Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

І. Стислий виклад позицій учасників справи. 25.10.2018 [PERSON] (надалі - позивач) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до Державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості», ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», треті особи: АТ «Правекс Банк», ТОВ «ПФМ Акцент», [PERSON] , в якому просила визнати протиправними дії державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанни Мирсаєтівни щодо реєстрації за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм капітал» права власності на групу нежилих приміщень № 1-2 кафе Піцерія (літ. А), загальна площа 112,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] та скасувати відповідне рішення державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанни Мирсаєтівни, індексний номер: 41903994 від 05.07.2018. Позов обґрунтований такими обставинами. 24.10.2008 між позивачем та АТ «Правекс Банк», правонаступником якого в подальшому є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» було укладено Кредитний договір №575-006/08Р на суму 350 000,00 дол. США . В якості забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 575-006/08Р від 24.10.2008 між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Правекс Банк» було укладено договір іпотеки № 575-006/08Р від 24.10.2008, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку Акціонерному комерційному банку «Правекс Банк» належне їй нерухоме майно, а саме: нежилі приміщення № 1-2 кафе [ADDRESS] . Внаслідок укладання договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 13.03.2018, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки № 575-006/08Р від 24.10.2008. В обґрунтування позовних вимог, представник позивача зазначив, що з інформаційної довідки з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 131800638 від 23.07.2018 позивачу стало відомо, що право власності на групу нежилих приміщень № 1-2 кафе Піцерія (в літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , було зареєстровано 03.07.2018 за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» на підставі договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, серія та номер: 374, виданий 13.03.2018; договору іпотеки 575-006/08Р (з договорами про внесення змін та доповненнями), серія та номер: 6511, виданий 24.10.2008. Всупереч вимогам п.п.3.2.2.1 п.п.3.2.2 п.3.2 договору іпотеки № 575-006/08Р від 24.10.2008, ст.ст.35, 37 Закону України «Про іпотеку», п.57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 позивач не отримувала від іпотекодержателя жодної вимоги, у якій зазначалося б про звернення стягнення саме шляхом передачі від іпотекодавця до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. Крім того, позивач посилається на порушення державним реєстратором Вітько Маріанною Мирсаєтівною порядку проведення реєстраційних дій, що визначений ч.1 ст.18 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки 03.07.2018 було внесено в Державний реєстр прав відомості про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» права власності на групу нежилих приміщень № 1-2 кафе Піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , а вже потім - 05.07.2018 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер №41903994 від 05.07.2018, на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності. Також ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» станом на дату набуття права власності на предмет іпотеки (тобто 03.07.2018), не була кредитором і не володіла правом вимоги за договором № 575-005/08Р від 24.10.2008. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» позов не визнала та обґрунтувала свої заперечення такими обставинами. Іпотечне застереження, що передбачає набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки прирівнюється до договору про задоволення вимог іподекодекодержателя міститься в п.п. 3.2.2 п. 3.2. іпотечного договору, тому звернення стягнення на предмет іпотеки відбулося відповідно до Закону України «Про іпотеку». Державна реєстрація права власності була проведена у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 61 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127. Як доказ отримання позивачем письмової вимоги від 19.03.2018 надано накладну кур`єрської служби від 30.03.2018 та свідоцтво про передачу заяви від 06.06.2018. Відповідач державний реєстратор Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько Маріанна Мирсаєтівна в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. 28.05.2019 через канцелярію суду від представника третьої особи [PERSON] - [PERSON] надійшли пояснення на позовну заяву, які прийняті судом. Від представника позивача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги він підтримує повністю. Від третьої особи [PERSON] надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому просить відмовити в задоволенні позову повністю. ІІІ. Процесуальні дії суду. 31.01.2019 відкрито провадження у справі, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. 28.05.2019 ухвалою суду залучено до участі у справі в якості співвідповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», виключено його з числа третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. 25.09.2019 ухвалою суду частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів. 22.11.2019 ухвалою суду було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 24.10.2008 між [PERSON] та Акціонерним комерційним банком «Правекс Банк» було укладено договір іпотеки № 575-006/08Р, відповідно до якого [PERSON] передала в іпотеку Акціонерному комерційному банку «Правекс Банк» належне їй майно, а саме: групу нежилих приміщення № 1-2 кафе Піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Даний договір було укладено в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 575-006/08Р від 24.10.2008. Внаслідок укладання договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами від 13.03.2018, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» набуло права іпотекодержателя за договором іпотеки № 575-006/08Р від 24.10.2008. Відповідно до п.п.3.2.2.1 п.п.3.2.2 п.3.2 договору іпотеки № 575-006/08Р право власності на передане в іпотеку нерухоме майно переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя, якщо протягом 30-ти календарних днів іпотекодавець не задовольнить вимогу іпотекодержателя про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов даного договору, в якій зазначається про звернення стягнення шляхом передачі від іпотекодавця до іпотекодержателя права власності на предмет іпотеки. Відповідно до п.п.3.2.2.2 п.п.3.2.2 п.3.2 договору іпотеки № 575-006/08Р право власності на передане в іпотеку нерухоме майно переходить від іпотекодавця до іпотекодержателя на наступний день після закінчення 30-ти денного строку відповіді на вимогу, що надсилається іпотекодержателем відповідно до п. 2.4.1 Договору. Відповідно до п.п. 2.4.1 п. 2.4. договору іпотеки № 575-006/08Р письмова вимога про усунення порушень зобов`язань повинна бути оформлена у вигляді офіційного листа на адресу іпотекодавця із зазначення вимог, необхідних для виконання або усунення. Як встановлено судом, на виконання умов п.п.3.2.2.1 п.п.3.2.2 п.3.2 договору іпотеки № 575-006/08Р ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» 19.03.2018 звернулось до приватного нотаріуса КМНО Гембарської С.І. з метою фіксування факту направлення вимоги, шляхом передання позивачу Вимоги (в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку») про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, за змістом якого, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», визначивши зміст порушених зобов`язань, суму боргу за Кредитним договором № 575-006/08Р в розмірі 471 267,02 дол. США станом на 19.03.2018, вимагав сплатити заборгованість та попереджав, що у разі невиконання цієї вимоги у строк, не більш ніж 31-го дня з дати отримання вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки або його продаж від свого імені. Відповідно до наявних в справі доказів, вимога була вручена позивачу 30.03.2018, про що зроблено відмітку кур`єром ТОВ «Експрес Мото Україна» у накладній № 6688-28188. Зазначене підтверджується інформацією отриманою з ТОВ «Експрес Мото Україна» і позивачем вказана обставина не спростована. Крім того, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» долучено до матеріалів справи Свідоцтво про передачу заяви, відповідно до змісту якого, приватним нотаріусом КМНО Гембарської С.І., засвідчується факт передання зазначеної вимоги позивачу та звіт про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Пальчинськая і Партнери» від 18.05.2018, яким визначено ринкову вартість предмета іпотеки - групу нежилих приміщення № 1-2 кафе Піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] в розмірі 1 500 000,00 грн. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 131800638 від 23.07.2018, державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько М.М. винесено рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер № 41903994 від 05.07.2018, відповідно якого право власності на групу нежилих приміщень № 1-2 кафе Піцерія (літ. А), загальною площею 112,5 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] зареєстроване за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал». При цьому підставами виникнення права власності зазначено: на підставі договору іпотеки № 575-006/08Р (зі змінами), серія та номер: 651, виданий 24.10.2008, видавник Антипова І.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу; договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, серія та номер: 374, виданий 13.03.2018; видавник Шевченко І.Л., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, договору відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, серія та номер: 426, 427, виданий 26.05.2017, видавник Черленюх Л.В., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу. V. Оцінка суду. Підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки містить стаття 33 Закону України «Про іпотеку». Так, відповідно до абзацу 1 вказаної статті у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк. Частина перша статті 36 Закону України «Про іпотеку» (у редакції, що діяла на час укладення договору іпотеки, далі - Закон № 898-ІV) передбачала право сторін іпотечного договору на позасудове вирішення питання про звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі договору іпотеки, що містить відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, або окремого договору про задоволення його вимог. Статтею 37 зазначеного Закону (у цій же редакції) визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, (до якого згідно з частиною другою статті 36 прирівнюється відповідне застереження в договорі іпотеки), є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. З аналізу змісту наведених норм у їх поєднанні вбачається, що за Законом застереження в іпотечному договорі прирівнюється за своїми правовими наслідками до договору про задоволення вимог іпотекодержателя, який є правовстановлюючим документом. Відповідно до частини 3 статті 36 Закону України «Про іпотеку» в редакції Закону України «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» № 800-VI (далі -Закон № 800-VI), який набрав чинності 14.01.2009, договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати передачу іпотекодержателю права власності на предмети іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Нова редакція статей 36, 37 Закону України «Про іпотеку», викладена у підпункті 17 пункту 4 розділу ІІІ «Перехідні положення» Закону № 800-VI, не змінює встановлений раніше цими статтями порядок позасудового врегулювання звернення стягнення на предмет іпотеки та підстави переходу права власності на нього до іпотекодержателя, а лише уточнює їх. Аналіз наведених норм, як і Закон № 800-VI в цілому, не дає підстав вважати, що законодавець із прийняттям названого закону обмежив коло іпотечних договорів із застереженням про задоволення вимог кредитора, на підставі яких за іпотекодержателем може бути зареєстровано право власності на предмет іпотеки, лише тими договорами, які укладені після набрання чинності цим Законом. Аналогічний правовий висновок наведений Верховним Судом у постановах від 21.02. 2018 у справі № 915/297/17 та від 31.07.2018 у справі № 826/9658/15. Отже, законодавцем визначено як спосіб позасудового врегулювання зобов`язань іпотекодавця перед іпотекодержателем передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону, на підставі договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору. Умовами іпотечного договору сторони встановили, що іпотекодержатель набуває у власність предмет іпотеки за ціною, яка визначається незалежним суб`єктом оціночної діяльності, визначеним за вибором іпотекодержателя. Таким чином, при передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку необхідним є встановлення вартості предмету іпотеки (підготовка висновку про оцінку) на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Отже і законом, і договором прямо визначена необхідність саме при передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки встановлення вартості предмету іпотеки на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Аналогічний правовий висновок наведений Верховним Судом у постанові від 19.06.2019 у справі № 917/2101/17. Судом встановлено, що відповідач здійснив оцінку ринкової вартості предмета іпотеки на момент набуття права власності, яка відповідно до звіту експерта про оцінку майна від 18.05.2018 № FS01-180518-008 становила 1 500 000,00 грн., що за вимогами чинного законодавства та умовами Іпотечного договору і є безпосередньо ціною придбання іпотекодержателем у власність предмета іпотеки. Підписанням договору іпотеки № 575-006/08Р іпотекодавець та іпотекодержатель дійшли згоди про перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодавця після спливу 30-денного строку з моменту надсилання письмової вимоги на адресу іпотекодавця - попередження про стягнення на предмет іпотеки. В даному випадку цей договір виступає правовстановлюючим документом та правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки. Частиною першою статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон № 1952-IV) передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 Закону № 1952-IV визначено, що державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. За змістом статті 18 Закону № 1952-IV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі Порядок № 1127), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених правових нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені у статтях 9,15 Закону № 1952-IV в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, та статті 37 Закону № 898-IV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора у ході її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. Як свідчать матеріали справи та не спростовано позивачем, останньою було порушено умови кредитного договору № 575-006/08Р. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» 19.03.2018, через приватного нотаріуса КМНО Гембарської С.І., було направлено на адресу позивача Вимоги (в порядку ст. 35 ЗУ «Про іпотеку») про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, за змістом якого, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», визначило зміст порушених зобов`язань, суму боргу за Кредитним договором № 575-006/08Р в сумі 471 267,02 дол. США станом на 19.03.2018, вимагав сплатити заборгованість та попереджав, що у разі невиконання цієї вимоги у строк, не більш ніж 31-го дня з дати отримання вимоги, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки або його продаж від свого імені. Відповідно до наявних в справі доказів, вимога була вручена позивачу 30.03.2018, про що зроблено відмітку кур`єром ТОВ «Експрес Мото Україна» у накладній № 6688-28188. Зазначене підтверджується інформацією отриманою з ТОВ «Експрес Мото Україна». Згідно зі статтею 84 Закону України «Про нотаріат» нотаріус передає заяви громадян, підприємств, установ та організацій іншим громадянам, підприємствам, установам і організаціям, якщо вони не суперечать закону та не містять відомостей, що порочать честь і гідність людини. Заяви передаються поштою із зворотним повідомленням або особисто адресатам під розписку. Заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів. На прохання особи, що подала заяву, їй видається свідоцтво про передачу заяви. ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» долучено до матеріалів справи свідоцтво про передачу заяви, відповідно до змісту якого, приватним нотаріусом КМНО Гембарської С.І., засвідчується факт передання зазначеної вимоги позивачу. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що документи, на підставі яких реєстратором приймалося рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», відповідали пункту 61 Порядок № 1127, статтям 18, 24 Закону № 1952-IV, оскільки позивач отримав нотаріально посвідчену заяву про усунення порушень зобов`язання, що підтверджено відміткою працівника кур`єрської служби і позивачами вказана обставина не спростована. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Аналогічні правові висновки наведені Верховним Судом у Постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18. З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності саме позивач, як особа, яка стверджує про порушення з боку державного реєстратора та іпотекодержателя своїх прав іпотекодавця та умов Іпотечного договору, мав довести ту обставину, на яку він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» проведена у відповідності до норм чинного законодавства. Що стосується посилань позивача, що державним реєстратором було проведено державну реєстрацію з порушенням ст.ст. 13, 14, 18 Закону № 1952-IV, суд зазначає наступне. Відповідно ч.3 ст.13 Закону № 1952-IV на кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Судом встановлено, що до моменту проведення оскаржених реєстраційних дій, право власності на предмет іпотеки не реєструвалось в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та до цього моменту інформація про предмет іпотеки містилась тільки у старому реєстрі - Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який припинив існування та є архівною складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Отже поняття як «вперше зареєстрований» та «вперше зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно» не є тотожними. Також позивачем зазначено, що державним реєстратором спочатку, а саме, 03.07.2018 було внесено в Державний реєстр прав відомості про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал», а вже потім - 05.07.2018 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу). Відповідно до ч. 9 ст. 18 Закону № 1952-IV датою і часом державної реєстрації прав вважається дата і час реєстрації відповідної заяви, за результатом розгляду якої державним реєстратором прийнято рішення про державну реєстрацію прав. Відповідно до п. 28 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.10.2011 № 1141, дата і час державної реєстрації набуття, зміни чи припинення права власності, довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань, речових прав на нерухоме майно, похідних від права власності, обтяжень речових прав, взяття на облік безхазяйного нерухомого майна фіксуються автоматично та відповідають даті і часу реєстрації відповідної заяви. З урахуванням викладеного, суд робить висновок, що доводи позивача про те, що державним реєстратором було порушено порядок реєстраційних дій не відповідає обставинам справи. Крім зазначеного, судом було перевірено, наявність права вимоги у ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» до позивача в момент державної реєстрації права власності на предмет іпотеки. Відповідачем було надано до суду вичерпні пояснення та докази щодо наявності у ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» права грошової вимоги до позивача та права вимоги на предмет іпотеки. Проаналізувавши зазначені позивачем вимоги, суд зазначає наступне. 26.05.2017р. між ПАТ КБ «Правекс-Банк» відступив право вимоги ТОВ «ФК «Авістар» до позивача за кредитним договором №575-006/08Р в сумі 471 267,02 доларів США та право вимоги за Договором іпотеки, яке було зареєстроване у визначеному законодавством порядку. В подальшому, 13.03.2018 ТОВ «ФК «Авістар» відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» до позивача за кредитним договором № 575-006/08Р в сумі 471 267,02 доларів США та право вимоги за Договором іпотеки, яке було зареєстроване у визначеному законодавством порядку. 26.06.2018 між ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» та [PERSON] було укладено договір про відступлення права вимоги № 2606/18. За зазначеним договором до [PERSON] мало перейти право вимоги до позивача за кредитним договором, але в сумі 411 267,02 доларів США. Отже ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» мала намір відступити [PERSON] права вимоги лише в частині, але при цьому залишивши собі право вимоги за кредитним договором в частині 60 000,00 доларів США, що на момент вчинення державної реєстрації за офіційним курсом НБУ дорівнювало 1 573 800,00 гривень та право вимоги за договором іпотеки. Як стверджував представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» в судовому засіданні права вимоги за кредитним договором № 575-006/08Р, [PERSON] передані не були, оскільки останнім не було здійснено оплату за договором № 2606/18, в результаті чого договір про відступлення права вимоги № 2606/18 від 26.06.2018 було розірвано. За змістом частини четвертої статті 591 ЦК України та частини сьомої статті 47 Закону України «Про іпотеку», якщо сума, одержана від реалізації предмета застави (іпотеки), не покриває вимоги заставодержателя (іпотекодержателя), він має право отримати суму, якої не вистачає (решту суми). Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо вартість предмета іпотеки не покриває повністю вимоги іпотекодержателя, не призводить до припинення договірних правовідносин сторін й не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання, а також не позбавляє кредитора права на отримання відповідних сум заборгованості. Оскільки вартість предмета іпотеки не покривала повністю вимоги іпотекодержателя, іпотекодержатель (кредитор) в силу норм Цивільного кодексу України та Закону України «Про іпотеку» мав право на відступлення частини боргу, що не покривалась предметом іпотеки. Зазначена правова позиція повністю підтверджується правовим висновком наведеним у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 11.04.2018 у справі № 761/17280/16-ц. Таким чином, із зазначеного суд робить висновок, що станом на дату вчинення реєстраційної дії державним реєстратором Київської філії Комунального підприємства «Реєстрація нерухомості» Вітько М. М. щодо державної реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» на предмет іпотеки, а саме, станом на 03.07.2018, ТОВ «Фінансова компанія «Фінтайм Капітал» було кредитором за кредитним договорам № 575-006/08Р від 24.10.2008 та володіло правом вимоги за ним. Оцінюючи здобуті по справі докази за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, суд, розглядаючи даний спір в межах заявлених позовних вимог, вважає що вимоги позову не підлягають задоволенню. Інші доводи учасників справи, які наведені у заявах по суті справи, не впливають на висновки суду та не потребують детального обґрунтування, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. З огляду на те, що суд відмовляє в задоволенні позову, понесені позивачем судові витрати, відповідачами не відшкодовуються (ст. 141 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: dismissed