Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

[PERSON] 17 грудня 2015 року звернулася до суду з позовом до ПАТ «Родовід Банк» (далі Банк) про захист прав споживача шляхом визнання кредитного договору недійсним, вказавши, що 21.08.2008 року між Банком та [PERSON] було підписано Кредитний договір №Ск-1004-024321/8-2008 за яким позичальник всупереч п.1.1.2. Договору не отримав споживчий кредит в сумі 18872,57 гривень на емітовану Банком платіжну картку «Visa». Однак Банк не дивлячись на цей факт звернувся до суду з позовом до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором. Згідно Додатку №2 до кредитного договору від 21.08.2008 року сума кредиту визначена у 3000 гривень. При цьому Додаток №1 до кредитного договору від 21.08.2008 року містить іншу інформацію щодо розміру кредиту. Крім того виходячи із п.1.1.5. Кредитного договору Банк надав [PERSON] лише споживчий кредит строком на 1 рік. Позивач посилалася на те, що не мала реальної можливості змінити умови договору, оскільки договір укладений між сторонами є договором приєднання. В порушення ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» кредитний договір від 21.08.2008 року не містить відомостей про умови кредитування та детального розпису вартості кредиту, а Графік повернення кредиту та сплати процентів складено із порушенням вимог законодавства України. За таких обставин позивач просила суд: визнати недійсним Кредитний договір №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року з Додатками №1 та №2; визнати умови Кредитного договору №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року такими, що суперечать умовам викладеним в Додатках №1 та №2; витлумачити двозначні умови Кредитного договору №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року з Додатками №1 та №2 щодо відсоткової ставки, строку дії та загальної суми кредиту в розмірі 3000 гривень, що відрізняється від 18872,57 гривень. У лютому 2016 року [PERSON] змінила позовні вимоги та посилаючись на те, що не підписувала Кредитний договір №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року, а також Додатки №1 та №2 до нього просила суд визнати недійсним Кредитний договір №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року з Додатками №1 та №2 з підстав відсутності особистого підпису [PERSON] у кредитному договорі; визнати умови Кредитного договору №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року такими, що суперечать умовам викладеним в Додатках №1 та №2; витлумачити двозначні умови Кредитного договору №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року з Додатками №1 та №2 щодо відсоткової ставки, строку дії та загальної суми кредиту в розмірі 3000 гривень, що відрізняється від 18872,57 гривень. Про відсутність її особистого підпису на кредитному договорі та додатках до нього за твердженням позивача вона довідалася 11.06.2015 року під час ознайомлення із матеріалами цивільної справи №2-195/12. У травні 2017 року [PERSON] змінила позовні вимоги та вказала, що не отримала споживчий кредит в сумі 18872,57 гривень на емітовану Банком платіжну картку «Visa», а меморіальні ордери які б підтверджували факт видачі їй кредиту відсутні. Надані Банком копії меморіальних ордерів від 21.08.2008 року не містять посилання на картковий рахунок позичальника [NUMBER], що передбачено п.1.1.1. кредитного договору. Платником за вказаними меморіальними ордерами є [PERSON], а не Банк, який повинен був видати кредит. В меморіальних ордерах відсутня печатка, не вказана відповідальна особа та основний рахунок позичальника. Виписка із Банку від 15.12.2015 року свідчить про те, що станом на 14.02.2012 року [PERSON] не мала жодної заборгованості. Згідно ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним із моменту передачі грошей, а оскільки вона від Банку за Кредитним договором №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року грошей не отримувала, то просила суд визнати неукладеним даний кредитний договір між ПАТ «Родовід Банк» та [PERSON]. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтвердила позовні вимоги про визнання кредитного договору неукладеним та наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача ПАТ «Родовід Банк» - [PERSON] як первісні так і уточнені та змінені позовні вимоги не визнав, вважаючи їх безпідставними та незаконними. При цьому посилався на те, що Банк повністю виконав свої зобов'язання за Кредитним договором №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року укладеним із [PERSON], що підтверджено, як бухгалтерськими документами так і встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили. Суд вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази та висновок експерта, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцеві грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 ЦК України). Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 ЦК). За змістом ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням) та в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася та сплати процентів належних йому. Статтею 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України, - обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За змістом ч.2 ст. 223 ЦПК України, - після набрання рішенням суду законної сили сторони та треті особи із самостійними вимогами, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ту саму позовну вимогу з тих самих підстав, а також оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини. 27.10.2015 року Придніпровським районним судом м. Черкаси ухвалено рішення у цивільній справі №2-1945/11 (провадження №2/711/2594/15) за позовом прокуратури м. Черкаси в інтересах Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості по кредитному договору, яким із [PERSON] на користь ПАТ «Родовід Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року на загальну суму 48347,87 гривень (т.1 а.с. 157-160). Вказане рішення суду набрало законної сили 23.12.2015 року. Ухвалюючи рішення від 27.10.2015 року судом встановлено зокрема наступне: «21.08.2008 ВАТ «Родовід Банк», що перейменовано на ПАТ "Родовід Банк", та [PERSON] уклали Кредитний договір № Ск-1004-024321/8-2008. У відповідності до п.п. 1.1.5. Кредитного договору Банк надав Відповідачу споживчий кредит у розмірі 18872,57 грн. строком дії по 21.08.2010 включно, зі сплатою 0,1% річних за користування грошовими коштами, 2,7% щомісячної плати за обслуговування кредиту, та пеня в розмірі 1% за кожний день прострочки у випадку несвоєчасного погашення заборгованості. Факт видачі кредиту за Кредитним договором підтверджується випискою з балансового рахунку, меморіальними ордерами від 21.08.2008 № 1003_10220 та №1003_10221, а також розпискою від 21.08.2008 [PERSON] про отримання платіжної картки. Вказані документи спростовують твердження відповідача про відсутність доказів щодо отримання нею спірних коштів. Не погоджується суд із доводами [PERSON] про те, що вона отримала кредитні кошти відповідно до додатку №2 Договору, а саме в сумі 3000 грн., так як кредитна лінія, яка передбачена п. 1.2 Договору, починає діяти за умов повного погашення заборгованості за споживчим кредитом. Судом встановлено, що такі умови не настали, повного погашення заборгованості не відбулось, а тому між Банком та [PERSON] діяли умови Договору, передбачені пунктами 1.1 - 1.1.10, тобто щодо споживчого кредиту в сумі 18872,57 грн. Не взято до уваги твердження відповідача [PERSON] про неукладання нею договору Ск-1004-024321/8-2008, так як факт наявності у Договорі не її підпису не доведений самою відповідачкою. Факт укладання вказаного договору [PERSON] підтверджується її заявами про застосування строків позовної давності від 17.06.2015 та 03.08.2015. За таких обставин суд вважає, що Договір від 21.08.2008 № Ск-1004-024321/8-2008 є чинним, а тому умови, визначені в ньому обов'язкові до виконання [PERSON].» Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 23.12.2015 року апеляційна скарга [PERSON] відхилена, а рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2015 року залишено без змін (т.1 а.с. 43-45). При цьому Апеляційний суд підтвердив правильність висновку суду першої інстанції про те, що між АТ «Родовід Банк» та [PERSON] 21.08.2008 року було укладено Кредитний договір № Ск-1004-024321/8-2008; факт видачі кредиту підтверджено; твердження відповідача про відсутність доказів отримання нею спірних коштів спростовані; Договір від 21.08.2008 № Ск-1004-024321/8-2008 є чинним. Таким чином з урахування вимог ч.3 ст. 61 та ч.2 ст. 223 ЦПК України вказані обставини встановлені Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 27.10.2015 року у справі №2-1945/11 (провадження №2/711/2594/15) та Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 23.12.2015 року, які набрали законної сили, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи за позовом [PERSON] до ПАТ «Родовід Банк» про визнання договору неукладеним, а [PERSON] не може оспорювати в іншому процесі встановлені судом у справі №2-1945/11 факти і правовідносини. Судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. У випадку, якщо [PERSON] була не згідна із обставинами встановленими вказаними судовими рішеннями у справі №2-1945/11 вона вправі оскаржувати ці судові рішення в передбаченому законом порядку в межах провадження у справі №2-1945/11, а не намагатися в нових цивільних процесах спростовувати вже встановлені судами обставини. В той же час судом, за клопотанням [PERSON] з метою всебічного і повного з'ясування обставин справи була призначена почеркознавча експертиза, яка не була проведена під час розгляду справи №2-1945/11. Відповідно до Висновку експерта від 10.04.2017 року №1087/16-23, 381/17-23, - підписи від імені [PERSON] на кожному аркуші та у графі «Держатель» договору №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року, у графі «Держатель» Додатку №1 та Додатку №2 до кредитного договору №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року виконані рукописним способом без попередньої технічної підготовки або технічних засобів. Підписи у договорі №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року та Додатку №1 і Додатку №2 вірогідно виконані [PERSON] [INFO]. Виявлені окремі ознаки, що співпадають є стійкими, суттєвими однак їх об'єм достатній лише для вірогідного висновку, що обумовленою простотою будови підписів (т.2 а.с. 57-62). Таким чином суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання неукладеним Договору №Ск-1004-024321/8-2008 від 21.08.2008 року між [PERSON] та ВАТ «Родовід Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Родовід Банк»). На підставі ст. 202-204, 1046-1048, 1054-1055 ЦК України,

Outcome: dismissed