Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

07.03.2017 року позивачі [PERSON], та [PERSON] звернулися до суду з цим позовом та просять постановити судове рішення, яким визнати за кожним з них право власності на 1/3 частку житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: [ADDRESS]. При цьому позивачі посилаються на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, вони - позивачі входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/3 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Але рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно їм - позивачам відмовлено в проведенні реєстрації права власності на ці частки будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Крім цього позивачка [PERSON] є спадкоємицею після смерті чоловіка [PERSON], померлого [INFO], прийняла спадщину у встановленому законом порядку, але постановою приватного нотаріуса їй відмовлено в оформлені спадщини у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на частку житлового будинку, тому вони вимушені звернутися до суду. Позивачі [PERSON], та [PERSON] до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та наполягають на їх задоволенні. Представник відповідача Владиченської сільської ради до суду не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (помер [INFO]), [PERSON], [PERSON]. На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, в тому числі кожен з позивачів та померлий [PERSON] придбали право власності на 1/3 частку будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Владиченської сільської ради Болградського району № 98 від 03 лютого 2017 року, яка видана на підставі записів у погосподарський книзі. Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім'я власника. Згідно ч.1 ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов'язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство , що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об'єкти ( індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них) , що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради ( у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.04.2016 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з 236, [PERSON] помер [INFO]. Спадкоємцями після його смерті є дружина [PERSON] позивачка по справі, що підтверджено свідоцтвом про одруження між [PERSON] і [PERSON] серія [NUMBER] від 14.09.1985 року, тобто відповідно до ст. 1261 ЦК України являються спадкоємицем за законом першої черги. Позивачка прийняла спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України та шляхом звернення до нотаріальної контори у шестимісячний строк, що підтверджується довідкою Владиченської сільської ради Болградського району №98 від 03 лютого 2017 року та заявою [PERSON] №34 від 28.01.2017 року. [PERSON] (позивач по справі) та [PERSON], які також являються спадкоємцями за законом першої черги, відмовилися від прийняття спадщини після померлого [PERSON] на користь [PERSON], що підтверджується відповідними заявами №463 від 12.09.2016 року, №465 від 12.09.2016 року. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Ч.5 та 6 цієї ж статті гласить, що відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття, тобто протягом шести місяців з моменту відкриття спадщини, ст.1270 ЦК України. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно №33860454, 33861111, від 15 лютого 2017 року позивачам [PERSON], [PERSON] відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок через відсутність у них правовстановлюючого документу на цей будинок. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. №368/02.31 від 03.02.2017 року, позивачці [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з відсутністю оригіналу документу, що підтверджує право власності на житловий будинок за померлим [PERSON] На частину спадкового майна, що залишилося після смерті [PERSON], а саме на земельну ділянку розміром 0,2500 га розташовану на території Владиченської сільської ради Одеської області позивачка [PERSON] вже отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Оскільки судом встановлено, що позивачі, як члени колгоспного двору, що входили до його складу станом на 14 квітня 1991 року, придбали кожний право власності на 1/3 частку його житлового будинку, але на теперішній час позбавлені можливості зареєструвати своє право власності на ці частки будинку, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності за кожним по 1/3 частки цього житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, крім цього за позивачкою визнати право власності на 1/3 частки вищезазначеного житлового будинку після смерті [PERSON]

Outcome: approved