Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

У червні 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею в порядку спадкуванняправо на земельну частку (пай) розміром 4,16 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], після померлого [INFO] року її батька [PERSON], посилаючись на те, що вона як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину, так як вступила в управління та розпорядження спадковим майном останнього, але не може оформити свої права в позасудовому порядку в зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на спадкове майно. За клопотанням позивача ухвалою судді від 12 червня 2018 ркоу витребувано від приватного нотаріуса Ічнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Варзагер Л.Ф. копію спадкової справи № 191/2018 року (а.с. 27). У судове засідання позивач не з»явилася, надавши письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача Ічнянської міської ради до суду також не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності відповідно до наявних у ній матеріалів. Відзиву на позов не надав. Враховуючи, що всі учасники справи у судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що узгоджується з положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року помер [PERSON] (а.с. 5), який доводився батьком позивача (а.с. 8, 9), після смерті якого відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 4,16 га в умовних кадастрових гектарах згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] (а.с. 6). Відповідно до довідок виконавчого комітету Будянської сільської ради Ічнянського району Чернігівської області, [PERSON] на день своєї смерті [INFO] року проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 7), поховання якого провела його дочка [PERSON] та вступила в управління та розпорядження спадковим майном останнього (а.с. 13). Як убачається з копії спадкової справи № 191/2018, заведеної 01 червня 2018 року приватним нотаріусом Ічнянського районного нотаріального округу Варзагер Л.Ф., після померлого [INFO] року [PERSON] із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] (а.с. 22-27), якій було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, що підтверджується копією відповідної постанови приватного нотаріуса (а.с. 11). Згідно п. 23 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Згідно п. 3.5 Інформаційного листа Вищого ССУ з розгляду кримінальних та цивільних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім'я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Таким чином у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] як спадкоємець за законом першої черги, фактично прийняла спадщину післяпомерлого [INFO] року її батька [PERSON], так як вступила в управління та розпорядження спадковим майном останнього, на підставі заяви якої заведена спадкова справа у приватного нотаріуса Ічнянського нотаріального округу, але не може оформити свої спадкові права у позасудовому порядку у зв'язку з втратою правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що є підставою для визнання за нею права у порядку спадкування на зазначене спадкове майно.

Outcome: approved