Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

[PERSON] (далі - Позивач) подала до суду вказаний позов. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що на підставі заочного рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 13.06.2016 року з [PERSON] (далі - Відповідача) на її користь присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 2000 року народження в розмірі 500 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону починаючи з 11.03.2016 року. На даний час вона відчуває недостатнє матеріальне забезпечення дочки зі сторони Відповідача, та вважала, що при визначенні розміру аліментів судом не враховано факту працевлаштування Відповідача, отримання ним заробітної плати в достатньому розмірі, який їй став відомий після винесення рішення судом, а також необхідністю сплати нею коштів на навчання дитини, так як остання зарахована з серпня 2016 року до технікуму. Просила змінити розмір аліментів та стягувати з Відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частини його доходів, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні сторона Позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник Відповідача позов визнав частково, та не заперечував проти присудження нового розміру аліментів, але в розмірі 1/6 частини його доходів, але не менше як 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вислухавши пояснення, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Згідно заочного рішення Кам'янського районного суду Черкаської області від 13.06.2016 року з Відповідача на користь Позивача присуджено до стягнення аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 2000 року народження в розмірі 500 грн. щомісячно, які підлягають індексації відповідно до закону починаючи з 11.03.2016 року. Дане рішення винесене в межах змінених позовних вимог [PERSON] і нею не оскаржувалось, і є таким, що набрало законної сили. При винесенні цього рішення судом було враховано як майновий стан [PERSON]., так і майновий стан [PERSON], факт наявності у них утриманців. Дані обставини встановленні рішенням суду, яке набрало законної сили, а тому вони мають преюдиціарний характер і окремому доказуванню не підлягають у статті 61 ЦПК України. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягненню нею повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На обґрунтування свої вимог [PERSON] надала суду як доказ покращення майнового стану Відповідача довідку про його доходи та працевлаштування в ДП Міноборони України «Монтажник-Україна» (а.с. 8), водночас суд не може прийняти як доказ покращення майнового стану Відповідача вказану довідку, так як з її змісту випливає, що Відповідач був працевлаштований з 18 квітня 2012 року, а тому на час винесення рішення суду про присудження аліментів працював, і його майновий стан зовсім не змінився з часу винесення судового рішення. Окрім цього, суд враховує, що навпаки, у Відповідача змінився сімейний стан, а саме з часу винесення судового рішення про присудження аліментів (13.06.2016) він одружився (11.11.2016 року), та у нього народилась донька з іншого шлюбу (06.05.2017 року), що вказує на те, що кількість утриманців у нього зросла, а тому і твердження Позивача про покращення майнового стану Відповідача не підтверджуються встановленими обставинами справи. Суд враховує, що представником Відповідача частково визнано позовні вимоги, але у відповідності статті 174 ЦПК України у випадку визнання позову суд має право ухвалити рішення про задоволення вимог тільки у разі наявності на те законних підстав. Водночас, з огляду на відсутність об'єктивних даних про наявність підстав для перегляду розміру присуджених аліментів, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, так як його визнання навіть частково стороною відповідача ставить у нерівні умови усіх утриманців Відповідача як з першого, так і нового шлюбу. Доводи сторони Позивача про погіршення її майнового стану у зв'язку з необхідністю проведення затрат на навчання дитини, яка влаштована на навчання до технікуму, суд вважає не прийнятними, так як стаття 192 СК України містить перелік підстав для зміни розміру аліментів, водночас Позивач не надав суду доказів про суттєвість та непосильність цих затрат і вона не позбавлена права на вирішення питання про стягнення додаткових витрат у зв'язку з цими обставинами. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed