Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з вищезазначеним позовом, відповідно до якого просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міськвиконкому Сумській області, актовий запис № 750 від 30 вересня 1989 року. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей. В судове засідання по справі позивач не зявилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначаючи при цьому, що на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягає, вважає строк на примирення не потрібним. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю, вважає строк на примирення не потрібним. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи вищенаведені законодавчі вимоги та позицію Пленуму Верховного Суду України, суд вважає за необхідне зупинитися на наступному. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 30 вересня1989 р.. Вказана обставина встановлена на підставі свідоцтва про шлюб, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міськвиконкому Сумській області, актовий запис № 750 від 30 вересня 1989 року, наявного в матеріалах справи. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України). Проаналізувавши заявлені позивачем позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону (у тому числі і нормі ч. 2 ст. 110 СК України) та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. Враховуючи, що позивачем у заяві від 05.07.2017р. заявлено клопотання залишити судові витрати по сплаті судового збору за нею, суд залишає ці судові витрати за фактично понесеними. Враховуючи вищевикладене, ст..ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 3, 5, 10, 11, 57-60, 88, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved