Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У лютому 2016 року представник позивача [PERSON] в інтересах [PERSON]\~ звернулася до суду з позовом, в якому просила визначити [PERSON], [INFO], уродженцю [INFO], додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері\~ - [PERSON], яка померла 22 квітня 2012 року в місті Ладижині Вінницької області. Вимоги обґрунтовує тим, що 22 квітня 2012 року померла матір позивача - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на все належне їй майно. 23 лютого 2000 року [PERSON] на випадок смерті склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON], згідно якого заповіла належну їй на праві власності частину приватизованої трьохкімнатної квартири №118 в буд.12, І мікр. в м. Ладижині, позивачу та його брату [PERSON] В подальшому [PERSON] 02 березня 2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину відповідної квартири, що була успадкована нею за померлим чоловіком [PERSON] та стала відповідно єдиним власником вказаної квартири. На час смерті його матір проживала в м. Ладижині у вищевказаній квартирі. Після смерті матері він зміг отримати лише коротку відпустку за місцем роботи та бути присутнім лише на похороні. Звернутись одразу до нотаріатьної контори він не мав не тільки часу, а й можливості, оскільки перебував у тяжкому психо-емоціонаїльному стані через смерть матері. В подальшому йому довелось повертатись додому. Враховуючи те, що він проживає в іншій державі, за місцем проживання він не міг отримати відповідної консультації з приводу умов прийняття спадщини за законодавством України. Більше того, враховуючи те, що заповіт покійна матір писала на двох, йому довелось зв'язуватись з братом, який проживає в іншому регіоні [PERSON] федерації. Він не мав змоги отримати відпустку та з'явитись до нотаріальної контори в м. Ладижин для оформлення документів з приводу прийняття спадщини за покійною матір'ю і йому довелось вирішувати питання щодо можливості вирішити таке питання дистанційно, а саме йому довелось шукати в м. Ладижин знайому людину, якій він міг би довірити вирішення цього питання та оформляти на неї відповідну довіреність на представництво інтересів. У зв'язку з усім вищевикладеним він не мав змоги оформити спадщину у передбачений законодавством України шестимісячний строк після смерті матері - [PERSON]. [PERSON] за довіреністю звернулась до завідувача Другою Тростянецькою Державною нотаріальною конторою із заявою та просила видати на ім'я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину, однак 09 жовтня 2015 року отримала постанову про відмову, в зв'язку з пропуском відповідного строку для прийняття спадщини. Під час розгляду справи представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] міської ради Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій вказав, що не заперечує проти задоволення позову [PERSON] про визначення йому додаткового строку на подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини після смерті матері та розгляд справи просив проводити за відсутності їх представника.\~ Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази в їх сукупності, дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 лютого 2000 року державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] посвідчено заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 463, згідно якого [PERSON], проживаюча в [INFO], І - мкр.[ADDRESS] на випадок своєї смерті заповіла належну їй на праві власності частину трьохкімнатної квартири № 118, яка знаходиться в м. Ладижині, І - мкр., буд. 12 [PERSON] та [PERSON] в рівних долях (а.с. 5, 68). Як убачається із свідоцтва про народження серії VІ-KII №478243 позивач [PERSON] є сином померлої [PERSON] (а.с.8) Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 02 березня 2002 року видно, що державним нотаріусом Другої Тростянецької державної нотаріальної контори [PERSON] посвідчено, що на підставі ст. 529 ЦК України спадкоємцем майна [PERSON], який помер 25 грудня 2000 року є його дружина [PERSON] Спадкове майно, на яке видане свідоцтво, складається із 1/2 частини трикімнатної квартири № 118, розташованої в м. Ладижині, І мкр. в житловому будинку № 12 Вінницької області, належної спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житло № 1090, виданого виконкомом [PERSON] міської ради 20 жовтня 1993 року та зареєстрованого в Тульчинському МБТІ Вінницької області 20 жовтня 1993 року за № 1-1090 та грошового вкладу з процентами та компенсаціями (а.с.14) 22 квітня 2012 року померла [PERSON] у віці 81 рік, про що 23 квітня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №85, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 228035 (а.с. 9). Згідно заяви [PERSON], [INFO], громадянство [PERSON] Федерація, зареєстрований за адресою: [INFO], Ленська вулицяЮ дім 5, помешкання 11, яка засвідчена нотаріусом м. Москви [PERSON] 09 квітня 2015 року вбачається, що [PERSON] відмовився від частки на спадок, яка належить йому після померлої 22 квітня 2012 року його матері [PERSON] (а.с.18). 09 жовтня 2015 року постановою завідувача Другою тростянецькою нотаріальною конторою [PERSON] [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої [PERSON] у зв'язку з пропуском шестимісячного строку звернення із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори (а.с. 22). Згідно відповіді завідувача Другої тростянецької нотаріальної контори [PERSON] від 24 березня 2016 року № 105/01-16, отриманої на ухвалу суду про витребування доказів видно, що за даними Алфавітної книги обліку реєстрації спадкових справ спадкова справа після смерті 22 квітня 2012 року [PERSON] в даній державній нотаріальній конторі не заводилась. Як вказав у позовній заяві [PERSON], причиною пропуску строку є його проживання в іншій державі, за місцем проживання він не міг отримати відповідної консультації з приводу умов прийняття спадщини за законодавством України. Більше того, враховуючи те, що заповіт покійна матір писала на двох, йому довелось зв'язуватись з братом, який проживає в іншому регіоні [PERSON] Федерації,\~ тому він не зміг своєчасно звернутись до нотаріуса, що й зумовило пропуск строку для прийняття спадщини, який визначений законодавцем у шість місяців. Паспортом [PERSON]\~20 05 620070, який виданий Головним управлінням внутрішніх справ Воронезької області 11 квітня 2006 року, стверджується, що він громадянин [PERSON] Федерації, зареєстрований за адресою: м. Воронеж, Житловий Масив "Хвойний", буд. 50 (а.с.4-6) Судом встановлено, що дані правовідносини, що виникли між сторонами є спадковими, спадщина відкрилась після 01 січня 2004 року, а відтак вони регулюються нормами Цивільного кодексу України. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ст.ст. 1270, 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строку шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, строк для прийняття спадщини є строком спеціальним, протягом якого існує саме право на спадщину. Відповідно до роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»(п.24) особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Відповідачами у такій справі є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Ураховуючи наведене суд\~ визнає наведені позивачем обставини щодо пропуску строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON] поважними, а тому задовольняє позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, відповідач позов визнав. На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси третіх осіб, суд приймає визнання відповідачем позову та виносить рішення про задоволення позову На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved