Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

07 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з дійсним позовом до Горлівської міської ради, Бахмутської міської ради, за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору: ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання права власності. Мотивувала свої вимоги тим, що за життя [PERSON] зробив на випадок своєї смерті розпорядження, яким заповів усе своє майно, яке йому належить або на яке він буде мати право, своєму синові [PERSON], який є батьком [PERSON] [INFO] в м.Горлівка помер її дідусь [PERSON] Зазначила, що після смерті дідуся відкрилася спадщина, а саме: вклад у сумі 11 200,63 грн., що знаходиться на рахунку [NUMBER] відкритого у відділенні Горлівської філії Донецького РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідними відсотками згідно умов договору б/н від 24 січня 2002 року укладеного на ім'я померлого [PERSON]; вклад у сумі 10 287,65 грн., що знаходиться на рахунку [NUMBER], відкритого у відділенні Горлівської філії Донецького РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідними відсотками згідно умов договору №SAMDN18000718382714 від 28 липня 2011 року укладеного на ім'я померлого [PERSON]; житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 69,7 кв.м., який складається з наступних споруд: будинок «А-1», огорожа «№1-3», замощення - І, літня кухня - «Б», сарай - «Е», убиральня - «І», сарай - «Ж», сарай - «Д», сарай - «Н», сарай - «М», баня - «Л»; земельна ділянка площею 0,1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS], якому 25 березня 2013 року присвоєно державний кадастровий номер [NUMBER]. На момент смерті, її дідусь проживав один. Інших спадкоємців, які б мали обов'язкову долю у спадковій масі після смерті дідуся не має. Не встигши прийняти спадщину після смерті свого батька [PERSON], майже через два тижні, тобто [INFO] помирає її батько [PERSON] Після смерті її батька відкрилася спадщина, а саме: вклад у сумі 13,99 грн., що знаходиться на рахунку [NUMBER] відкритого у Горлівській філії Донецького Ру ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідними відсотками згідно умов договору б/н від 02 липня 2013 року; вклад у сумі 7377,19 грн., що знаходиться на рахунку [NUMBER] відкритого у відділенні Горлівської філії Донецького РУ ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідними відсотками згідно умов договору №SAMDN01000737183300 від 19 серпня 2013 року; 1/2 частина квартири [ADDRESS], загальною площею 43,50 кв.м. Вказала, що інших дітей у її батька не було, а її мати [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Друга 1/2 частина квартири [ADDRESS], зареєстрована за її померлою матір'ю [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про право власності. Зазначила, що оскільки правовідносини щодо спадщини [PERSON] виникли до набрання чинності ЦК України, застосуванню до цих правовідносин підлягають норми ЦК Української РСР. Так як на момент смерті її мами [PERSON], її батько [PERSON] проживав разом з нею та перебував з померлою у зареєстрованому шлюбі, і після її смерті фактично вступив в управління спадковим майном, то він вважається таким, що фактично прийняв спадщину. 24 березня 2014 року у межах шестимісячного строку, вона звернулась до Першої горлівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, після смерті свого батька [PERSON], що підтверджується витягом №36965570 від 24.03.2014 року про реєстрацію у спадковому реєстрі спадкової справи. 29 серпня 2016 року вона звернулась до Першої горлівської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті свого батька [PERSON], але державний нотаріус своєю постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON], але матеріали вищевказаних спадкових справ на даний час залишилися в зоні АТО й доступу до них немає. На підставі викладеного, просить суд, визнати за нею право власності як спадкоємця за законом після смерті батька [PERSON] та діда [PERSON] Позивач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, в залу суду не з'явилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності , позов просила задовольнити в повному обсязі (а.с. 49). Місце юридичної адреси відповідача Горлівської міської ради зазначено: Донецька область, м.Горлівка, пр.Перемоги, буд.67. Під час розгляду справи, судом приймались усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляд заяви. Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду Горлівській міській раді. Ухвалою суду від 16 листопада 2016 року по справі було залучено співвідповідача - Бахмутську міську раду Донецької області (а.с.44). Представник відповідача Бахмутської міської ради Донецької області Малецька А.С., яка діє на підставі довіреності №01/11-328 від 06 травня 2016 року (а.с.63), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з'явився, надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, просив винести рішення на розсуд суду, із урахуванням наявних у справі матеріалів (а.с.62). Ухвалою суду від 16 листопада 2016 року по справі було залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.46). Представник третьої особи ПАТ КБ «ПриватБанк», будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, шляхом судової повістки (а.с.52), не з'явився, причини неявки суду не повідомлено. Дослідивши надані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26 грудня 1958 року, яке видано Центрально-міськрайонним РАЦС м.Горлівка. Батьком у свідоцтві записаний [PERSON] (а.с.25) [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №185 (а.с.12). [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №243 (а.с.20). 13 жовтня 2009 року [PERSON] заповів усе своє майно [PERSON], що підтверджується заповітом, який посвідчений державним нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.11). [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], яке видано Відділом РАЦС м.Горлівка, актовий запис №201. Батьком у свідоцтві записаний [PERSON], а матір'ю [PERSON] (а.с.25). Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петропавлівського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, 10 жовтня 1998 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] Прізвище після одруження дружини «[PERSON]» (а.с.26). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції (а.24). З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-20141016/0666 вбачається, що на ім'я померлого [PERSON] у відділенні «Горлівська філія» Донецького РУ «ПриватБанк» відкриті: 24 січня 2002 року картковий рахунок - [NUMBER], залишок - 11 200,36 грн.; 25 січня 2007 року депозит, рахунок [NUMBER], поточна сума станом на 29 жовтня 2014 року - 6 675,97 грн.; 28 липня 2011 року депозит, рахунок - [NUMBER], поточна сума станом на 29 жовтня 2014 року - 10 287,65 грн. (а.с.13). З довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-20141016/0654 вбачається, що на ім'я померлого [PERSON] у відділенні «Горлівська філія» Донецького РУ «ПриватБанк» відкриті: 02 липня 2013 року картковий рахунок - [NUMBER], залишок - 13,99 грн.; 19 серпня 2013 року рахунок - [NUMBER], - 7377,19 грн. (а.с.21). Згідно вимог ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. За правилами статей 10 і 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог статей 1216 і 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. При цьому, згідно ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст.1261 ЦК України в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Розв'язуючи вимоги позивача з приводу визнання за нею права власності на житловий будинок [ADDRESS] та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1 га., державний кадастровий номер [NUMBER], суд виходить з наступного. У положеннях п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16 травня 2013 року за № 24-753/0/4-13, роз'яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст.392 ЦК). При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Відповідно до п.3.2. розділу 3 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держкомбуду №127 від 24 травня 2001 року належать до самочинного будівництва індивідуальні (садибні) житлові будинки,садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них побудовані до 05 серпня 1992 року. Відповідно до абз. 2 п. 3.1. розділу 3 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення I та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого Наказом Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 95 від 19 березня 2013 року документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. З технічного паспорту на вищевказаний будинок [ADDRESS] Донецької області (а.с.14-16) вбачається, що власником будинку є [PERSON] Паспорт складений 09 січня 1990 року, а будинок побудований у 1990 році. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та обтяжень від 19 квітня 2013 року, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,1 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). Враховуючи викладене, суд ввважає за можливе визнати за позивачем право власності на житловий будинок [ADDRESS], загальною площею 69,7 кв.м., який складається із наступних споруд, визначених на технічному паспорті спеціальними літерами: будинок - «А-1», огорожа «№1-3», замощення - 1, літня кухня - «Б», сарай «Е», убиральня «І», сарай «Ж», сарай «Д», сарай «Н», сарай «М», баня «Л» та на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1 га, державний кадастровий номер [NUMBER], яка розташована за адресою: [ADDRESS]; Вимога позивача про визнання за нею права власності на квартиру також підлягає задоволенню з огляду на наступне. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до свідоцтва про право власності на житло [NUMBER] від 20 грудня 2001 року, квартира [ADDRESS], на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Вищевказане підтверджується технічним паспортом на приватизовану квартиру (а.с.23). [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано Горлівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції (а.24). У позовній заяві позивач вказала, що інших дітей окрім неї у її батьків не було, її батько [PERSON] проживав разом з матір'ю [PERSON] до її смерті та перебував у зареєстрованому шлюбі. Правовідносини щодо спадщини померлої [PERSON], виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, а отже застосуванню до цих правовідносин підлягають норми ЦК Української РСР Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Виходячи із вищевикладеного, [PERSON] після смерті [PERSON] фактично вступив в управління спадковим майном та вважається таким, що фактично прийняв спадщину після неї, а саме ? частину квартири [ADDRESS], але належним чином своє право власності не зареєстрував. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із роз'ясненнями, викладеними у п.6 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п'ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об'єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об'єкт нерухомого майна. При цьому, наприклад, спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"). Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК). 29 серпня 2016 року державним нотаріусом Першої Горлівської державної нотаріальної контори Фоменко О.М., була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлого батька [PERSON] Після його смерті у Першій Горлівський державній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа №279-2014. При перевірці документів нотаріусом було виявлено, що спадкова справа після смерті [PERSON] була заведена у Першій Горлівський державній нотаріальній конторі №213-2014. На своє майно він зробив заповіт на свого сина [PERSON] Оригінал заповіту та спадкових справ «279-2014,213-2014 залишились у зоні АТО, доступу до них немає (а.с.30). Таким чином, у зв'язку з тим, що спадщина, яка належала [PERSON], померлого [INFO], після його смерті перейшла його сину [PERSON] відповідно до заповіту від 13 жовтня 2009 року, але він не встиг прийняти її у зв'язку зі смертю, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], яке видано 17 лютого 2014 року Калінінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області. Проте, після смерті діда та батька позивача, [PERSON], належним чином спадщину не оформила та право власності не зареєструвала та у зв'язку з викладеним позивач не має можливості захистити свої спадкові права іншим шляхом ані ж як через звернення до суду. Оскільки, на теперішній час у відповідності до ст.25 ЦК цивільна правоздатність [PERSON] та [PERSON] припинилась у зв'язку з їх смертю, тому позивач у справі не може в іншому порядку, ніж шляхом ухвалення судового рішення про визнання за нею права власності на спадкове майно, реалізувати своє право на спадщину. З цих самих підстав за [PERSON] не може бути визнане право на ? частину квартири, в порядку спадкування після померлої дружини, а тому в задоволенні позовних вимог в цій частині слід відмовити. З огляду на викладене, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем, права власності на вказані вклади у відділенні Горлівської філії Донецького РУ ПАТ КБ «ПриватБанк», житловий будинок, земельну ділянку та на житлову квартиру. Виходячи з вищенаведеного, з огляду на перелічені обставини справи закон прямо не забороняє суду ухвалити рішення щодо визнання за позивачем права власності на зазначене майно, оскільки зробити це у якийсь іншій спосіб є неможливим, тому право позивача є порушеним і підлягає захисту. На підставі ст.ст. 25, 328, 1216, 1218, 1219, 1225, 1263, 1268 ЦК України,

Outcome: partial