Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

06 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи вимоги тим, що рішенням суду від 28 серпня 2018 року присуджено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, а саме: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Крім цього, цим же рішенням суду, присуджено стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 06 березня 2018 року, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до [INFO] . Відповідач ухиляється від сплати аліментів, грошової допомоги на утримання дітей та дружини не надає, приховує свій реальний дохід та з метою уникнення від утримання дітей та дружини формально влаштувався на роботу з мінімальною заробітною платою. При цьому, позивач стверджує, що фактичний дохід відповідача складає 12-15 тис. грн. На теперішній час сума мінімально необхідних коштів на утримання двох дітей та дружини, на думку позивача, складаєх 8090 грн. Аліменти, які позивач отримує не відповідають нормам встановленим законодавством. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд збільшити розмір аліментів на утримання дітей, визначивши розмір аліментів, у розмірі 2500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найменшою дитиною повноліття та збільшити розмір аліментів на утримання дружини, визначивши розмір аліментів, у розмірі 2000 грн, до досягнення найменшою дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.06.2019 прийнято позовну заяву до розгляду , відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 31.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач проти задоволення позову заперечував. В ході розгляду справи судом встановлені наступні фактичні обставини. Сторони з 08.11.2013 перебувають у зареєстрованому шлюбі., що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 11) Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Батьком дитини записаний відповідач по справі, а матір`ю - позивач, що підтверджується свідоцтвами про народженння дітей (а.с. 9-10). На підставі рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 серпня 2018 року стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей, а саме: синів [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку. Стягнення здійснювалось з 06 березня 2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Стягнуто щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з 06 березня 2018 року, до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , віку трьох років, тобто до [INFO] . (а.с. 4-5). Статтею 23 Конвенції про права дитини, встановлено, що дитина має вести повноцінне і достойне життя в умовах, які забезпечують її гідність, сприяють почуттю впевненості в собі і полегшують її активну участь у житті суспільства. Згідно до положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідач проти позову заперечує, зазначає що працює монтажником стельових конструкцій у ТОВ "Зона комфорту", отримує мінімальну заробітну плату, що підтверджується відповідною довідкою від 04.02.2020, у зв`язку з чим, не має можливості сплачувати аліменти у розмірі, який просить встановити позивач. Проте, допитаний в ході розгляду справи свідок [PERSON] показав, що на теперішній час працює у ТОВ "Зона комфорту". Раніше працював разом з відповідачем [PERSON] на зазначеному підприємстві та перебував у нього у підпорядкуванні. Разом вони здійснювали монтаж натяжних стель у житлових та нежитлових будівлях м. Кривого Рогу. Зазначає, що отримував за один об`єкт приблизно 500 грн. За місяць бувало близько 100 об`єктів. [PERSON] платив йому заробітну плату у розмірі від 8 до 12 тис. грн. Крім цього, з фотокарток, які були надані позивачем та долучені до матеріалів цивільної справи, вбачається, що відповідач [PERSON] отримав дохід від продажу власного автомобіля у розмірі близько 62 000 грн. А з довідки Державної Прикордонної служби України №18058/10 від 22.05.2019, вбачається, що останній неодноразово перетинав державний кордон та виїздив за межі України. Зазначені докази вказують на наявність у відповідача більшого доходу, ніж зазначає останній. При цьому, суд враховує, що 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням збільшення розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку у 2020 році, швидкими темпами зростання цін, значного зростання витрат на оздоровлення, харчування, лікування, утримання дитини, попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав аліменти підлягають збільшенню. Таким чином суд, вислухавши пояснення та доводи сторін, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наведені докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд приймає до уваги встановлені під час розгляду фактичні обставини справи, розмір заявлених позовних вимог, участь кожного з батьків у вихованні та утриманні спільних дітей, а також вищезазначені норми Закону, та з метою захисту прав та інтересів дітей, вважає за доцільне збільшити розмір аліментів на утримання дітей та визначити аліменти у розмірі 2000 грн на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Разом з цим, згідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Позивач не працює, не має прибутку, оскільки доглядає дітей, отримує щомісячну соціальну допомогу від держави при народженні дитини у розмірі 860 грн., потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Тоді як відповідач є працездатною особою, фізично здоровий, працює та отримує стабільний дохід, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду. Вирішуючи питання щодо збільшення розміру аліментів на утримання дружини, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача, фактичні обставини встановлені в ході розгляду справи та вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання дружини у розмірі 1000 грн, до досягнення дитиною [PERSON] [INFO] , віку трьох років. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому суд стягує з відповідача на користь держави витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 1097,72 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial