Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

01.08.2018р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - ПП «Будремкомфорт» ,про зобов'язання надати їй житло, рівноцінне за площею, розташуванням та іншими умовами, з належним їй житлом та стягнути 100 000 грн. моральної шкоди і судові витрати. Заяву мотивує тим, що проживає в [ADDRESS]. Поряд з її помешканням, а саме по вул. Замарстинівській, 214, ПП «Фірма «Будремкомфорт» з 2017 року здійснює будівельні роботи. В результаті проведених відповідачем робіт, в стінах і фундаменті її будинку з'явились істотні тріщини та деформації, знищено результати проведених ремонтів, чим на її думку завдано матеріальної та моральної шкоди. Позивач зазначає, що на даний час відповідач продовжує здійснювати будівельні роботи, внаслідок чого продовжує руйнуватись її житло, тому вона змушена звернутись до суду із вищевказаним позовом. Провадження по справі відкрито ухвалою суду від 02 серпня 2018 року. 27.08.2018р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вважає позов безпідставним та необґрунтованим, просить в задоволенні такого відмовити. Свою позицію мотивує тим, що позивачем не надано жодних доказів щодо розміру завданої їй матеріальної шкоди, а будівництво ПП «Фірма «Будремкомфорт» здійснює без жодних порушень містобудівного законодавства, що стверджується долученим актом ДАБК № 1/329-ПП. Наданий позивачем висновок експерта [PERSON] про те, що ніби то саме з вини ПП «Фірма «Будремкомфорт» завдано шкоди її помешканню вважає таким, що прямо суперечить акту перевірки, не має жодної доказової бази. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, зіславшись на викладені в заяві обставини та факти, просив позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Як встановлено судом, позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS], що стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.11.16 р. Згідно вказаного правовстановлюючого документу, спадковим майном , право власності на яке набула позивач, є будинок, позначений в техпаспорті літ. «А-1» , що в цілому складається з трьох житлових кімнат пл. 33,2 кв.м та кухні. Загальна площа будинку 60,5 кв.м. До житлового будинку відносяться господарські будівлі та споруди : металеві хвіртки №№ 1,4 ; огорожі з металевої сітки №№2,3,5,6, асфальтоване замощення № 1. Вартість успадкованого майна становить 108 874 грн. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Єдиним доказом, на який позивач покликається в підтвердження своїх вимог є висновок експерта [PERSON] «Про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта», де зазначено про незадовільний стан об'єкта - будинку [ADDRESS]. Проте, в такому відсутні дані про те, що незадовільний стан будинку позивача є наслідком проведення будівельних робіт відповідачем на сусідній земельній ділянці. У розділі 5 висновку, експерт вказує про сусідню ділянку, яка прилягає до обстежуваного будинку без жодних вказівок на поштову чи будівельну адресу згадуваної ділянки. Більше того, згідно ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Однак, у вищевказаному висновку експерт жодним чином не вказує, за допомогою яких саме вимірів, методик, інструментів та досліджень ним були здобуті відповідні дані, оскільки проектна та робоча документація на будинок позивача відсутня, що прямо суперечить вимогам Постанови Кабінету міністрів України № 257 від 12.04.2017р. «Про затвердження Порядку проведення обстеження прийнятих в експлуатацію об'єктів будівництва». Натомість, як вбачається із додатків , долучених до згаданого висновку, зокрема технічного паспорта на будинковолодіння № 216 на вул. Замарстинівській у м. Львові, будинок під літ. «А-1» розташований на земельній ділянці площею 322 кв.м. Як зазначила позивач у судовому засіданні, вказана земельна ділянка не приватизована. На згаданій земельній ділянці, поряд з будинком , успадкованим позивачем, побудований будинок під літ «Б-2», який складається з двох поверхів загальною площею 146, 1 кв.м . Будинок обладнаний також підвальним приміщенням загальною площею 29.6 КВ. Жодних даних про те, хто є власником будинку під літ «Б-2», суду не надано. З дослідженого в судовому засіданні технічного паспорта вказаного будинковолодіння вбачається, що будинок під літ. «А-1» збудований 1926 році та на момент виготовлення техпаспорта - 28.09.2012 року, відсоток його зносу вже становив 65 %. Суд не приймає висновок про проведення технічного обстеження будівельних конструкції та інженерних мереж об»єкта - будинку по вул. Замарстинівська, 216 у м. Львові , долучений до позовної заяви, як належний та допустимий доказ того, що саме з вини відповідача пошкоджене нерухоме майно, власником якого є позивач. Відповідач ПП «Фірма «Будремкомфорт» здійснює будівництво згідно вимог державних будівельних норм ДБН 5.2.2-12:2018 "Планування і забудова територій", затверджених Наказом Мінрегіонбуду від 23.04.2018р. №100 та Постанови Кабінету міністрів України №466 від 13.04.2011р. «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт», що також стверджується повідомленням про початок виконання будівельних робіт № ЛВ 061180101156, що зареєстроване у Держархбудінспекції України. З наведеного слідує висновок про те, що не існує жодного причинно-наслідкового зв'язку, як це стверджує позивач, між тим, що відповідач веде будівництво, і тим, що у будинку позивача мають місце пошкодження. Відтак, посилання позивача [PERSON] на ст. 1172 Цивільного кодексу України ст.ст. 1187, 1192 ЦК України є безпідставними, оскільки останньою не доведено факт заподіяння її майну будь-якої шкоди діями чи бездіяльністю відповідача. Крім того, в судовому засіданні позивач та її представник у різний спосіб трактували поняття житла, рівноцінного за площею, умовами, розташуванням , яке суд повинен був зобов»язати надати відповідача позивачу. Не уточнено в підготовчому розгляді як сам предмет спору, так і правову норму, на підставі якої позивач просить задовольнити вимоги щодо зобов»язання надання житла. Також суд вважає безпідставною і вимогу позивача про відшкодування моральної шкоди , виходячи з наступного. Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995р., у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. З огляду на те, що позивачем не доведено, що здійснення відповідачем ПП «Будремкомфорт» будівництва на сусідній земельній ділянці будь-яким чином завдало їй матеріальної шкоди, не подала жодних належних і допустимих доказів завдання їй моральної шкоди, тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити за недоведеністю. Що стосується судових витрат, то згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються - у разі відмови в позові на позивача.

Outcome: dismissed