Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

У березні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «Чернігівобленерго», у якому просив визнати неправомірними дії відповідача - ПАТ «Чернігівобленерго» з приводу не розгляду і ненадання відповіді на заяву споживача від 12 лютого 2015 року протягом 5 днів від дня подання заяви; визнати неправомірними дії відповідача - ПАТ «Чернігівобленерго» з приводу ненадання відповіді на заяву споживача від 02 лютого 2015 року по 27 лютого 2015 року включно; зобовязати відповідача надати відповідь на заяву споживача від 02 лютого 2015 року. Позов обгрунтовував тим, що 02 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до відповідача з заявою про перерахунок безпідставного нарахування до сплати грошових коштів за неспожиту електроенергію на підставі помилково відображених показів приладів обліку за жовтень, листопад 2014 року в розмірі 10334,54 грн. Позивач вказує на те, що згідно до пункту 29 Правил користування електричною енергією для населення відповідач повинен був розглянути його заяву від 02 лютого 2015 року протягом 5 днів і надати споживачу відповідь, але станом на 02 лютого 2015 року відповідь позивачем не отримано. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 травня 2015 року позов [PERSON] задоволено частково; визнано неправомірними дії ПАТ Чернігівобленерго по ненаданню належної письмової відповіді на заяву [PERSON] від 02.02.2015 року у встановлений законом строк; зобовязано ПАТ Чернігівобленерго надати повну відповідь на заяву [PERSON] від 02.02.2015 року з приводу поставлених питань щодо неправильності відображень показів лічильника за серпень, вересень, жовтень та 24 дні листопада 2014 року та проведення перерахунків за жовтень і листопад 2014 року; стягнуто з ПАТ Чернігівобленерго на користь [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.; в решті позовних вимог відмовлено. В апеляційній скарзі ПАТ «Чернігівобленерго» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі [PERSON] у задоволенні позовних вимог, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що позовні вимоги [PERSON] про визнання неправомірними дій та зобовязання вчинити дії предявлено у спосіб, що не передбачений ч.2 ст.16 ЦК України. Апелянт стверджує, що відповідь на скаргу [PERSON] від 02 лютого 2015 року була надана 19 лютого 2015 року, тобто у строк передбачений ст.20 Закону України «Про звернення громадян». Апелянт вказує на те, що у порушення ч.1 ст.11 ЦПК України суд вийшов за межі позовних вимог, зобовязавши ПАТ «Чернігівобленерго» надати повну відповідь на заяву [PERSON] від 02 лютого 2015 року з приводу поставлених питань щодо неправильності відображень показів лічильника за серпень, вересень, жовтень та 24 дні листопада 2014 року та проведення перерахунків за жовтень і листопад 2014 року, оскільки таких вимог [PERSON] у позовній заяві не заявляв. У письмових запереченнях на апеляційну скаргу ПАТ «Чернігівобленерго», [PERSON] просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ПАТ «Чернігівобленерго». Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача [PERSON], яка просила задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Проте, зазначені вимоги при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції не були дотримані. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив з того, що заяву позивача від 02 лютого 2015 року було розглянуто на засіданні комісії 17 лютого 2015 року у присутності позивача, вирішено провести повторне засідання комісії 24 лютого 2015 року, 19 лютого 2015 року позивачу була направлена проміжкова відповідь щодо розгляду заяви [PERSON] від 02 лютого 2015 року, а остаточна відповідь за результатами всіх поданих заяв від [PERSON] була надана 04 березня 2015 року, тобто в порушення вимог ст.20 Закону України «Про звернення громадян». З таким висновком не погоджується апеляційний суд, враховуючи наступне. Апеляційним судом по справі встановлено, що 02 лютого 2015 року [PERSON] звернувся із заявою до відповідача ПАТ «Чернігівобленерго» про перерахунок безпідставного нарахування до сплати грошових коштів за неспожиту електроенергію на підставі помилково відображених показів за жовтень, листопад 2014 року в розмірі 10334,54 грн. (а.с.5-14). 17 лютого 2015 року відбулося засідання комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Чернігівобленерго» за участю позивача [PERSON] по розгляду його заяви. У листі від 19 лютого 2015 року за №04/925 ПАТ «Чернігівобленерго» надало письмову відповідь [PERSON], в якому зазначено, що звернення по суті розглядалося на засіданні комісії, яке відбулося 17 лютого 2015 року у присутності [PERSON] та за участю уповноважених представників товариства, Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Чернігівській області та сектору Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг у Чернігівській області. У звязку з необхідністю збору додаткових матеріалів та з метою обєктивного розгляду спірної ситуації, яка виникла між [PERSON] та товариством, прийнято рішення повторно розглянути порушене [PERSON] питання на засіданні комісії, яке відбудеться 24 лютого 2015 року, і [PERSON] запрошений прийняти участь у засіданні комісії. (а.с.57). 24 лютого 2015 року відбулося засідання комісії інформаційно-консультаційного центру ПАТ «Чернігівобленерго». Згодом, у листі від 04 березня 2015 року ПАТ «Чернігівобленерго» надав письмову відповідь [PERSON] про те, що звернення по суті розглядались на засіданнях комісії 17 лютого 2015 року та 24 лютого 2015 року (а.с.29). Відповідно до абз. 1 ст. 15 Закону України „Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об'єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов'язані об'єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Згідно абз. 7 ч.1 ст. 19 Закону України „Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об'єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов'язані письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; Відповідно до абз. 1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п'ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п'яти днів. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до ПАТ «Чернігівобленерго» із заявою 02 лютого 2015 р., а письмова відповідь на заяву надана відповідачем 19 лютого 2015 р. та отримана [PERSON] 21 лютого 2015 р. (а.с.34). Відтак, як убачається з матеріалів справи, 04 березня 2015 р. позивачеві на його звернення від 02 лютого 2015 р. відповідачем була надана остаточна відповідь, яку він отримав. (а.с.29,30). Отже, фактично відповідь була надана позивачеві у місячний термін, що було пов»язано з необхідністю перевірки та розгляду заяви [PERSON] на засіданнях комісії, про що [PERSON] повідомлявся листом від 19.02.2015 р. За таких обставин не вбачається порушень відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян». Незгода [PERSON] зі змістом отриманої відповіді на його звернення фактично свідчить про наявність цивільно-правового спору між сторонами щодо щодо виконання/невиконання договірних правовідносин у сфері надання послуг постачання електроенергії та її обліку і оплати. При цьому апеляційний суд враховує, що зобов»язуючи відповідача надати повну відповідь на заяву [PERSON] від 02.02.2015 р. з приводу поставлених питань щодо неправильності відображень показів лічильника за серпень, вересень, жовтень та 24 дні листопада 2014 р. та проведення перерахунків за жовтень і листопад 2014 р., суд вийшов за межі позовних вимог у порушення ст.ст. 10,11 ЦПК України, оскільки [PERSON] лише просив суд: 1. визнати неправомірними дії відповідача з приводу не розгляду і ненадання відповіді на заяву споживача від 02 лютого 2015 р. протягом 5 днів від дня подання заяви; 2. визнати неправомірними дії відповідача з приводу ненадання відповіді на заяву споживача від 02 лютого 2015 р. по 27 лютого 2015 р. включно; зобов»язати відповідача надати відповідь на заяву споживача від 02 лютого 2015 р. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку визнавши неправомірними дії ПАТ «Чернігівобленерго» по ненаданню належної письмової відповіді на заяву [PERSON] від 02 лютого 2015 року у строк встановлений ст.20 Закону України «Про звернення громадян». Таким чином,

Outcome: dismissed