Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

02.03.2016 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому з урахуванням поданих уточнень, просить суд надати їй дозвіл на оформлення її малолітній донці [PERSON] ([INFO]) паспорту громадянина України для виїзду за кордон без дозволу батька дитини - [PERSON], а також надати їй дозвіл на виїзд з України її малолітньої доньки [PERSON] ([INFO]) до Великої Британії строком на один рік та до республіки Латвія строком на один рік без згоди та супроводу батька дитини [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що вона з 2014 року припинила шлюбні відносини з батьком дитини [PERSON]., на сьогоднішній день створила нову сім'ю та має намір тимчасово виїжджати з дитиною за межі України, проте в силу положень діючого законодавства України не може цього зробити, оскільки як для виготовлення паспорту громадянина України для виїзду за кордон, так і для виїзду дитини за межі України необхідна нотаріально згода батька, через що вимушена звернутися з- даним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, направила до суду представника - [PERSON], якого уповноважила представляти її інтереси в суді на підставі договору про надання юридичної допомоги. Уповноважений представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги свого довірителя, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] на судове засідання не з'явився, про причину неявки суду не повідомив, про день та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті "Слобідский край", опублікованого 22.03.2016 року, яку долучено до матеріалів справи. Доказів, що підтверджують поважність причини неявки, не представив. Представника, який би діяв від його імені на підставі довіреності, до суду не направив. Заяви про перенесення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутністю, не надав. Справа розглядається за відсутністю відповідача. Уповноважений представник третьої особи - служби у справах дітей Дзержинського району Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, подав письмову заяву, в якій Служба просить слухати справу без участі представника. Рішення ухвалити на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини. Суд, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обґрунтування заявлених вимог, дійшов наступного. У відповідності до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до положень ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судовим розглядом справи встановлено, що позивач [PERSON]. з 2009 по 2014 роки громадянка [PERSON] проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу із громадянином Російської Федерації [PERSON]. [INFO] від сумісного проживання з відповідачем у них народилась донька [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження [NUMBER] записаний [PERSON]. З 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинено. З цього часу сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. На даний час місце перебування батька дитини позивачу не відоме. 24 лютого 2016 року [PERSON]. уклала шлюб з громадянином Республіки Латвія [PERSON], що підтверджується даними свідоцтва про шлюб [NUMBER], копію якого долучено до матеріалів справи. Після реєстрації шлюбу [PERSON]. взяла прізвище чоловіка - [PERSON]. Оскільки позивач створила нову сім'ю та її чоловік проживає за межами України, зокрема він працює у Великій Британії, вона має намір відвідувати його та здійснювати поїздки в тому числі із дитиною, за межі України. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" оформлення проїзного документа дитини проводиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволений на підставі рішення суду. Згідно з положеннями п.18 Правил оформлення і видачі паспортів громадянам України для виїзду за кордон і проїзних документів дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМ України № 231 від 31 березня 1995 року, з наступними змінами і доповненнями, за відсутністю згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього за кордон може бути дозволений за рішенням суду. Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 № 3857-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1995 № 231 (із змінами та доповненнями). Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Стаття 155 СК України визначає, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до вимог статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законодавством визначено права та обов'язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Позивач довела той факт, що виїзд за кордон до Республіки Латвія спрямований на розвиток та оздоровлення дитини, на ознайомлення з культурними, національними та історичними цінностями народу іншої країни, спрямована на забезпечення інтересів дитини. Відсутність інформації щодо місця знаходження відповідача позбавляє позивача звернутися до нього з питання надання дозволу на виготовлення проїзних документів для виїзду за кордон України та виїзду неповнолітньої дитини за кордон України. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved