Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

У листопаді 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав у відношенні малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову вказує, що 28.04.2006 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, відякого вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини були припинені більше року тому, з цього часу спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, дитина постійно проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у житті дитини не приймає, коштів на утримання сина не надає, місце його проживання невідомо. Таким чином, відповідач не виконує батьківських обов'язків, не проявляє турботи про дитину, не надає матеріальної допомоги. В судовому засіданні представник позивачки вимоги позову підтримав, просив його задовольнити з наведених вище підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений через оголошення в газеті, оскільки за останнім відомим місцем проживання не перебуває. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району проти позову не заперечував. Прокурор не заперечував проти позову, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відповідає інтересам дитини. Заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками. Крім того, ч.2 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони є хронічними наркоманами. Судом встановлено, що 28.04.2006р. між позивачкою та відповідачем [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького обласного управлінняюстиції, актовий запис №285, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] (а.с.5 ). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 4.04.2009р. Запорізьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Запорізькій області , актовий запис №41 (а.с.15). Згідно доводів позивачки, з 2014 року вони з чоловіком разом не проживають, спільно гогосподарства не ведуть, шлюб між сторонами був розірваний. Згідно довідки центру обслуговування абонентів №9 №7747 від 07.10.2015р., дитина зареєстрована за місцем проживання матері та постійно проживає з нею (а.с.24). Згідно довідок дитячо-юнацької спортивної школи №1, міського палацу дитячої та юнацької творчості, дитина [PERSON] відвідує спортивну школу та школу творчості, з 01.09.2014р. по теперішній час. Приводить та забирає дитину, оплачує перебування дитини в навчальномузакладі, відвідує батьківські збори та інші заходи мати [PERSON]., батька дитини ніхто не бачив (а.с.25). На думку суду, зазначена поведінка відповідача унеможливлює виховання дитини в дусі поваги до прав та свобод інших людей та свідчить про його свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками, оскільки він весь час не проявляє належної турботи про дитину, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не надає дитині доступу до духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, що зумовлено виключно його винною поведінкою. Таким чином, суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, свідомо нехтує ними. Виходячи із інтересів дитини, суд вважає можливим позбавити [PERSON] батьківських прав, а також стягнути з нього аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] на підставі ст.166 ч.2 СК України відповідно до якої особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача, або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Наслідки прийняття рішення про позбавлення батьківських прав, передбачені ст. 166 СК України, а також положення ст. 168, 169 СК України, сторонам роз'яснені.

Outcome: approved