Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON], вказуючи, що відповідно до укладеного договору № б/н від 25.08.2010 року [PERSON] отримав кредиту розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позичальник [PERSON] [INFO] року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.09.2015. Оскільки відповідач [PERSON], прийняла спадщину, до складу якої входять у тому числі кредитні зобов'язання померлого позичальника, тому вважають за необхідне стягнути заборгованість, саме з неї Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 25.08.2010 року становить : 5246,10 грн. Просили стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору та понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалася. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору № б/н від 25.08.2010 року [PERSON] отримав кредиту розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом. Позичальник [PERSON] [INFO] року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 15.09.2015 серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором №б/н від 25.08.2010 року становить: 5246,10 грн. З копії матеріалів спадкової справи №58524877 вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до Першої Черкаської нотаріальної контори звернувся представник кредитора ПАТ КБ «Приват Банк», інші особи з заявами про прийняття спадщини не зверталися. Статтею 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договором) між клієнтом та банком. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При кредитуванні велике значення має зміцнення кредитної дисципліни, яка має на меті своєчасне погашення кредиту і суворе додержання позичальниками всіх умов договору. За порушення зобов'язань за кредитним договором сторони несуть відповідальність у вигляді стягнення неустойки і відшкодування збитків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст.629 ЦК України). Згідно з ст. ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та в установлений договором строк. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця (ст..ст 1216-1219 ЦК України) Відповідно до ч.2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Ст.1281 ЦК України регулюється пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, яка встановлює, що спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Аналізуючи наведені норми закону, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, оскільки кредитором ПАТ КБ «Приват Банк» пред'явлено позов до матері боржника [PERSON]- [PERSON] Проте, з матеріалів спадкової справи вбачається, що вона не зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та не прийняла спадщину після смерті сина. Не надано доказів того, що відповдіачка успадкувала будь-які речі побутового вжитку, оскільки проживала разом з сино, а також не визначена їх вартість. Таким чином, відповдіачка вважається такою що не прийняла її. Посилання позивача на ч.2 ст. 1268 ЦК України, а саме, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, що [PERSON] не подала заяву про відмову від спадщини, тому вважається такою, що прийняла її, суд оцінює критично, оскільки в судовому засіданні з наявних матеріалів справи не виявилось можливим встановити факт спільного проживання спадкодавця [PERSON] з [PERSON] З наведеного вбачається, що відповідач [PERSON], не прийняла спадщину після смерті [PERSON], тому не успадкувала кредитні зобов'язання померлого, а отже не може нести цивільну відповідальність за невиконання зобов'язань померлого.

Outcome: dismissed