Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

В грудні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 21633,48 грн. та судових витрат по справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між Банком та відповідачем 18.07.2006 року був укладений кредитний договір № NKVZRE100005345, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1939,27 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 17.07.2007 року. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до умов кредитного договору, Банк виконав у повному обсязі. Проте, відповідач, незважаючи на це, порушила його, оскільки, своєчасно не погашала кредит та не сплачувала відсотки за користування ним, внаслідок чого станом на 26.11.2015 року утворилася заборгованість по кредитному договору в розмірі 21633,48 грн., яка складається з : -заборгованості за процентами в розмірі 4370 грн. 99 коп.; -заборгованості по комісії в розмірі 104 грн.72 коп.; -пені в розмірі 15651 грн.41 коп. -штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1006 грн.36 коп. (процентна складова). В судове засідання представник позивача не з'явився, на адресу суду надіслав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги Банку не визнали, посилаючись на сплив позовної давності для предявлення вимог Банку, які випливають з кредитного договору, надавши заяву про застосування наслідків спливу такої давності. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного. Зокрема, судом встановлено, що між Банком та відповідачем [PERSON] (до розірвання шлюбу "[PERSON]" свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER], видане 09 липня 2008 року) 18.07.2006 року був укладений кредитний договір № NKVZRE100005345 відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредитні кошти в сумі 1939 грн. 27 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення до 17.07.2007 року.(а.с.5). У зв'язку з порушенням відповідачкою умов зазначеного договору за розрахунками Банку у неї утворилась заборгованість перед Банком, яка станом на 26.11.2015 року становить - 21633,48 грн., яка складається з : -заборгованості за процентами в розмірі 4370 грн. 99 коп.; заборгованості по комісії в розмірі 104 грн.72 коп.; пені в розмірі 15651 грн.41 коп. штрафів у розмірі 500 грн. 00 коп. (фіксована частина), 1006 грн.36 коп. (процентна складова). Згідно зі ст.ст. 256,257 ЦК України позовна давність - це строк у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'являти вимогу про виконання зобов'язання. Таким чином, на підставі викладеного, право пред'явлення вимоги про виконання зобов'язання у позивача виникло 18.07.2007 року. Отже, на момент звернення Банку до суду 09 грудня 2015 року з позовом про стягнення заборгованості за вказаним споживчим кредитом, трирічний строк, в межах якого Банк може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, сплинув. Відповідно до ч. 5 ст.267 ЦК України якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Проте, Банком відповідних заяв не було надано, а також не встановлені такі поважні причини й при розгляді справи. З урахуванням викладених вимог закону та обставин справи, дати звернення з даним позовом, розрахунку заборгованості, дати внесення останнього платежу 19.09.2011 року, позовна давність пропущена позивачем за усіма позовними вимогами, тому заборгованість не підлягає стягненню в силу ст.267 ЦК України.

Outcome: dismissed