Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

У січні 2014 року позивач звернувся в суд із позовом, яким просить стягнути із відповідача грошові кошти в сумі 38 766,05 грн. та понесені ним судові витрати. Вимоги мотивує тим, що 17 травня 2006 року ним, [PERSON] , було надано відповідачу [PERSON] грошові кошти в 38 766,05 грн. за придбання автомобіля марки »ЗАЗ-Део Ланос» , державний номер [NUMBER]. На підтвердження отримання коштів, останній надав розписку від 17.05.2006 року згідно якої він отримав кошти за автомобіль . Того ж дня, відповідач надав йому довіреність на право керування, розпорядження вказаним автомобілем, в подальшому продовживши її строк до 15 вересня 2013 року. 02.09.2013 року автомобіль під його керуванням був затриманий працівниками ДАІ Миколаївської області з підстав його перебування в розшуку, як майно, на яке ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві накладено арешт за боргові зобов»язання [PERSON], який і був на момент передачі коштів, власником спірного автомобіля. Вважає, що оскільки договір між ним та відповідачем є не укладеним, останній отримав від нього грошові кошти, про що свідчить розписка, кошти які він сплатив відповідачу було отримано без достатньої правої підстави, а тому вони підлягають поверненню. В судовому засіданні позивач вимоги підтримав . В подальше судове засідання 13.06.2014 року надав заяву про його проведення без його участі, позов підтримав, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач, третя особа до суду не з»являлись, повідомлялись , причини неявки суду не відомо. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи , суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Згідно п.3 ч.1 ст. 208 ЦК України, правочин фізичних осіб між собою на суму, що перевищує двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі. Відповідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно ч.1 ст.655 ЦК за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Постанова Кабінету Міністрів України №1388 від 07.09.1998 року "Про затвердження Правил державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів,напівпричепів та мотоколясок" свідчить, що договори купівлі-продажу автомобілів підлягають обов'язковій державній реєстрації. Згідно ч.1 ст.210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Судом встановлено, що [PERSON] згідно довіреності від 13.11.2005 року уповноважив [PERSON] з правом передоручення управляти та розпоряджатися (продавати, обміняти) належний йому згідно свідоцтва про реєстрацію [NUMBER], виданий МРЕВ-7 м. Києва ДАІ ГУ УМВС України 20 вересня 2002 року, автомобіль марки «ЗАЗ-Део Ланос Т 13110», 2002 року випуску, державний номер [NUMBER]. 17 травня 2006 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено договір купівлі-продажу автомобіля марки «ЗАЗ-Део Ланос Т 13110», 2002 року випуску, державний номер [NUMBER], згідно якого [PERSON] отримав від [PERSON] 4850 доларів США ( а.с. 19) . 02 серпня 2013 автомобіль ЗАЗ-Део Ланос Т 13110», державний номер [NUMBER] під керуванням позивача був затриманий працівниками ДАІ Миколаївської області з підстав його перебування в розшуку, як майно, на яке ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві накладено арешт за боргові зобов»язання [PERSON] Зі слів позивача, кошти за автомобіль отримав відповідач, на даний період йому не передано ні автомобіль , не повернуто ні кошти . Наведені обставини свідчать, що між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі- продажу автомобіля, проте його укладено у простій письмовій формі(розписка) та не проведено перереєстрацію автомобіля, а оскільки остання є обов'язковою та саме з моменту перереєстрації договір є укладеним, суд вважає, що вказаний договір є неукладеним, а тому не створює у сторін прав та обов'язків. Відповідно до вимог ст.1212 ч. 1,3 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна, в тому числі грошових коштів, від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Таким чином, враховуючи, що договір між позивачем та відповідачем є неукладеним, проте останній отримав від позивача -38 766 грн. 05 коп. , що підтверджує оригінал розписки, та не спростовує сам відповідач, суд вважає, що вказані кошти отримано без достатньої правової підстави, а тому вони підлягають поверненню. Статтями 11, 60, 212 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи за зверненнями фізичних та юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічного, повному і об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних в справі доказів. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує із відповідача на користь позивача понесений судовий збір в розмірі 387, 67 грн.( а.с.1). На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved