Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

У січні 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом. Свої позовні вимоги обґрунтовувала тим, що [PERSON] є її батьком. В теперішній час позивачка навчається на 1-му курсі денної форми навчання Національного фармацевтичного університету, вартість освітньої послуги 12650 грн. на рік. Загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 63250 грн. Відповідач працює на ПАТ «Кривбасзалізрудком», має постійний заробіток, крім того отримує пенсію, а тому має можливість надавати їй допомогу на час навчання. Середній заробіток її матері за шість місяців, без урахування обовязкових платежів складає 3210,16 грн. Оскільки відповідач добровільно допомоги не надає, просила суд стягувати на її користь з [PERSON] аліменти у розмірі ? частини від усіх видів його доходів щомісячно, на період її навчання у Національному фармацевтичному університеті, починаючи з 30 січня 2017 року по 30 червня 2021 року. Крім того, просила стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати в розмірі 600 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав та доводів наведених в позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, проти задоволення позову не заперечував. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії І-КИ № 035011 [PERSON] народилась 29 січня 1999 року, батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с.3). 29 січня 2017 року [PERSON] досягла повноліття. Згідно довідки № 498 від 31.01.17 р., [PERSON] є студентом денної форми навчання 1 курсу 1 групи спеціальності технологій фармацевтичних препаратів Національного фармацевтичного університету, термін навчання з 01.09.2016 р. до 01.07.2021 р. Згідно договору № дТ-189 від 01 серпня 2016 року про надання освітньої послуги, вартість навчання за рік становить 12 650 грн., строк навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2021 року (а.с.4). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. [PERSON] потребує матеріальної допомоги з боку відповідача, так як мати позивача не в змозі в повному обсязі самостійно утримувати дитину, яка навчається, оскільки її середній заробіток на місяць складає 3 210,16 грн., без урахування обовязкових платежів за шість останніх місяців, що підтверджується довідкою ПАТ «Криворізького залізорудного комбінату» від 16.01.2017 року (а.с.7). Відповідно до ч.1ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз'яснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба повнолітньої дитини у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, тощо. У судовому засіданні відповідач повідомив суду, що він працює на ПАТ «Кривбасзалізрудком», отримує заробітну плату, крім того отримує пенсію, тому має можливість надавити допомогу доньці, інших осіб на його утриманні не має. Крім того, частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Дослідивши та врахувавши усі доводи позивача, визнання позову відповідачем, а саме: матеріальне становище платника аліментів та інші обставини на які посилалася позивачка в позовній заяві, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити. У звязку з тим, що [PERSON] визнав позовні вимоги та не заперечував про стягнення аліментів саме у частці від його заробітку (доходу), суд вважає за можливим стягувати з нього аліменти у частці від його заробітку (доходу). У ч. 1 ст. 79 ЦПК України зазначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Відповідно до ст. 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. [PERSON] сплатила адвокату [PERSON] на підставі договору б/н від 30.01.2017 року 600 грн. гонорару (а.с.6). Згідно акта виконаних робіт від 30 січня 2017 року, адвокат [PERSON] надала, а [PERSON] прийняла послуги у формі: консультація 0 год. 30 хв., складання позовної заяви 1 год. 30 хв., участь в судовому засіданні (а.с. 10). З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у розмірі 600 грн. за надання правової допомоги та стягнути з [PERSON] на користь Держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved