Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

[PERSON], що діє в інтересах [PERSON] звернувся в суд з позовом до Волошнівської сільської ради Роменського району і просить:визначити [PERSON] додатковий строк у два місяці з дня вступу рішення в законну силу для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. В обґрунтування позову вказано, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON], останнім місцем проживання якого було с. Волошнівка Роменського району. Заповіту [PERSON] не залишив. Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,736 га на території Волошнівської сільської ради Роменського району. Для отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька позивач звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю доказів, що підтверджують її прийняття. Позивач пропустив строк з поважних причин оскільки перебував на лікуванні з 17.11.2010 року по 23.11.2010 року у лікаря пульмонолога з діагнозом ОРВІ, гострий бронхіт. Позивач [PERSON] в судове засідання не з?явився, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача. В заяві зазначив, що позов підтримує та просить задоволити. Відповідач - Волошнівська сільська рада явку представника в судове засідання не забезпечила, надала заяву про розгляд справи без участі представника, в якій не заперечує проти задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] В свідоцтві про народження [PERSON] його батьком вказаний [PERSON] Відповідно довідки Волошнівської сільської ради від 03.11.2017 року № 407 [PERSON] до дня смерті [INFO] року постійно проживав в [ADDRESS]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Волошнівської сільської ради не посвідчувався. На день смерті [PERSON] був зареєстрований і проживав сам. Згідно державного акту на право власності на землю [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4,736 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Волошнівської сільської ради. Відповідно довідки Роменської ЦРЛ від 04.05.2018 року № 410 [PERSON] з 17.11.2010 року по 23.11.2010 року знаходився на амбулаторному лікуванні у лікаря пульмонолога Роменської ЦРЛ. Діагноз: ОРВІ. Гострий бронхіт. З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області Білашенко Л.В. від 06.03.2018 № 546/02-31 вбачається, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті [INFO] року його батька [PERSON] за відсутністю доказів прийняття ним спадщини. Наведені факти свідчать, що між сторонами виник спір з приводу здійснення права спадкування, а саме прийняття спадщини. При вирішенні спору суд виходить, з положень ч.1 ст.1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, згідно яких спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Така заява спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, надається до нотаріальної контори. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви для прийняття спадщини. В абзаці 6 пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України, № 7 від 30 травня 2008 року, "Про судову практику у справах про спадкування", передбачено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно роз'яснень, які надані у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2014 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», поважними причинами пропуску строку можуть визнаватися, зокрема: тривала хвороба спадкоємців. Обов'язком спадкоємця є доведення поважності пропуску строку для прийняття спадщини перед судом, а саме з моменту її відкриття до моменту звернення до нотаріуса з відповідною заявою. Пунктом 207 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України від 3 березня 2004 року, яка діяла на час смерті [PERSON] передбачено, що письмова заява про прийняття спадщини та відмову від неї подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Якщо заява, на якій справжність підпису спадкоємця не засвідчена, надійшла поштою, вона приймається нотаріусом, заводиться спадкова справа, а спадкоємцю пропонується надіслати заяву, оформлену належним чином, або прибути особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Відповідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Всупереч вказаних вимог, позивачем не надано суду належних і допустимих доказів на підтвердження того, що хвороба [PERSON], який перебував на амбулаторному лікуванні в Роменській ЦРЛ, об'єктивно перешкоджала йому вчинити дії, спрямовані на прийняття спадщини. Крім цього, судом встановлено, що після смерті [INFO] року [PERSON], позивач лише 6 березня 2018 року звернувся до нотаріуса з приводу прийняття спадщини, тобто близько восьми років жодним чином не цікавився питанням щодо прийняття спадщини після смерті батька. Отже, позивач пропустив строк для прийняття спадщини без поважних причин, які могли б бути пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення його до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а тому правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року, справа №6-85 цс12, а також від 4 листопада 2015 року, справа №6-1486цс15, які відповідно до положень ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України при вирішенні спорів у подібних правовідносинах. Крім цього, вирішуючи спір в межах заявлених позивачем вимог, виходячи з засад диспозитивності цивільного процесу, суд позбавлений можливості задоволити позов ще й з тих підстав, що спадкодавець [PERSON] помер [INFO] року, а позивач просить визначити йому строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], який, як він зазначає, помер [INFO] року. За таких обставин, дослідивши зібрані в справі докази, оцінюючи докази зібрані у справі кожен окремо, їх достатність та взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд вважає позов не обґрунтованим і доходить висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки наявність у позивача певних захворювань, без доведення наявності об'єктивно існуючих, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини, не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку. В даному випадку суд не бере до уваги визнання позову відповідачем оскільки визнання відповідачем позову, в цій конкретній ситуації суперечить закону.

Outcome: dismissed