Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-31 00:00:00

У липні 2020 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкування право на земельну частку (пай) розміром 4,85 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0134136, після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] , посилаючись на те, що вона як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління та розпорядження спадковим майном останнього, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно. За клопотанням позивачки ухвалою судді від 14 липня 2020 року витребувано від Державного нотаріального архіву відомості чи заводилася спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] (а.с. 15-16). Інших заяв та клопотань від учасників справи не надходило. У судове засідання позивачка не з`явилася, яка письмово у позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради у судове засідання також не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності та визнання позовних вимог [PERSON] . Відзиву на позов відповідачем не надано. Відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ураховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом установлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 4), який доводився чоловіком позивачці (а.с. 5), після смерті якого відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,85 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0134136 (а.с. 9, 10). Відповідно до довідки Припутнівського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області № 136 від 29.01.2020 року, [PERSON] на день своєї смерті проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] разом із дружиною [PERSON] (а.с. 6). Згідно інформації отриманої від Державного нотаріального архіву Чернігівської області, спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] Ічнянською районною державною нотаріальною конторою не заводилася (а.с. 22), що також підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 59435944 від 11 серпня 2020 року (а.с. 28). Як убачається з листа Ічнянської районної державної нотаріальної контори № 353/01-16 від 05.05.2020 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну частку (пай) у зв`язку з відсутністю в останньої правовстановлюючих документів на неї (а.с. 8). Про втрату сертифіката на земельну частку (пай) серії ЧН № 01344136 на ім`я [PERSON] свідчить оголошення у газеті «Трудова слава» (а.с. 11). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Аналізуючи зібрані по справі докази суд вважає встановленим, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] , так як вступила в управління та розпорядження спадковим майном останнього, яка не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв`язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є підставою для визнання за нею права у порядку спадкування на зазначене спадкове майно.

Outcome: approved