Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» про визнання договору поруки припиненим. В обґрунтування своїх позовних вимог вказував, що 18 липня 2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» уклало з акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», в особі його Черкаської філії, договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-119 на загальну суму 309 305 доларів США ,які використовувалися товариством, в тому числі для будівництва магазину по вул. Смілянська, 137, проектуванням якого займався [PERSON]. Банком в ході перевірки встановлено недостатність забезпечення кредитних зобовязань, внаслідок чого додатково укладено договір поруки з учасниками товариства для забезпечення виконання товариством своїх зобов'язань за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії. Між [PERSON], товариством та банком 20 січня 2009 року було укладено договір поруки № 895/03-021-119, за яким [PERSON] поручився виступати солідарним боржником перед банком, в разі невиконання товариством своїх зобов'язань за кредитним договором. Для того, щоб переконати [PERSON] підписати вказаний договір поруки, в той же день, до підписання договору поруки, між товариством і [PERSON] було укладено договір про оплату послуг поручителя, за яким товариство зобов'язувалося сплатити [PERSON] за послуги поручительства винагороду в розмірі 10 % від суми кредиту та додаткову винагороду, в разі пред'явлення до [PERSON] вимоги сплатити боргу за кредитним договором в ході виконавчого провадження, на підставі чинного рішення суду в розмірі суми стягнення, вказаної в судовому рішенні. Сплата винагороди та додаткової винагороди не звільняє товариство від зобов'язання відшкодувати [PERSON] сплачені ним кошти на виконання договору поруки від 20 січня 2009 року між банком, [PERSON] М, та товариством. [PERSON] та [PERSON] на підставі договору поруки від 20 січня 2009 року виступили поручителями перед [PERSON] за виконання товариством своїх обов'язків за договором по оплаті послуг поручителя від 20 січня 2009 року. [PERSON] 27 липня 2016 року було отримано поштове відправлення від [PERSON] із штихкодовим ідентифікатором № 1800191707772, в якому останній повідомив про те, що заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 10 квітня 2014 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] меблів «Мастер-Торг», [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «[PERSON] меблів «Мастер-Торг», [PERSON] солідарно на користь публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» заборгованість по договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-119 від 18.07.2008 у розмірі 264396 грн. 52 коп. Повідомляв, що відповідно до п. 4 договору про оплату послуг поручителя від 20 січня 2009 року, оскаржував як саме рішення, так і дійсність договору поруки між ним, товариством та банком, однак в задоволенні апеляційної скарги та позову йому було відмовлено. Вимагає сплатити йому суму, зазначену у виконавчому листі - 2 643 696,52 грн. та сплачену ним за ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» заборгованість по кредиту та відсоткам -658 493,03 грн., а також 10 % від суми кредиту, що за офіційним курсом НБУ станом на 24 липня 2016 року становить: 30 930,5 дол. США х 2201,5695 : 100 дол. США = 680 956,45 грн., а всього: 2 643 696,52 грн. + 658 493,03 грн. + 680 956.45 грн. = 3 983 146 грн. [PERSON] вважає, що договір поруки, на підставі якого з [PERSON] стягнуто заборгованість за договором про надання невідновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-119 від 18 липня 2008 року припинив свою дію 25 листопада 2009 року, стягнення з [PERSON] вказаної заборгованості є помилковим, а отже і є помилковими вимоги останнього щодо [PERSON] про сплату додаткової винагороди за договором поруки від 20 січня 2009 року, укладеного між [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Просив суд визнати договір поруки припиненим з 25 листопада 2009 року та визнати договір № 2 від 22 липня 2011 року неукладеним. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав та просив задовольнити, оскільки [PERSON] не був обізнаний про збішення обсягу його відповідальності перед банком як поручетеля в зв"язку із продовженням терміну договору кредиту. Представник відповідача [PERSON] та його адвокат [PERSON] позов визнали в повному обсязі та не заперечували проти його задоволення. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» [PERSON] проти позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні, оскільки оспорювані правочини не порушують законних прав та інтересів позивача, крім того, він не є стороною цих правочинів. Представник відповідача ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер Торг» в судове засідання не з"явився, скерував заяву, якою просив справу розглядати за його відсутності, проти позову не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2008 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» ( на сьогоднішній день - публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк») та товариством з обмеженою відповідальністю «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» був укладений договір невідновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-119, за яким банк зобов'язувався надати кредит позичальнику у розмірі 309 305 доларів США з сплатою 14 % річних, з поверненням кредиту рівними частинами в сумі 2 644 дол. США кожного місяця, з кінцевим строком повернення кредиту не пізніше 05.07.2018 року. ( пункти 1.1.1., 1.1.2 договору), та з сплатою комісій у розмірі 1 % від суми кредиту за оформлення кредитної справи та відкриття позичкового рахунку, та 0,2 % від суми кредиту за оформлення додаткової угоди до кредитного договору ( Додаток № 1 до кредитного договору). В забезпечення виконання позичальником зобов'язань по поверненню кредиту та сплати відсотків за кредитом, 20 січня 2009 року між банком, позичальником та [PERSON] було укладеного договір поруки № 985/03-021-119. Згідно з пунктами 1.1., 2.1.1, 2.1.2 договору поруки, поручитель зобов'язується відповідати перед банком за виконання ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» зобов'язань, передбачених договором невідновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-119 від 18.07.2008 року: повернення кредиту у сумі 309 305 дол. США з графіком погашення відповідно до умов Договору кредиту та з кінцевим терміном повернення кредиту не пізніше 05.07.2018, або в інший термін дострокового погашення у випадках, передбачених договором кредиту, сплати процентів за користування кредитом у розмірі 14 % річних та комісій, визначених договором кредиту. Між ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» і [PERSON] було укладено договір про оплату послуг поручителя, за яким товариство зобов'язувалося сплатити [PERSON] за послуги поручительства винагороду в розмірі 10 % від суми кредиту, та додаткову винагороду, в разі пред'явлення до [PERSON] вимоги сплатити борг за кредитним договором в ході виконавчого провадження, на підставі чинного рішення суду в розмірі суми стягнення, вказаної в судовому рішенні. Сплата винагороди та додаткової винагороди не звільняє товариство від зобов'язання відшкодувати [PERSON] сплачені ним кошти на виконання договору поруки від 20 січня 2009 року. У цей день був підписаний договір про внесення змін до договору про оплату послуг поручителя. Крім того, 20 січня 2009 року між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] укладений договір поруки, за яким останні поручилися перед [PERSON] за виконання товариством «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» своїх обов'язків за договором по оплаті послуг поручителя від 20 січня 2009 року. Банк та позичальник, 25 листопада 2009 року уклали між собою Угоду № 2 про внесення змін до Договору не відновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-119 від 18 липня 2008 року, якою продовжили строк користування кредитом до 05 липня 2022 року. Між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» 22 липня 2011 року було укладено Договір № 4 про внесення змін до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-119 від 18 липня 2008 року, за яким змінили валюту кредиту з доллару на гривні. Пунктом 5.2. Договору № 4 про внесення змін до Договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 895/03-021-119 від 18 липня 2008 року банк та товариство погодили збільшення з 23 липня 2013 року процентної ставки до 16 % річних. В цей же день між банком, товариством та [PERSON], було підписано Договір № 2 про внесення змін до договору поруки № 895-03-021-119 від 20 січня 2009 року, за яким [PERSON] погоджується на зміну валюти кредиту. Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 18.11.2015 у справі за позовом [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк», ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» про визнання договору поруки, договорів про внесення змін до договору поруки недійсними, яке ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року залишено без змін, договір «Угода № 1 від 25 листопада 2009 року про внесення змін до Договору поруки № 895/03-021-119 від 20.01.2009 р.» між ПАТ «Укрсоцбанк», [PERSON] та ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» визнано недійсною, у зв'язку з тим, що вказану Угоду № 1 [PERSON] не підписував. Недійсність договору «Угода № 1 від 25 листопада 2009 року про внесення змін до Договору поруки № 895/03-021-119 від 20.01.2009», а також обставини укладання договорів про надання невідновлювальної кредитної лінії, поруки, внесення змін до них, були предметом судового розгляду. Кірм того, рішенням Черкаського районного суду від 10 квітня 2014 року у справі № 707/715/13-ц задоволені позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] та ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» та стягнуто заборговінсть за договоромпро надання невідновлювальної кредитної лінії ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер-Торг» в солідарному порядку. Тобто, судом надано оцінку оспорюваним позивачем правочинам. але суд не знайшов підстав для припинення поруки [PERSON] та стягнув борг в солідарному порядку, рішення суду передане для примусового виконання. Таким чином, вказані обставини відповідно до ч. З ст. 61 ЦПК України не підлягають повторному доказуванню. Частиною 1 ст. 638 ЦК визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Договір та Договори поруки оформлені згідно вимог цивільного законодавства, скріплені підписами працівника Банку та печатками з однієї сторони і підписами Відповідачів з іншої, що є безперечним підтвердженням досягнення згоди з усіх істотних умов договору та його укладення. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором.. Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають однаково обов`язковими для виконання сторонами. З вищенаведеного випливає, що підписавши кредитний договір та договори поруки сторони встановили факт досягнення згоди між собою щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно з ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Аналізуючи вищенаведене, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки при укладені оскаржуваних договорів сторони досягли згоди стосовно всіх істотних умов, що засвідчили своїми підписами. Крім того, позивач [PERSON] не навів в чому полягає його порушене право та яким чином наявність оскаржуваних договорів порушує його права чи інтереси, оскільки він не є стороною ні договору поруки, укладеного 20 січня 2009 року між банком, позичальником та [PERSON] №985/03-021-119, ані Договору № 2 від 22.07.2011 про внесення змін до договору про надання невідновлювальної кредитної лінії ТОВ «[PERSON] меблів «Мастер-Торг».

Outcome: dismissed