Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся позивач з позовом до Кредитної спілки «Альянс Україна» третіх осіб [PERSON] , [PERSON] з вимогами припинити поруку відповідно до договору поруки № 73-07кЛт, укладеного 29.03.2007року між Кредитною спілкою «Альянс України» та [PERSON] , за яким поручитель зобов`язаний відповідати за виконання зобов`язань [PERSON] по кредитному договору 73-07кЛт від 29.03.2007року із 30.03.2010 року. Позов мотивовано тим, що 29 березня 2007 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] укладено договір кредиту № 73-07 кзп Лт, за яким позичальникові був наданий кредит у розмірі 14 200,00 грн. Також 29 березня 2007 року на забезпечення виконання зобов`язань було укладено договір поруки № 73-07 кЛт, за яким [PERSON] взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] . Кредитна спілка свої зобов`язання з надання кредиту за Договором виконала, проте [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором не виконав. Позивач вказує, що у зв`язку з порушенням боржником виконання зобов`язання за кредитним договором КС «Альянс Україна» відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України використав право достроково стягнути з позичальника та поручителя заборгованість за кредитним договором, надіславши 25 листопада 2008 року - вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту й пов`язаних із ним платежів. Позивач вказує, що перебіг трирічного строку для пред`явлення кредитором вимог до поручителя розпочався 30 березня 2007 року (договір поруки від 29 березня 2007 року з урахуванням ст. 253 ЦК України ) та закінчився 30 березня 2010 року. Враховуючи строк передбачений ч.4. ст. 559 ЦК України, відповідач КС «Альянс Україна» мав пред`явити позов до поручителя про стягнення у судовому порядку до 30 березня 2010 року. Тобто, порука в даному випадку є припиненою починаючи з 30.03.2010 року. Оскільки, договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється та умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобов`язань боржника за кредитним договором, зокрема, кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явив позову до поручителя, а тому зобов`язання [PERSON] за договором поруки припинилися. Позивач повідомляє, що строк позовної давності ним не пропущений, оскільки судовий наказ не був йому направлений, та він його не отримував, дізнався про його існування 11 червня 2019 року, саме з цього моменту дізнався про своє порушене право, що підтверджується заявою про ознайомлення із матеріалами справи від 11.06.2019 року, вважає, що звернувся до суду в межах строку позовної давності. Ухвалою суду від 12.07.2019р. судом відкрито спрощене провадження по справі. Позивач в заяві від 26.07.2019р. уточнив позовні вимоги та просив суд припинити поруку відповідно до договору поруки № 73-07кЛт, укладеного 29.03.2007року між Кредитною спілкою «Альянс України» та [PERSON] , за яким поручитель зобов`язаний відповідати за зобов`язаннями [PERSON] по кредитному договору 73-07кЛт від 29.03.2007 року. Стягнути із Кредитної спілки «Альянс України» на користь [PERSON] судовий збір. 22.07.2019р. відповідачем КС «Альянс Україна» надіслано до суду відзив. Позов не визнає в повному обсязі, за безпідставністю, крім того вказує, що позивачем по справі пропущено строки позовної давності. 25 листопада 2008 року Кредитна спілка «Альянс Україна» надіслала на адресу [PERSON] та [PERSON] рекомендованими листами з повідомленням письмові вимоги про сплату боргу. Вимогу від 25.11.2008 року за № 5441/ю отримано особисто [PERSON] 28.11.2008 року, що підтверджується повідомленням з пошти від 26.11.2008 року № 5825087. Відповідно до ч.4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленому в Договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимогу до поручителя. Відповідно до п. 2.3 Договору кредиту № 73-07кзЛт, строк виконання зобов`язання встановлено до 29.03.2010р. В зв`язку з чим, в даному випадку КС «Альянс Україна» не порушила шестимісячний строк пред`явлення вимоги до поручителя. Позивач в своєму позові вказував про те, що позичальник звернувся до гр. [PERSON] та вимогою про дострокове повернення всього кредиту, нібито це зазначено в вимозі від 25.11.2008, що не відповідає дійсності. У вимозі від 25.11.2008 року № 5441/ю, зазначено, згідно договору кредиту № 73-07 кзп Лт станом на 25.11.2008 року [PERSON] має заборгованість. Далі КС " Альянс Україна" просить [PERSON] , як поручителя гр. [PERSON] сплатити борг. В даному випадку ніякої вимоги щодо повернення всього кредиту та всіх процентів за весь час дії договору немає. Отже, якщо позивач вважає, що після надіслання йому письмової вимоги від 25.11.2008 року, було змінено строк виконання основного зобов`язання, то дану вимогу, як вже раніше повідомлялось отримано гр. [PERSON] 26.11.2008 року, про що не заперечує і сам позивач згідно повідомлення пошти, і саме з 26 листопада 2008 року починається відрахунок позовної давності, який пропущений позивачем. Згідно ст. 257 ЦК України загальна давність встановлює тривалістю у три роки. В зв`язку з чим просить суд вважати це заявою КС «Альянс Україна» про застосування строків позовної давності до позову [PERSON] . Крім того, по судовому наказу № 2-Н-53/10 виконавче провадження Літинським районним відділом ДВС ГТУЮ у Вінницькій області відкрите виконавче провадження 13.12.2010 року. І з [PERSON] відділом ДВС проводилися періодичні стягнення з його заробітної плати. В зв`язку з чим, про існування судового наказу № 2-н-53/10 виданого судом 07.06.2010 року позивачу по справі було відомо ще в кінці 2010 року. З цих підстав просить суд відмовити в задоволенні позову. 29.07.2019р. представник позивача подав до суду відповідь на відзив вказав, що стосовно відсутності пропущеного шестимісячного строку для пред`явлення вимоги до поручителя відповідно до кредитного договору №73-07 кзп ЛТ від 29.03.2010року. Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється. Оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного виконання сторонами умов даного договору (договору поруки), що суперечить частині першій ст. 251 та частині першій ст. 252 ЦК України, а тому в даному випадку підлягають застосування норми частини четвертої статті 559 ЦК України. Твердження відповідачів про не порушення ним шестимісячного строку пред`явлення вимоги до поручителя на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України є припущеннями оскільки не підтверджено доказами. Позивач вважає надуманим твердження відповідача про пропуск ним строку позовної давності, вважає, що позивачем не пропущено строк позовної давності про припинення договору 29.03.2007 року, оскільки судовий наказ не був направлений [PERSON] , він його не отримував, дізнався про його існування 11 червня 2019 року, а отже саме з цього моменту він дізнався про своє порушене права, що підтверджується заявою про ознайомлення із матеріалами справи від 11.06.2019 року, і тому звернувся до суду в межах строку позовної давності. Ухвалою суду від 01.08.2019р. залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. 05.09.2019р. третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору подано до суду пояснення, просить суд відмовити в задоволенні позову, з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Третя оосба, вказала, що за інформацією відділу освіти Літинської районної державної адміністрації з позивача проводиться стягнення на користь КС «Альянс Україна» та інших стягувачів відповідно до постанови відділу державної виконавчої служби Літинського районного управління юстиції від 19.01.2012 р. за номером ВП№ 17421812 (копія додається) щомісячно починаючи з січня 2012 р. по теперішній час, відомість про нарахування заробітної плати та відрахування з заробітної плати, яка містить інформацію про відрахуванням по виконавчому листу. Таким чином позивачу було відомо про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження по стягненню заборгованості з січня 2012 р., в тому числі по заборгованості перед КС «Альянс Україна». Вважає, що доказом того, що позивач знав про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження по заборгованості перед КС «Альянс Україна» згідно судового наказу № 2-Н-53 від 07.06.2010 р., є рішення Літинського районного суду Вінницької області від 08.06.2011 р. по справі № 2-459/11 в описовій частині якого вказано, що на момент розгляду справи дружина позивача знала про наявність заборгованості позивача про накладений арешт на майно позивача, про відкрите виконавче провадження відносно позивача, про наявність виконавчого документу відносно позивача. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі. Третя особа [PERSON] , в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав вказаних в письмових поясненнях на позов. Представник КС «Альянс Україна» надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в задволенні позову просить суд відмовити з підстав пропуску позивачем строку позовної давності. Інші учасники в судове засідання не з`явилися, хоча повідомлялись належним чином повідомлення про причини неявки до суду не надійшло. Судом по справі встановлені наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини: 29 березня 2007 року між кредитною спілкою «Альянс Україна» та [PERSON] укладено договір кредиту № 73-07 кзп Лт, за яким позичальникові був наданий кредит у розмірі 14 200,00 грн. 29 березня 2007 року на забезпечення виконання зобов`язань було укладено договір поруки № 73-07 кзп Лт, за яким [PERSON] взяв на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями [PERSON] . П. 4.1. договору передбачено, що договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами умов даного договору, що спростовує твердження позивача, про те що в договорі не визначено строку припинення поруки. ( а.с.10) Кредитна спілка свої зобов`язання з надання кредиту за Договором виконала, проте [PERSON] взятих на себе зобов`язань за договором не виконав. ( а.с.10) Судом з метою повного та об`єктивного розгляду справи витребовувались з Літинського районного суду Вінницької області матеріали цивільної справи про видачу судового наказу №2-н/53/10 від 06.05.2010р. за заявою КС «Альянс Україна» про стягнення боргу з [PERSON] , [PERSON] . Судом встановлено, що КС «Альянс Україна» 25 листопада 2008 року на адресу [PERSON] направляв - вимогу про повернення всуми кредиту. (а.с.8-9) ст. 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. ст. 526 ЦК України встановлено, що - зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. ч.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що - якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобов`язання, строк, якого не визначений вказівкою на подію, яка має неминуче настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Згідно із статтею 551 ЦК України у випадку, коли предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства; розмір неустойки встановлений законом, може бути збільшений у договорі. ст. 610 ЦК України встановлено, що - порушення зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд дійшов наступних висновків. Ст. 553 ЦК України визначено, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленому в Договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимогу до поручителя. Отже, припинення поруки на підставі частини 4 статті 559 ЦК України можливе тоді, коли якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимогу до поручителя. Суд звертає увагу, що ухвалою суду від 17.07.2012р. замінено сторону виконавчого провадження з виконання судового наказу №2-н-53/1 про стягнення коштів з [PERSON] , [PERSON] із стягувача КС «Альянс Україна» на [PERSON] . (а.с.60), відповідно до ЦПК України, визначення відповідача є правом позивача, клопотання про заміну належного відповідача позивачем не заявлялось, крім того, позивачем, не доведено, яким чином порушено його оправа КС «Альянс Україна». Згідно ч.1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до правової позиції ВСУ у справі № 6-7цс14 від 21.05.2014 року за змістом зазначеної норми законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про ці факти. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт перший статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Позивач мотивує свій позов тим, що перебіг трирічного строку для пред`явлення кредитором вимог до поручителя розпочався 30 березня 2007 року (договір поруки від 29 березня 2007 року з урахуванням ст. 253 ЦК України ) та закінчився 30 березня 2010 року. Враховуючи строк передбачений ч.4. ст. 559 ЦК України, відповідач КС «Альянс Україна» мав пред`явити позов до поручителя про стягнення у судовому порядку до 30 березня 2010 року. Тобто, порука в даному випадку є припиненою починаючи з 30.03.2010 року. Разом з тим, в заяві про уточнення позовних вимог від 26.07.2019р. позивач зазначив, що після надіслання йому письмової вимоги від 25.11.2008 року, було змінено строк виконання основного зобов`язання, судом встановлено, що дану вимогу, отримано гр. [PERSON] 26.11.2008 року, про що не заперечує і сам позивач згідно повідомлення пошти, отже, саме з 26 листопада 2008 року починається відрахунок позовної давності. Проте, твердження позивача спростовуються тим, що КС «Альянс Україна» реалізував своє право на стягнення боргу, шляхом звернення до суду із заявою про видачу судового наказу від 28.04.2010р., за результатами розгляду даної заяви 06.05.2010р. видано судовий наказ про стягнення солідарно боргу з гр. [PERSON] та [PERSON] на користь КС «Альянс Україна» за кредитним договором від 29 березня 2007 № 73-07кзп Лт. Судом встановлено, що позивач отримав судовий наказ 27.05.2010р., що підтверджено поштовим відправленням. ( а.с 110) Суд звертає уагу, що [PERSON] , стверджував, що ним не пропущений строк позовної давності, оскільки судовий наказ не був йому направлений і його нібито не отримував, а дізнався про його існування 11 червня 2019 року, проте, дана обставина спростовується матеріалами справи № 2-Н-53/10, які були витребувані судом з Літинського районного суду Вінницької області зокрема, в матеріалах даної справи є поштове повідомлення з відміткою про вручення 27.05.2010 року гр. [PERSON] судового наказу №2-Н-53/10 з додатками. Оскільки позивач звернувся до суду лише 11.07.2019р. відтак пропустив строк на звернення до суду з даним позовом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку що даний позов не підлягає задоволенню з підстав пропуску позивачем строку позовної давності до суду, клопотання про поновлення строку на звернення до суду з даним позовом за час розгляду справи позивачем не заявлялось. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed