Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради про визнання права користування жилим приміщенням, просив його задовольнити, визнавши за ним право користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Позов обґрунтований тими обставинами, що [PERSON] (далі - Позивач), будучи оперуповноваженим ВКР Жовтневого ВР ХМУ ЕУМВСУ в Харківській області, за рішенням № 3-9 від 15.01.2008р. виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові радою включене до числа службових житлових приміщень Жовтневого РВ ХМУ ЕУМВСУ в Харківській області, отримав в користування службову двокімнатну квартиру [ADDRESS] . 26.01.2008р. Позивач зареєструвався за даною адресою та став мешкати. Рішенням № 42-11 від 27.06.2008р. виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові радою виключене з числа службових жилих приміщень Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області двокімнатну квартиру [ADDRESS] . 02.07.2008р. від виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові ради Позивач отримав ордер на жиле приміщення № 000690: двокімнатну квартиру [ADDRESS] . 05.11.2008р. Позивач звернувся до Управління комунального майна та приватизації з приводу приватизації вищевказаної квартири, однак з`ясувалось, що приміщення квартири [ADDRESS] , згідно свідоцтва на право власності від 02.02.2007 зареєстровані, як нежилі приміщення за територіальною громадою м. Харкова. З 2008р. по теперішній час Позивач мешкає в даній квартирі та оплачує комунальні послуги. За час проживання у спірній квартирі Позивачем за власні кошти виготовлено технічну документацію на житлову квартиру, що підтверджується копією технічного паспорта № 250031 від 20.04.2016р. на квартиру [ADDRESS] , виготовленого в ТОВ «ХМІБ». В 2016 році Позивач знов звертався до Управління комунального майна та приватизації з приводу приватизації вищевказаної квартири, та отримав повторну відповідь про неможливість її приватизації. Весь час з 26.01.2008р. по 11.01.2019р. Позивач був зареєстрований по вищевказаною адресою, що підтверджує довідками: від 20.03.2008р., від 14.12.2010р.. від 11.11.1012р., від 11.11.2016р., витягом від 02.02.201 8р. 03.10.2018р. Позивач звернувся до Харківського міського голові [PERSON] з проханням допомоги у вирішенні питання з приватизацією квартири. У відповіді з Департаменту житлового господарства від 14.01.2019р., вказано, що зміна функціонального призначення приміщень з нежитлового у житлові може мати місце тільки за наслідком реконструкції таких приміщень. Та роз`яснено, що відповідно до ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та приписів Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, будівельні роботи мають виконуватися після отримання Позивачем (як замовником) відповідного дозвільного документа (реєстрації повідомлення при початок виконання будівельних робіт, або дозволу на виконання будівельних робіт). Перед отриманням дозвільних документів Позивач, як замовник, повинен замовити (за власні кошти) відповідний проект на проведення будівельних робіт, для розробки якого (відповідно до вимог ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності») Позивач (або проектувальник, який буде по вашому замовленню виконувати проект) повинні отримати вихідні дані для проектування. До таких вихідних даних, зокрема, відносяться містобудівні умови та обмеження, які у м. Харкові видаються Управлінням містобудування та генерального плану Харківської міської ради. Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» у відповіді від 15.04.2019р. повідомило Позивача, що йому необхідно звернутися до Управління комунального майна та приватизації за згодою на проведення реконструкції та замовити топо-геодезичну зйомку М 1:2 000. Управління комунального майна та приватизації у відповіді від 15.05.2019р. повідомило Позивача, що приймає до уваги надану згоду від КП «Жилкомсервіс»- балансодержателя жилого будинку по [ADDRESS] , Управління не заперечує проти реконструкції.Позивач за власні кошти замовив у ФОП [PERSON] топо-геодезичну зйомку М 1:2 000 та замовив в Департаменті містобудування та архітектури Харківської міської ради містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва.Після отримання топо-геодезичної зйомки М 1:2 000 та містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва Позивач за власні кошти замовив у ТОВ «ХАРКІВРЕКОНСТРУКЦІЯ» технічний висновок та робочий проект.Після отримання проекту Позивач подав до Інспекції ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради повідомлення про початок виконання будівельних робіт.Після завершення робіт Позивач подав до Інспекції ДАБК Департаменту територіального контролю Харківської міської ради декларацію про готовність до експлуатації об`єкта та зареєстрував в Державної архітектурно-будівельної інспекції України. Позивач за власні кошти замовив в КП «ХМБТІ» технічний паспорт на квартиру після реконструкції та отримав відповідь з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради від 29.11,2019р., що за результатами вжитих заходів 21.11.2019 проведено реєстрацію права власності за територіальною громадою м. Харкова на квартиру [ADDRESS] . 11.01.2019р. Позивач, по своєму незнанню, на момент ремонту та реконструкції, так як він там тимчасово не мешкав, зняв свою реєстрацію с місця мешкання за адресою: [ADDRESS] , та зареєструвався на адресою батьків дружини: [ADDRESS] . 03.12.2019р. після закінчення реконструкції та ремонту Позивач звернувся в Управління реєстрації місця проживання та Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради із заявою про реєстрацію за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] , та надав оригінал рішення № 42-11 від 27.06.2008р. виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові радою про виключене з числа службових жилих приміщень Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області двокімнатну квартиру [ADDRESS] , але отримав відмову. Таким чином, позивач вважає, що зазначені факти свідчать про те, що в цьому приміщенні Позивач мешкає з 2008 року, зробив ремонт та реконструкцію цього житла, виготовив документацію на цю квартиру, змінив функціональне призначення приміщень з нежитлового фонду у житлові, шляхом реконструкції даних приміщень, мешканці будинку, ЖЕК та виконком претензій до нього не мають. Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 13 січня 2020 року, позовну заяву було залишено без руху, надано час для усунення недоліків. Після усунення недоліків, позивач в обґрунтування позову додатково зазначив, що Позивач звернувся в Управління реєстрації місця проживання та Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради із заявою про реєстрацію за місцем проживання за адресою: [ADDRESS] та надав оригінал рішення № 42-11 від 27.06.2008р. виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Харкові радою про виключення з числа службових жилих приміщень Жовтневого РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області двокімнатну квартиру [ADDRESS] . У відповіді з Управління реєстрації місця проживання та Департаменту реєстрації місця проживання та Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради, Позивачу відмовлено у реєстрації по місцю мешкання з 2008 року, а саме за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з тим, що відповідно до абзацу 2 пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 № 207, особа не подала необхідних документів, а саме: документів, що підтверджують право на проживання в житлі, визначених підпунктом 4 пункту 18 Правил . В управлінні реєстрації місця проживання та Департаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Позивачу пояснили, що коли Позивач зняв свою реєстрацію з місця мешкання, то Позивач втратив своє право на користування квартирою, в якій він мешкає, та порадили звернутись до суду для визнання права на користування жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] не заперечує у визнанні судом права користування за [PERSON] жилим приміщенням - квартирою [ADDRESS] , тим більше сама порадила Позивачу звернуться до суду з цим питанням. Позивач, Посилаючись на ст. 47 Конституції України, ст. ст. 15,29 ЦК України, ст.9 ЖК України, ст.25 Загальної декларації прав людини, ст.2 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», вважаючи, що набув право користування квартирою, просить визнати за ним право користування квартирою [ADDRESS] . 05 лютого 2020 року у справі відкрито провадження , призначено розгляд за правилами загального позовного провадження. 02 березня 2020 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В призначене судове засідання 30 березня 2020 року позивачем надано заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримано. Відповідачем до справи направлено заяву з проханням розглянути її у відсутність представника Харківської міської ради та ухвалити рішення згідно чинного законодавства України, яке не буде порушувати права третіх осіб. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши надані докази, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо),які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 21.11.2019 року проведено реєстрацію права власності за територіальною громадою м.Харкова на квартиру [ADDRESS] ( а.с. 54). Раніш, з 2016 року, між позивачем та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради виник спір щодо приватизації квартири [ADDRESS] ( а.с. 18). Згідно Довідки КП «Жилкомсервіс» дільниця № 45 від листопада 2012 року позивач був зареєстрований у квартирі [ADDRESS] , яка не приватизована ( а.с. 20). Згідно відповіді Департаменту житлового господарства виконавчого комітету Харківської міської ради від 14 січня 2019 року, житловий будинок [ADDRESS] відноситься до комунальної власності територіальної громади м.Харкова, обслуговується дільницею № 45 КП «Жилкомсервіс», питання щодо приватизації квартири [ADDRESS] може бути розглянуто лише після реконструкції квартири та змінення статусу приміщень з нежитлового фонду у житловий. ( а.с. 24). Виходячи зі змісту цієї відповіді від 14.01.2019 року, вбачається, що квартира [ADDRESS] має статус приміщення нежитлового фонду. Звертаючись до суду з позовом позивач зазначив, що він , починаючи з 2008 року мешкав у зазначеній вище неприватизованій квартирі та зареєстрував своє місце проживання, 11.01.2019 року зняв свою реєстрацію та тимчасово в цій квартирі не мешкав через ремонт та реконструкцію, зареєструвався за адресою батьків дружини, комунальні послуги оплачує. Статтею 47 Конституції України та ст. 9 ЖК України гарантовано право громадянина на житло. Ніхто не може бути виселеним із займаного житла або обмежений у праві користування жилим приміщенням, не інакше як на підставі і у порядку, передбаченому законом. Відповідно дост. 379 ЦК України , житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що «неприватизована квартира», щодо якої виникло спірне питання, перебуває у комунальній власності, де на балансованому обліку перебуває квартира з матеріалів справи не вбачається, внаслідок чого й залучення такого органу до участі в розгляді даної справи не виявилось можливим, клопотань такого змісту заявлено не було. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України). Позивач, зазначаючи, що не може зареєструвати своє місце постійного проживання у спірній квартирі, не залучав до участі у справі орган, що здійснює реєстрацію місця проживання, й зі змісту позовної заяви вбачається, що така реєстрація йому потрібна для здійснення приватизації квартири [ADDRESS] . Згідно з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 51 ЦПК України. Позивач не залучив до участі в справі належних відповідачів, його вимоги до Харківської міської ради необґрунтовані та безпідставні, не надано жодного доказу на підтвердження порушення його прав вказаним відповідачем. За таких обставин, доводи позивача не підтверджені жодним відносним та допустимим доказом, його позовні вимоги не ґрунтуються на вимогах закону, носять декларативний характер, чим не виконав вимоги ч.3 ст. 12 ЦПК України, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed