітню дитину , його заробітна плата після сплати аліментів складає достатню суму для проживання з розрахунку на трьох осіб. Також, суд враховує матеріальний стан відповідача на день винесення рішення, яка перебуває у відпустці по догляду за іншою малолітньою особою та проживає сама з двома дітьми , джерелом доходу якої є аліменти на дитину , що сплачуються позивачем, соціальні виплати по народженню дитини ( а.с. 46-47) 860грн. щомісяця та пенсія її матері як члена її сім»ї 3968,93грн. ( а.с. 48). Відповідно до ст.. 88 ЦПК України судові витрати залишити по їх фактичному понесенню сторонами.

Outcome: dismissed