Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-27 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якої зазначив, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON] . Батьки позивача померли. [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] . Після смерті батька позивач протягом шести місяців не звернулась в нотаріальну контору з поважних причин, так є особою, яка хворіє на ішемічну хворобу серця ІІІ ступеня, дифузний кардіосклероз, дисциркуляторну енцефалопатію І-ІІ ступеня переважно у вертебро-бизілярному басейні з вираженим цефалічним синдромом. Так, в період з 09.05.2019 по 03.06.2019 позивач черговий раз знаходилась на амбулаторно-клінічному лікуванні у Київській міській клінічній лікарні №17. Таким чином позивач була позбавлена можливості вчасно звернутись до нотаріуса для подання заяви про прийняття спадщини. Крім позивача, іншим спадкоємцем на майно [PERSON] , є дочка померлого та рідна сестра позивача - [PERSON] , яка також звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Позивач просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 10.06.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розпочато підготовче провадження, призначено підготовче судове засідання на 11 годину 30 хвилин 06.07.2021. 01.07.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву. 06.07.2021 представник позивача подав до суду заяву про те, що позов підтримує та просить його задовольнити, розглядати справу без участі позивача та його представника. Ухвалою від 06.07.2021 закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 14 годину 03 серпня 2021 року, яке було відкладено на 12 годину 30 хвилин 28.09.2021 року. Встановлені судом обставини. Згідно зі свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , [PERSON] народилась [INFO] , а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] підтверджується, що [PERSON] змінила прізвище на - [PERSON] (а.с.10). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), засвідчується, що [PERSON] померла [INFO] (а.с.11). Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , що видане Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), засвідчується, що [PERSON] помер [INFO] (а.с.12). Згідно з випискою №5621 із медичної карти стаціонарного хворого, [PERSON] з 09.05.2019 по 03.06.2019 знаходилась на лікуванні у Київській міській клінічній лікарні №17 (а.с.13). Відповідно до постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.06.2021 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вона пропустила передбачений законодавством шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини (а.с.14). Позиція позивача Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, визначених у позові та просив позов задовольнити. Позиція відповідача У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Реус Д.С., позов не визнав. У відзиві на позов зазначено, що [INFO] помер батько відповідачки - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно. Використовуючи своє право на прийняття спадщини відповідач подала до приватного нотаріуса заяву про прийняття спадщини та в подальшому прийняла і отримала свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок. Разом із цим, позивач, хоча і мала реальну можливість подати заяву про прийняття спадщини, однак таким правом у встановлений законом строк не скористалась. Представник відповідача зазначив, що за життя [PERSON] на випадок своєї смерті склав заповіт, згідно з яким заповідав [PERSON] належну йому 1/3 частину житлового будинку. Та після його смерті відповідачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Отже за наявності заповіту вимоги позивача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є безпідставними, а прийняття позивачем спадщини є обмеженим. Позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності об`єктивних та істотних труднощів чи перешкод для прийняття спадщини у шестимісячний строк, тому просив в задоволенні позову відмовити. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір щодо визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини. При вирішенні спору суд застосовує норми ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає в день відкриття спадщини. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 та ч. 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1272 ЦК України визначає, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її . За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як встановлено судом, та не оспорюється сторонами, [INFO] помер батько сторін у справі - [PERSON] , з дати його смерті - [INFO] відкрилася спадщина. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України), з урахуванням приписів ст. 1268-1270 ЦК України, у разі прийняття спадщини після смерті батька, за відсутності обставин, визначених у ч. 3 ст. 1268 ЦК України (тобто, постійно не проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини), повинна була у строк до 27.05.2019 звернутись із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак цього не зробила, тобто, пропустила строк для прийняття спадщини. Позивач обґрунтовує поважність причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини наявністю хвороби та перебуванням у зв`язку з цим на лікуванні у Київській міській клінічній лікарні у період з 09.05.2019 по 03.06.2019, що підтверджує відповідною довідкою (а.с. 13). За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження N 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19). При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропуску шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи. Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, зокрема, п оважними причинами пропуску строку визнається тривала хвороба спадкоємця. Суд, дослідивши письмові докази, подані позивачем на підтвердження позовних вимог, погоджується з позицією відповідача, що позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами наявності об`єктивних та істотних труднощів чи перешкод для подання заяви про прийняття спадщини, виходячи з наступного. Виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 5621 від 03.06.2019 підтверджує, що позивач перебувала на лікуванні в період з 09 травня 2019 року по 03 червня 2019 року, тобто, фактично позивачем підтверджено наявність об`єктивної перешкоди звернутись із заявою до нотаріуса лише у період з 09 по 27 травня 2019 року - 19 днів із 6-місячного строку для подання такої заяви. З врахуванням того, що позивач проживає в м. Малин, яке є і місцем відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що виписка із медичної карти стаціонарного хворого № 5621 від 03.06.2019 є недостатнім доказом на підтвердження тривалості хвороби позивача та не підтверджує неможливості звернення позивача до нотаріуса у інший час, починаючи з 27.11.2018. Також суд зауважує, що із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини позивач звернулася лише 03 червня 2021 року, тобто через понад 2 роки після спливу строку для прийняття спадщини. В той же час суд не погоджується з позицією відповідача про те, що наявність заповіту спадкодавця - [PERSON] на користь відповідача обмежує право позивача на прийняття спадщини, оскільки така позиція не ґрунтується на законі. Частинами 2, 3 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. З врахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню в повному обсязі. Розподіл судових витрат Суд не проводить розподілу судових витрат між сторонами, оскільки відмовляє позивачці у задоволенні позову, а понесені нею витрати не підлягають розподілу, відповідач про понесені судові витрати та їх розподіл не заявляв.

Outcome: dismissed