Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

[PERSON] заявив позов про стягнення з ТОВ «Завод «Ізумруд» середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати за роботу за сумісництвом в сумі 173452,22 грн. 22 коп. Провадження за позовом відкрите відповідно до ухвали судді від 27.10.2017 року. До початку розгляду справи по суті позивач змінив вимоги позову і просив, як це вбачається з відповідної заяви, стягнути з відповідача на його користь не нараховану та не виплачену заробітну плату за роботу на посаді члена комісії з припинення юридичної особи - Київського державного підприємства "Ізумруд" в сумі 33298,68 грн., та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в сумі 281350,26 грн. Позивач та його представник в судовому засіданні на вимогах позову наполягали, надали пояснення, що по суті зводяться до викладеного в заявах. Представник відповідача заперечила проти позову, і пояснила, що підприємство не має заборгованості перед позивачем. Судом встановлено таке. Наказом директора ТОВ «Завод «Ізумруд» від 13.07.2016 року №185-к головного інженера заводоуправління [PERSON] звільнено з роботи, з 22.07.2016 року, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України, за угодою сторін. Позивач фактично вказує, що відповідач в червні та липні 2016 року безпідставно нарахував йому до виплати доплату до посадового окладу за виконання роботи з припинення Київського державного підприємства «Ізумруд» (КДП «Ізумруд») в розмірі меншому ніж це було визначено наказами Фонду Державного майна України та наказу КДП «Ізумруд». Дійсно наказом Фонду Державного майна України від 09.08.2012 року №3275, разом з іншим, було прийнято рішення про припинення Київського державного підприємства «Ізумруд», створено комісію з припинення юридичної особи, до складу якої, разом з іншими працівниками підприємства, було включено головного інженера [PERSON] В наступному, на виконання вказаного наказу Фонду, [PERSON], разом з іншими працівниками, за їх згодою, було зараховано до штату ТОВ «Завод «Ізумруд», про що 03.12.2012р. директором підприємства видано наказ №02-к. Питання оплати праці членів ліквідаційної комісії державного підприємства чинним законодавством не врегульовано, а тому такі особи на час роботи на підприємстві продовжують отримувати заробітну плату, відповідно до займаної посади. Разом з тим, це не обмежує підприємство у праві встановити певні компенсаційні, заохочувальні доплати до заробітної плати працівникам, що залучаються до роботи ліквідаційної комісії, в межах асигнувань на заробітну плату. Проте такі доплати не є обов'язковими, як на тому безпідставно наполягає позивач, підприємство може як збільшити їх розмір так і зменшити, або ж взагалі припинити нарахування доплати. Саме таку доплату і було встановлено позивачу за участь в роботі ліквідаційної комісії КДП «Ізумруд». Наказ директора ТОВ «Завод «Ізумруд» від 26.05.2016 року №82, яким з 01.06.2016 року встановлено нові розміри доплат до посадового окладу працівникам залученим до роботи ліквідаційної комісії КДП «Ізумруд», як це встановлено судом, є чинним, наказ було погоджено самим позивачем, як одним із керівників підприємства, правом на його оскарження позивач не скористався, виплати передбачені цим наказом здійснені позивачу в повному обсязі. Доводи позивача про те, що спірна доплата є оплатою праці на умовах сумісництва та про те, що наказ про визначення нових розмірів доплат залишився без виконання, засновані на вільному тлумаченні законодавства, тобто є надуманими. Інших доказів в обґрунтування позову суду не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не має перед позивачем заборгованості по заробітній платі, а відтак достатніх підстав для застосування до спору ст.ст. 21, 97, 116, 117, 235 КЗпП України, як на тому наполягає позивач, не має. Отже, в задоволенні позову [PERSON] слід відмовити, за необґрунтованістю. Витрати у справі, за вказаного рішення, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed