Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 06.05.2004 року у відділі РАЦСу м. Дрогобича Дрогобицького міськрайонного управління юстиції. В обґрунтування позову покликається на те, що 09.04.2014 року [PERSON] склав заповіт на користь свого двоюрідного брата [PERSON], згідно якого заповів усе своє майно йому. 15.02.2016 року [PERSON] помер. Подавши до приватного нотаріуса [PERSON] заяву на прийняття спадщини за заповітом, позивачу стало відомо, що на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] претендує також [PERSON]Д, як дружина пенсіонер в порядку ст. 1241 ЦК України. Зазначає, що між [PERSON] та [PERSON] не існувало жодних подружніх стосунків, їх шлюб мав фіктивний характер, а відповідно [PERSON] не має жодного права на майно [PERSON]. 06.05.2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі РАЦСу м. Дрогобича Дрогобицького міськрайоного управління юстиції Львівської області. [PERSON] була не дітородного віку та на одинадцять років старша від [PERSON], і відповідно вказаний шлюб був укладений не з метою створення сімї, а [PERSON] планувала виїхати за кордон і їй необхідний був штамп в паспорті, бо розлученим одиноким жінкам було важко отримати дозвіл на виїзд за кордон. Крім того, на той час у [PERSON] на утриманні був неповнолітній син і вона переконала [PERSON] одружитись, з метою залишити свого неповнолітнього сина із особою, яка була наділена усіма правами законного представника. Отже, одруження відповідачки з [PERSON] була необхідність для вирішення питання виїзду за кордон. Після так званого одруження [PERSON] та [PERSON]Д, жодного дня не проживали разом. В підтвердження цього є відсутність спільної реєстрації, а також той факт, що [PERSON] в 2007 році приватизував квартиру, в якій проживав сам, без так званої «дружини». За всі роки «так званого шлюбу», вони не вели спільного господарства, у них був відсутній спільний побут, не було придбано жодної спільної речі. [PERSON] з 2008 року був інвалідом 3-ї групи, тобто був непрацездатним і потребував утримання. Проте, навіть перебуваючи у безпорадному стані, коли мав зламану ногу, чи після операції, він не отримував від [PERSON] жодної допомоги, ні підтримки, ним опікувались сусіди та знайомі. В післяопераційний період він був на повному утриманні та опіці своєї тітки. Фактично [PERSON] та [PERSON] були абсолютно різні люди. У них не було спільних інтересів, окрім алкогольних. Саме алкоголь і був тим, що змушувало їх час від часу зустрічатись, оскільки [PERSON] забезпечувала [PERSON] алкоголем. Зрозумівши меркантильні наміри відповідачки щодо квартири [ADDRESS], яку приватизував [PERSON], він звернувся в 2013 році із позовною заявою про розірвання шлюбу. З свого боку [PERSON] впродовж двох з половиною років вчиняла дії, які перешкоджали [PERSON] розлучитися. Зокрема [PERSON] в 2013 році звернулась до суду із заявою про визнання [PERSON] обмежено дієздатним. Після чого, залишила дану заяву без розгляду і подала заяву про визнання [PERSON] недієздатним. Рішенням апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасовано, у позові відмовлено. У звязку з розглядом зазначених справ продовж близько двох років справа про розлучення була зупинена. Після відновлення провадження, [PERSON] неодноразово відклала розгляд заяви. Після чого, у грудні 2015 року було надано 2-х місячний строк на примирення. Таким чином, вважає, що таке позбавило можливості [PERSON] отримати розлучення у звязку з його смертю. Вона добре знала про критичний стан [PERSON], у звязку з чим він довго не проживе. [PERSON] в 2014 році переніс операцію по онкології, проте продовжувати лікування відмовлявся, маючи на меті спочатку розлучитись, і лише після цього готуватись до наступної операції. Позивач та його представники [PERSON]-П.Л. та [PERSON] позовні вимоги підтримали, пославшись на обставини, викладені у позові. Позов просили задоволити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] проти позову заперечили через безпідставність. Зокрема, [PERSON] пояснила, що була знайома з [PERSON] з 2001 року. У 2004 році вони уклали шлюб і почали проживати разом у квартирі [PERSON] Вона дійсно виїжджала за межі України у Чехію, але лише на три місяці. В подальшому влаштувалась на роботу у Львіський академічний обласний музично-драматичний театр ім. Юрія Дрогобича і працює там по даний час. Що стосується квартири у якій проживав [PERSON], то останній приватизував її у 2008 році і вона не претендувала на участь у приватизації, тому жодних підстав вважати, що шлюб було укладено з метою виїзду її за кордон та заволодіння квартирою [PERSON] немає. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в позові слід відмовити, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Дрогобичу реєстраційної служби Дрогобицького міськрайонного управління юстиції у Львівської області 31.07.2013 року повторно, 06.05.2004 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис №133 (а.с.11). 15.02.2016 року [PERSON] помер. При цьому за життя [PERSON] було складено заповіт, посвідчений 09.04.2014 року державним нотаріусом Першої Дрогобицької державної нотаріальної контори [PERSON], в користь [PERSON] (а.с.7), який 19.02.2016 року звернувся з заявою про прийняття спадщини, відповідно приватним нотаріусом [PERSON] заведено спадкову справу (а.с.9-10). Відповідно до ч.1, ч.4 ст. 3 СК України сім'єю визнається первинний та основний осередок суспільства. Однією з підстав створення сім'ї є шлюб. Відповідно до ч.1ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя. Частиною 2 ст. 40 СК України передбачено, що шлюб визнається недійсним за рішенням суду у разі його фіктивності. Шлюб є фіктивним, якщо його укладено жінкою та чоловіком або одним із них без наміру створення сім'ї та набуття прав та обов'язків подружжя. Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" № 11 від 21 грудня 2007 року роз'яснює, що за рішенням суду шлюб обов'язково визнається недійсним, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, а також у разі його фіктивності. Право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу недійсним мають дружина або чоловік, інші особи, права яких порушені у зв'язку з реєстрацією цього шлюбу, батьки, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, прокурор, орган опіки та піклування, якщо захисту потребують права та інтереси дитини, особи, яка визнана недієздатною, або особи, дієздатність якої обмежена (частина перша статті 42 СК України). Частиною 1ст. 44 СК України передбачено, що у випадках, передбачених статтями 39 - 41 цього кодексу, шлюб є недійсним від дня його державної реєстрації. У свою чергу позивач, його представник в обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що після укладення шлюбу, між [PERSON] та відповідачкою сім'ї утворено не було, спільного господарства вони не вели, фактично разом не проживали, відносин які мають чоловік та жінка у шлюбі не підтримували, відповідачка не дітородного віку, а реєстрація шлюбу відбулась з метою виїзду відповідачки за кордон та для отримання права на спадок враховуючи хворобу [PERSON], без наміру створення сім'ї, набуття прав та обов'язків подружжя після реєстрації шлюбу. Однак, таке залишається бути твердженням без надання жодних доказів. Більше того, твердження позивача про те, що [PERSON] звертався з позовом про розірвання шлюбу, на думку суду навпаки свідчить про реальність шлюбу, добровільний намір сторін на утворення родини та реєстрацію відносин в законному порядку в свій час, та виключає можливість визнання його фіктивним. Слід зазначити, що фіктивність шлюбу характеризується відсутністю наміру сторін створити сім'ю, тобто як і будь-який правочин може бути визнаний фіктивним, якщо він не має на меті встановлення правових наслідків. При цьому позивачем повинно бути доведено, що під час укладення шлюбу у сторін був відсутній намір створити сім'ю. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб у 2004 році і тривалий час проживали як одна сімя у квартирі [PERSON] В подальшому їхні відносини погіршились і вони припинили спільне проживання. Свідки зі сторони позивача [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] також підтвердили, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб з метою створення сімї, оскільки проживали разом, вели спільне господарство. Згідно ст.ст.\~57,\~58,\~59 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд не може взяти до уваги покази допитаної в судовому засіданні як свідка представника позивача [PERSON]-П.Л., оскільки така висловила свої припущення щодо обставин укладення шлюбу та не могла пояснити чи проживали [PERSON] та [PERSON] як чоловік та дружина. Згідно з вимогами частин 1,4\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного, враховуючи, що позивачем не надано достатніх належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, з якими він повязує можливість визначення шлюбу укладеного між його двоюрідним братом та відповідачкою недійсним, тому суд приходить до висновку про залишення позовних вимог без задоволення у повному обсязі. Відповідно до вимог ст.ст.\~79,\~88 ЦПК України\~судові витрати по справі віднести за рахунок позивача. Враховуючи вище наведене та

Outcome: dismissed