Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ "Комісійний магазин" Автоцентр, [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання договору недійсним та зобов'язання вчинити певні дії, посилаючись на наступне. 11.08.2012 року позивач розмістив в Інтернеті оголошення про продаж свого автомобіля «Шевролет Авео», державний номер [NUMBER], за ціною 45000,00 грн. Увечері того ж дня йому подзвонив [PERSON] і запропонував зустрітися з метою детального огляду автомобіля. На зустріч ранком 12.08.2012 року [PERSON] приїхав разом з [PERSON], в ході якої вони детально оглянули автомобіль, проїхалися на ньому, і в результаті запропонували купити його за 41000,00 грн. Він не погодився і взяв час подумати до вечора. Увечері вони здзвонилися і домовилися про продаж авто за ціною 42000,00 грн., а так само обговорили деякі інші умови договору. Зокрема, частина суми повинна піти на погашення кредиту, а частина, що залишилася повинна бути виплачена йому в момент зняття авто з обліку в МРЕВ. Оскільки автомобіль був забезпеченням за відповідним кредитом, в понеділок 13.08.2012 року він подав заяву про добровільний продаж автомобіля у ВАТ «Укрсиббанк» і погашень залишку кредиту за рахунок продажу авто. 14.08.2012 року [PERSON] і [PERSON] погасили залишок кредиту в сумі 20015,13 грн., після чого банк надав довідку про дозвіл зняття автомобіля з обліку в МРЕВ за місцем реєстрації. Після цього, відповідно до вимоги банку [PERSON], [PERSON] і представник банку Гавадза Е.Е. вирушили до приватного нотаріуса [PERSON] для оформлення генеральної довіреності на [PERSON] і [PERSON] Також в той день вони оплатили його заборгованість перед Калінінським ВДВС в сумі 3763,56 грн. Оскільки ВДВС обіцяв зняти арешт з автомобіля і видати відповідний документ 16.08.2012 року, то вони, відповідно до початкової домовленості відвезли авто на «нейтральну територію», стоянку СТО за адресою вул. Лівобережна 80 в Калінінському районі м. Донецька, де на його вимоги повернути техпаспорт на автомобіль вони його запевнили в їх порядності, і в тому, що все буде строго в рамках їх договору. При цьому послалися на те, що зараз «на автомобілі висить арешт». Наступний раз вони мали зустрітися 16.08.2012 року в Калінінському ВДВС, забрати постанову про зняття арешту з автомобіля, після чого відправитися в МРЕВ № 1 для зняття автомобіля з обліку і виплати йому залишку суми. Однак, 16.08.2012 року вони так і не зустрілися, приблизно в обід йому зателефонував [PERSON] і повідомив, що постанову про зняття арешту в ВДВС він самостійно забрав і, оскільки МРЕВ № 1 в цей день працює тільки до 13:00 години, то для зняття автомобіля з обліку і проведення остаточного розрахунку домовилися про зустріч наступного дня 17.08.2012 року о 8:00 год. в МРЕВ № 1. Прибувши в обумовлений час 17.08.2012 року в МРЕВ №1, він не знайшов там ні [PERSON] ні [PERSON] Після чого він почав дзвонити [PERSON], і на протязі години на дзвінки він не відповідав. Незабаром він прислав смс, в якому вказав що передзвонить через 15 хвилин. У цей час він звернувся в МРЕВ № 1, де йому повідомили, що його автомобіль був знятий з обліку ще вчора, тобто 16.08.2012 року. Він зрозумів, що [PERSON] і [PERSON] вже порушили умови договору і не збираються виконувати умови, що залишилися. Він прийняв рішення звернутися до нотаріуса, де в цей же день 17.08.2012 року скасував видану раніше довіреність на вказаних осіб. Трохи пізніше йому вдалося додзвонитися [PERSON], який повідомив, що у них зараз проблеми, до того ж автомобіль не заводиться і не може приїхати в МРЕВ, а залишок суми сплатять йому через пару днів. У відповідь він йому повідомив, що скасував довіреність, оскільки знає, що вони обдурюють його, а автомобіль, потай від нього був знятий з обліку днем раніше. [PERSON] скинув дзвінок і більше на телефон не відповідав. Так як відповідачі, що не виконали в повному обсязі свої зобов'язання, зникли, 17.08.2012 року він з письмовою заявою за фактом шахрайства з боку відповідачів звернувся в Калінінський РВ ДГУ, проте надалі отримав постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, де йому було рекомендовано вирішувати питання в цивільному порядку. Надалі ним на адреси реєстрації відповідачів були надіслані письмові повідомлення з вимогою про повернення його автомобіля. Однак на сьогоднішній день з боку відповідачів ніяких заходів щодо врегулювання даного питання не зроблено. Вважає дії [PERSON] і [PERSON] такими, що суперечать нормам Закону, умовам усної угоди, а також виконаними виключно в їх особистих інтересах, що доводить наступні факти (пояснення вище вказаних в Калінінському РВ ДГУ при розгляді його заяви). Також вважає, що дії [PERSON] і [PERSON] порушують закон в наступному. Відповідачі без його відома самостійно отримали в ВДВС Калінінського району постанову про зняття автомобіля з обліку, і про вказані дії лише поставили його перед фактом, призначивши зустріч на наступний день, щоб мати можливість самостійно, потай від нього, здійснювати будь-які дії з автомобілем. 17.08.2012 року в 11.54 року дія довіреності від його імені щодо [PERSON] і [PERSON] скасована. 29.09.2012 року, діючи на підставі довіреності, яка на вказаний час не мала юридичної сили і, діючи від його імені, [PERSON] уклав договір комісії № 622049 і передав вищевказаний автомобіль на комісію для подальшої реалізації. При знятті автомобіля з обліку не був присутній особисто представник банку, як того вимагає МРЕВ №1 при знятті з обліку кредитних автомобілів. З пояснень в матеріалах перевірки відповідачі понесли витрати по зняттю автомобіля з обліку в сумі 2300,00 грн., а це не відповідає реальним розцінкам при подібній процедурі. Всупереч угоді автомобіль був знятий з обліку без його присутності, тобто відповідачі діяли виключно в особистих інтересах, не дотримуючись домовленості. Просив визнати недійсним договір комісії № 622049 від 29.09.2012 року і подальшу рахунок довідку ДПІ № 622049 від 29.09.2012 року, зобов'язати відповідачів повернути йому автомобіль СНЕVRОLЕТ АVЕО SF69Y 2006 року випуску, шасі [NUMBER] об'ємом 1498 куб.см., реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований МРЕВ №1 УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 30.08.2006 року. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяв, просили її задовольнити. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідачів та представника відповідача, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, і цей факт не заперечується сторонами по справі, позивач [PERSON] з метою продажу свого автомобіля СНЕVRОLЕТ АVЕО, розмістив оголошення в мережі Інтернет. Йому подзвонив відповідач [PERSON] і вони домовились про зустріч. На зустріч він прийшов з [PERSON] Між ними було узгоджено продаж автомобіля за 42000 грн. Крім того, сторонами було узгоджено порядок оплати автомобіля з урахуванням того, що позивачем не було погашено кредит в ПАТ «Укрсиббанк». 14.08.2012 року [PERSON] видав довіреність, посвідчену приватним нотаріусом ДМНО [PERSON], на ім'я [PERSON], [PERSON], якою уповноважив останніх розпоряджатися та експлуатувати, керувати та продати належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.14) легковий автомобіль СНЕVRОLЕТ АVЕО SF69Y 2006 року випуску, шасі [NUMBER] об'ємом 1498 куб.см., реєстраційний номер [NUMBER] (а.с. 12). Посилання позивача про незаконність дій відповідачів щодо зняття автомобіля з обліку не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи з наступного. Згідно з обліковою карткою приватного АМТ вказаний автомобіль 16.08.2012 року було знято з обліку для реалізації. Судом встановлено і цей факт не заперечується позивачем, що до приватного нотаріуса ДМНО [PERSON] позивач звернувся 17.08.2012 року з заявою про припинення дії довіреності від 14.08.2012 року на право розпорядження автомобілем СНЕVRОLЕТ АVЕО. 29.09.2012 року між [PERSON] та Ленінським відділенням ТОВ «Комісійний магазин «Автоцентр» було укладено договір комісії №622049, за яким Ленінське відділення ТОВ «Комісійний магазин «Автоцентр» приймає на комісію для подальшої реалізації автотранспортний засіб, що належить [PERSON], а саме СНЕVRОLЕТ АVЕО SF69Y 2006 р., шасі [NUMBER] об'ємом 1498 куб.см., реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.42). Згідно до листа УДАІ ГУМВС України в Донецькій області від 16.04.2013 року №9/Б-271 автомобіль СНЕVRОLЕТ АVЕО SF69Y 2006 року випуску, кузов [NUMBER], номерний знак [NUMBER], який раніше належав громадянину [PERSON], зареєстровано за [PERSON] 05.10.2012 року у ВРЕР №1 м. Донецька на підставі довідки-рахунку, виданої 29.09.2012 року Ленінським відділенням ТОВ «Комісійний магазин «Автоцентр» (а.с. 21, 22). Згідно до ст. 249 ЦК України особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. Права та обов'язки щодо третіх осіб, що виникли внаслідок вчинення правочину представником до того, як він довідався або міг довідатися про скасування довіреності, зберігають чинність для особи, яка видала довіреність, та її правонаступників. Це правило не застосовується, якщо третя особа знала або могла знати, що дія довіреності припинилася. Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Суд приймає до уваги, що позивач не виконав обов'язку щодо повідомлення відповідачів як [PERSON], [PERSON], так і ТОВ «Комісійний магазин» Автоцентр про скасування довіреності, ним не долучено до матеріалів справи та не зазначено в судовому засіданні жодного доказу на підтвердження зазначеного. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що [PERSON] є добросовісним набувачем. Згідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для визнання договору комісії №622049 від 29.09.2013 року недійсним відсутні. Тому, враховуючи усі обставини справи та не надання позивачем під час судового розгляду достатніх та допустимих доказів, які б свідчили про порушення відповідачем норм діючого законодавства України, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову в повному обсязі. На підставі ст. ст. 6, 203, 215, 249, 388 ЦК України, та

Outcome: dismissed