Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

03.11.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. [PERSON], який є сином його дружини [PERSON], зареєстрований у належній йому квартирі, протягом останніх п'яти років не мешкає за місцем реєстрації. Реєстрація відповідача порушує його права як власник. Крім того, він вимушений сплачувати за нього комунальні послуги. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не подавав. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленого про час та місце судового розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є право користування житловим приміщенням у виді квартири №13 в будинку №1 по вул. Енергетиків в смт. Слобожанське Зміївського району Харківської області, буд. 1., яка на підставі договору дарування, посвідченого 28.12.2000 року приватним нотаріусом Зміївського РНО [PERSON], реєстр/№2629, належить [PERSON] (а. с. 8, 9). Право власності [PERSON] реєстровано в КП "Зміївське БТІ" 14.01.2002 року. За адресою: [ADDRESS] з 27.03.2012 року зареєстрований проживаючим [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою Комсомольської селищної ради від 30.11.2017 року. (а. с. 22). Даними акту обстеження, складеного 26.10.2017 року начальником дільниці КП "Комунальник" [PERSON] у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], однак фактично не проживає в квартирі більше 5 років. (а. с. 14). Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачем надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], але понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. За таких обставин, позовна заява [PERSON] про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved