Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-30 00:00:00

02.02.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі № 10 від 11.03.2016 року, укладений між нею та відповідачем; стягнути з відповідача на її користь заборгованість по орендній платі в розмірі 10434,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409,60 грн. В обґрунтування вимог позову зазначає, що 11.03.2016 року між нею та відповідачем було укладено договір оренди землі № 10 строком на 7 років з 11.03.2016 року до 09.03.2023 року для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, в порушення вимог Договору відповідач землю не використовує, орендні платежі за договором не сплачує, у звязку з чим позивач не має можливості укласти договір оренди землі з іншим орендарем та що є передумовою звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не зявився, подавши заяву, в якій просить проводити розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача також в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не повідомив. У звязку з зазначеним, зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не зявились, відповідно до\~ ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, приходить до наступного висновку. В силу вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Докази\~подаються сторонами\~та іншими\~учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч. 3 ст.792 ЦК України). Так, в силу вимог ст. 13 Закону України «Про оренду землі» (надалі Закон) договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально (ст. 14 Закону). Істотними умовами\~договору оренди\~землі є: обєкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);строк дії договору оренди;орендна плата\~із зазначенням\~її розміру,\~індексації,\~способу та\~умов розрахунків,\~строків,\~порядку її\~внесення і\~перегляду та\~відповідальності за\~її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. ( ст. 15 Закону). Судом достовірно встановлено, що 11.03.2016 року між [PERSON], що надалі іменується як «орендодавець» та Товариством з обмеженою відповідальністю "МАРУНА АГРО", що надалі іменується як «орендар» було укладено договір оренди землі № 10 (надалі - Договір оренди), за умовами якого орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 1,75 га, яка належить орендодавцю на праві власності та знаходиться на території Устимівської сільської ради Васильківського району Київської області. Згідно пункту 7 Договору оренди останній було укладено на 7 (сім) років з 11.03.2016 р. до 09.03.2023 р. Факт передачі земельної ділянки підтверджується актом приймання-передачі від 11.03.2016 р., що відповідає вимогам п.16 Договору оренди. Крім того, при укладенні договору сторони погодили, що за користування земельною ділянкою орендар вносить орендодавцеві щорічний платіж в грошовій формі в розмірі 10187 грн. не пізніше 31 грудня кожного року ( п. 7 Договору оренди) В свою чергу, положеннями п. 11 Договору оренди встановлено, що у разі несплати чи несвоєчасної сплати орендної плати у строки, визначені цим договором, орендар зобовязаний сплатити орендодавцеві пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення. Також, в силу вимог п. 29 Договору оренди орендар має право вимагати від орендодавця своєчасного внесення орендної плати. Однак, в порушення вищевказаних вимог Договору оренди відповідач не виконав свого обовязку та не виплатив орендну плату за 2017 рік у розмірі 10187 грн. В звязку з цим, в силу вимог п. 11 Договору оренди позивачем було нараховано пеню, яка згідно з розрахунку позивача та з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ становить 247 грн. з розміром і розрахунком якої суд погоджується. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач виконав свої зобовязання за договору оренди, передавши відповідачу в користування земельну ділянку. В свою чергу відповідач, проігнорувавши виклик до суду, не надав суду жодного доказу виконання своїх зобовязань по виплаті позивачу орендної плати. Згідно ст.\~629\~ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно дост.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст.\~651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Статтею 32\~Закону України\~«Про оренду\~землі» встановлено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом\~України та іншими законами України. Враховуючи наведене, договори оренди земельних ділянок можуть бути розірвані в судовому порядку на вимогу орендодавця у випадку невиконання орендарем свого обов'язку щодо сплати орендної плати, так як дана умова є істотною для даного договору. В судовому засіданні було доведено, що відповідач не виконує свого обов'язку щодо своєчасної сплати орендної плати, а тому суд вважає, позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом стягнення заборгованості по орендній платі з урахуванням пені та розірвання договору оренди. Відповідно до ст. 34 ЗУ "Про оренду землі"- у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця. Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи викладене,

Outcome: approved