Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON] про зменшення розміру аліментів на утримання дітей. В обґрунтування позову зазначає, що за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року він повинен сплачувати аліменти на користь відповідача [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, до повноліття дитини. Крім того рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року, з нього стягнуті аліменти на користь повнолітнього сина - [PERSON] на час його навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. Він влаштувався на роботу з 01 березня 2015 року, його заробітна платня складає 1230 гривень на місяць. Стягнення з нього аліментів у розмірі 50% заробітку, ставить його в скрутне матеріальне положення. З заробітку, який залишається після сплати аліментів, він повинен сплачувати комунальні платежі, купувати собі одяг та продукти харчування. Просить суд зменшити розмір стягнутих з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини, та розмір аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO] з 1/4 частини до 1/6 частини його заробітку (доходу), щомісячно, на час його навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. У судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги та прохав суд їх задовольнити. У судове засідання 02 червня 2015 року позивач не з'явився, надав суду заяву в якій прохав розглянути справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні 27 квітня 2015 року позовні вимоги не визнав, та пояснив, що позивач є його татом, який повинен сплачувати на його утримання аліменти у розмірі 1/4 частини його доходу до закінчення навчання. Сума яку сплачує [PERSON] на теперішні час є незначною, приблизно 300,00 гривень, а коли суд зменшить розмір аліментів до 1/6 частини, то ця сума взагалі буде становити 200-250 гривень, тоді як він потребує значно більших коштів, так як навчається за контрактом, вартість навчання за 2014-2016 роки складає 12 500,00 гривень, проживає у гуртожитку, за який він сплачує 2200,00 гривень на рік, а все це потребує значних коштів. Прохав суд в задоволенні позову відмовити. У судове засідання 02 червня 2015 року відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, прохав суд винести рішення з урахування його пояснень та доданих до справи доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву в якій прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до роз'яснення п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, згідно якого відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Суд визначає розмір аліментів на неповнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; · стан здоров'я та матеріальне положення платника аліментів; · те чи є у платника аліментів інші діти, непрацездатні чоловік, дружина, батьки. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно рішення Першотравенського міського суду від 02 березня 2015 року з позивача було стягнуто аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 05 березня 2015 року з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача [PERSON] на його утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) позивача, щомісячно до закінчення [PERSON] навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. Загальний розмір аліментів, що утримується з позивача складає 50,0%, що не перевищує визначену законом частку та є половиною його заробітку. Обґрунтовуючи позов про зменшення розміру аліментів, позивач зазначив, що його матеріальний стан змінився настільки, що визначені судом розміри аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини, та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, щомісячно, є для нього значно великими, оскільки єдиним та регулярним його доходом є заробітна плата, яку він отримує, працюючи у ФОП [PERSON] Як встановлено судом, позивач працює з 01 березня 2015 року продавцем непродовольчих товарів у фізичної особи підприємця [PERSON], що підтверджується копією трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю №1 від 01 березня 2015 року, та копією трудової книжки серії [NUMBER] на ім'я [PERSON]. На час ухвалення рішень Першотравенським міським судом Дніпропетровської області про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання повнолітньої дитини яка продовжує навчання від 02 березня 2015 року та від 05 березня 2015 року відповідно, позивач не заперечував про стягнення з нього аліментів у вищезазначених розмірах, що підтверджується письмовими заявами у справах №186/241/15-ц від 23 лютого 2015 року, та №186/228/15-ц від 05 березня 2015 року. Крім того, позивач на момент винесення вищевказаних рішень Першотравенським міським судом у справі №186/241/15-ц від 02 березня 2015 року та у справі №186/228/15-ц від 05 березня 2015 року працював, і в даний час працює на посаді продавця непродовольчих товарів у ФОП [PERSON], сімейний стан позивача не змінився, інших утриманців він немає. Суд не приймає до уваги ствердження позивача, що сплата аліментів у розмірі 50% від його заробітку (доходу), ставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки ця обставина не може бути підставою для зменшення розміру аліментів з огляду на положення ч.2 та ч.3 ст. 128 КЗпП України, згідно яких, при відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п'ятдесят процентів заробітку, обмеження розміру відрахувань не поширюється на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70%. Також суд не приймає до уваги визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, оскільки це порушує права малолітньої дитини [PERSON], так як 1/4 частина заробітку позивача на теперішні час становить суму 307,50 гривень, яка є меншою від гарантованого державою мінімального розміру аліментів встановленого ч.2 ст.182 СК України, а саме, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на сьогодні становить 385,80 гривень. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" від 28 грудня 2014 року № 80-VIII, розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років: з 01 січня 2015 року - 1286,00 гривень, з 01 грудня - 1455,00 гривень. Згідно ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Обравши способом захисту зменшення розміру аліментів, позивач, в силу ст. 10 ЦПК України зобов'язаний довести правову та фактичну підставу своїх позовних вимог, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна із сторін має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, в порушення вимог ст. 192 СК України, позивач будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на час звернення до суду в нього змінився матеріальний або сімейний стан чи стан здоров'я або покращилось матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів, позивач до суду не надав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed