Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

У травні 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи - Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, Житлово-будівельний кооператив «КИЇВ-8» про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивує тим, що його бабуся [PERSON], перебуваючи членом ЖБК «КИЇВ-8» та шляхом сплати пайових внесків набула права власності на квартиру [ADDRESS]. Позивач вказав, що [PERSON] 27 квітня 2010 року склала заповіт на його ім'я. [INFO] бабуся померла, після її смерті відкрилася спадщина на спірну квартиру. Зазначив, що відповідно до норм діючого законодавства та у встановлені строки він звернувся до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS], у зв'язку із тим, що не було надано правовстановлюючий документ, який підтверджував би право власності на майно померлої. Посилаючись на те, що були порушені права на спадкування за заповітом, просить визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру [ADDRESS]. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 червня 2014 року, не виходячи до нарадчої кімнати, було замінено неналежного відповідача Подільську районну в м. Києві державну адміністрацію на належного Київську міську раду та замінено третю особу з Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори на Головне управління юстиції в м. Києві. У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити. Позивач пояснив, що він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом після смерті своєї бабусі [PERSON], оскільки не було надано до нотаріуса правовстановлюючий документ на спірну квартиру, так як за життя спадкодавець не отримала свідоцтво про право власності. Представник Київської міської ради у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду пояснення по справі, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників та на підставі поданих стороною доказів, прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с. 55). Представник Голового управління юстиції в м. Києві в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направили до суду пояснення по справі, в яких просять слухати справу у відсутність їх представників та прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства. Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 04 червня 1984 року № 511 набула статусу члена ЖБК «КИЇВ-8» та на підставі ордеру виконавчого комітету Київської міської ради народних депутатів від 29 червня 1984 року та 23 червня 1986 року отримала право на вселення до квартири [ADDRESS] (а.с. 4-6). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є онуком померлої спадкоємниці. 27 квітня 2010 року [PERSON] склала заповіт на ім'я [PERSON] (а.с. 14). [INFO] [PERSON] померла (а.с. 19). 09 серпня 2011 року позивач, у строки передбачені ЦК України, звернувся до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] (а.с. 35 зворот). Чотирнадцятою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 59-65). 29 листопада 2011 року нотаріальна контора надала позивачу відмову у видачі свідоцтва про право власності на квартиру, у зв'язку із тим, що не надано правовстановлюючий документ, який би підтверджував право власності на спірну квартиру (а.с. 65). Як пояснив представник позивача, після смерті спадкодавця інших спадкоємців крім нього немає. Також зазначив, що спірну квартиру [PERSON] отримала на підставі ордеру, однак за свого життя померла не встигла здійснити державну реєстрацію права власності на зазначену квартиру. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи позивач належить до спадкоємців за заповітом. Відповідно до копії спадкової справи [PERSON] звернувся до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] Враховуючи неможливість видачі Свідоцтва про право на спадщину на спірну квартиру, питання про визнання права власності підлягає вирішенню у судовому порядку. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно роз'яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення права на спадщину у спадкоємця, яке пов'язується з її прийняттям, як майного права зумовляює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не дійсним його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 ст. 15 Закону України "Про власність" (в редакції чинній на час придбання майна) визначено, що член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до ч. 3 ст. 384 ЦК України у разі викупу квартири член житлово-будівельного (житлового) кооперативу стає її власником. Згідно довідки ЖБК «КИЇВ-8» [PERSON] повністю сплатила суму пайового внеску за спірну квартиру (а.с. 7). Як роз'яснено у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті члена житлово-будівельного кооперативу, яким до дня смерті не були внесені повністю пайові внески, до складу спадщини входять частина внесеного паю та інші суми, які підлягають поверненню, а не квартира, дача, гараж, садовий будинок. Якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Оскільки [PERSON] сплатила пайовий внесок у повному обсязі то до складу спадщини, яка залишилася після її смерті входить спірна квартира. Враховуючи, що позивач в іншій спосіб, крім звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позов про визнання за позивачем права власності на квартиру у порядку спадкування після померлої [PERSON] обґрунтований та підлягає задоволенню. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved