Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

У листопаді 2014 року позивач звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з даним позовом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 05.02.2013 року було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у сторін не склалось, оскільки, відсутні спільні погляди на життя, довіра, почуття любові та поваги втрачено, примирення неможливе, не проживають однією сім'єю, шлюбні відносини припинені. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, суду пояснила, що в листопада 2014 року намагалися з відповідачем примиритися, але з того нічого не вийшло, тому наполягає на розірванні шлюбу. Також позивач немає впевненості в тому, що відповідач буде в добровільному порядку надавати гроші на утримання дитини, тому просила стягнути з нього ? частину заробітної плати на утримання доньки та 1/6 частину на утримання позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та просив суд його задовольнити. Суду пояснив, що з позивачкою не зійшлися характерами, проживають окремо, не підтримують шлюбних відносин, на даний час спір щодо спільного майна відсутній. Суд, вислухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини по справі, надані сторонами докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.02.2013 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбні стосунки між сторонами припинені, примирення неможливе. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спір щодо спільного майна на даний час відсутній. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам та інтересам їх дитини. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В судовому засіданні встановлено, що позивачка має бажання відновити свої дошлюбне прізвище "[PERSON]". В судовому засіданні встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, яка не працює, а тому просила стягнути аліменти і на своє утримання до досягнення дитиною трьох річного віку. Згідно ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Враховуючи обставини справи, перебування дитини на утриманні позивачки та те, що вона не працює, оскільки, доглядає малолітню дитину, відсутність у відповідача інших осіб на утриманні та можливість надавати матеріальну допомогу, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання дочки в розмірі 1/4 частини заробітку /доходу/ щомісячно до повноліття дитини але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на її ж утримання в розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/ щомісячно і до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243,60 грн. за позовну вимогу про стягнення аліментів та судовий збір в розмірі 243,60 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу на користь позивачки. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved