Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, обґрунтовуючи заявлені вимоги наступним. Позивач є батьком відповідача. Також позивач є пенсіонером і непрацездатною особою, має інвалідність ІІ групи. Єдиним його джерелом є пенсія, щомісячний розмір якої складає 8 500 грн. Інших джерел доходу позивач не має. Вказує на те, що отримуваний ним дохід не дозволяє забезпечити його належним лікуванням, оздоровленням тощо. Він потребує матеріальної допомоги, а тому просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання у розмірі 4 000 грн. щомісячно. Представники позивача та відповідача до суду не з'явились, звернулись з заявами про розгляд справи за їх відсутності. В поданій представником відповідача заяві зазначено про часткове визнання позову, просив визначити аліменти у розмірі 2 000 грн. щомісячно. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності вказаних осіб. Від представника третьої особи надійшли письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за її відсутності. В поясненнях зазначила, що вважає позовні вимоги необґрунтованими, просила у їх задоволенні відмовити. Зазначила, що позивач є забезпеченою людиною, має змогу отримувати допомогу від інших членів сім'ї. Відповідач є батьком двох спільних з третьою особою дітей, за судовим наказом, виданим 12.06.2018 року Подільським районним судом м.Києва має сплачувати аліменти на користь третьої особи на дітей у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності третьої особи та її представника. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що позивач є батьком відповідача. На час розгляду справи відповідач є пенсіонером та особою з інвалідністю ІІ групи. Єдиним джерелом його доходу є пенсія у розмірі 8 500 грн. щомісячно. Відповідач працевлаштований, має регулярний дохід. Судовим наказом, виданим 12.06.2018 року Подільським районним судом м.Києва відповідачу присуджено до стягнення аліменти на користь третьої особи - [PERSON] на дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ст.ст. 202, 203 Сімейного кодексу України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги та брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю. Статтею 202 Сімейного кодексу України встановлені підстави виникнення аліментного зобов'язання між повнолітніми дочкою, сином та їх непрацездатними батьками, які потребують матеріальної допомоги. Зазначене аліментне зобов'язання - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких юридичних фактів: родинний зв'язок батьків і дітей, непрацездатність батьків, потреба батьків у матеріальній допомозі (одержанні аліментів). Ця сукупність утворює юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення аліментного зобов'язання, пов'язаного з утриманням повнолітніх дочкою, сином своїх батьків. За відсутністю хоча б одного з наведених фактів аліментне зобов'язання не виникає. Потреба у матеріальній допомозі означає брак коштів, необхідних для підтримки нормальної життєдіяльності особи. Потреба у матеріальній допомозі має визначатися відповідно до прожиткового мінімуму, встановленого законом. Тому з урахуванням закріпленого у ч.1 ст.10 Сімейного кодексу України положення про можливість застосування аналогії закону до сімейних відносин не врегульованих цим Кодексом, при визначенні потреби у матеріальній допомозі треба виходити з критеріїв, закріплених у ч.4 ст.75 Сімейного кодексу України. Відповідно до ч.4 ст.75 Сімейного кодексу України, один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ст.7 Закону України "Про Державний бюджет на 2018 рік" від 07.12.2017 року № 2246-VIII, установлено в 2018 році прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1 373 грн., з 1 липня - 1 435 грн., з 1 грудня - 1 497 грн. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів того, що він потребує матеріальної допомоги. Сам факт перебування позивача на пенсії, його інвалідність не вказує на зворотнє. Також судом встановлено, що позивач отримує пенсію у розмірі вищому ніж встановлений законом прожитковий мінімуму на одну особу відповідної соціальної групи, тобто його дохід забезпечує та перевищує прожитковий мінімум встановлений законом і тому суд вважає, що підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання батька немає, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та необхідності відмови в їх задоволенні. На підставі ст. ст. 10, 75, 202, 203 Сімейного кодексу України,

Outcome: dismissed