Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

Представник НПП "Вижницький" звернувся в суд з позовом до [PERSON], про відшкодування шкоди, заподіяної працівником, що мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку. У позові вказував, що Вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.10.2016 року у справі №713/1628/16-к [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченому ст.367 ч.1 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн. в дохід держави, без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю. Посилався на те, що вказаним вироком установлено, що 10.06.2016 року під час проведення перевірки Солоненького ПНДВ НПП «Вижницький» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства майстром з охорони Солоненького ПНДВ [PERSON], майстром з охорони Солонецького ПНДВ [PERSON] та майстром з охорони Солоненького ПНДВ [PERSON] в присутності майстра з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» [PERSON] на ввірених останньому кварталі 54 виділ 13 та виділ 26 обходу №9 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» було виявлено незаконну рубку 2 дерев породи бук та ялина, а в кварталі №44 виділ 6 та 8, того ж обходу, виявлено незаконну рубку 12 дерев породи бук та ялина. Тобто у ввірених [PERSON] кварталах, виявлено незаконну рубку 14 дерев породи ялина та бук. За виявленим порушенням було складено акт ревізії від 10.06.2016 року. Згідно розрахунків, проведених в.о. начальника Солонецького ПНДВ [PERSON] у відповідності до постанови КМУ №541 від 24.07.2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру школи, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд», розмір шкоди внаслідок незаконної рубки 14 дерев породи ялиця та бук Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» становить 93793,00 грн. Відповідно до вироку вказана незаконна рубка дерев Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» на суму в 93793,00 грн. стала можливою в результаті службової бездіяльності, тобто невиконання та неналежного виконання службовою особою своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, у недотриманні вимог чинного законодавства України майстра з охорони природи Солонецького ПНДВ ННП «Вижницький» [PERSON] 24.09.2010 року наказом директора НПП «Вижницький» №60 [PERSON] призначено на посаду майстра з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький», яка має статус правоохоронного органу. 02.01.2013 року між директором НПП «Вижницький» та [PERSON], як майстром з охорони природи, було укладено договір №19 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. 02.12.2013 року [PERSON], згідно акту прийому-передачі обходу прийняв від майстра з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» [PERSON] обхід №9 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький», який складається з кварталів №24, 28, 44, 52, 53, 54 площею 550 га. Під час приймання-передачі обходу здійснено перевірку території вказаного обходу, в результаті якої станом на 02.12.2013 року, на момент прийому обходу майстра з охорони природи [PERSON] та території обходу №9 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» самовільних рубок, не оформлених актами лісопорушень, а також інших порушень виявлено не було. Всупереч викладеному, майстер з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» [PERSON], як службова матеріально-відповідальна особа, будучи зобов'язаним належно виконувати обов'язки та маючи об'єктивну можливість виконання покладених на нього обов'язків щодо охорони та захисту лісу, при створенні зі сторони НПП «Вижницький» належних умов для виконання ним своїх посадових обов'язків, - він в період з 07.04.2016 року по 10.06.2016 року, перебуваючи на ввіреному йому обході №9 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» на території смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, неналежно виконував свої службові обов'язки, а саме: не забезпечував додержання режиму охорони території та об'єктів НПП «Вижницький» у межах ввіреного відділення (обходу); не попереджав та не припиняв порушення природоохоронного законодавства; не забезпечував порядок використання природних ресурсів; не попереджав пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок та ін.; в результаті чого допустив незаконну рубку 14 дерев породи бук та ялина в кварталах №44 та №54 обходу №9 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький», яку здійснили невстановлені особи в період з 07.04.2016 року по 10.06.2016 року. Крім того, неналежно виконуючи свої службові обов'язки, через несумлінне ставлення до них, що виявилося у нездійсненні належних перевірок на ввіреному йому обході, [PERSON] не виявив та не повідомив керівництво НПП «Вижницький» про дану незаконну рубку, що призвело до неможливості встановити осіб, якими вчинена незаконна рубка та не уможливило відшкодування завданих цією рубкою збитків. Тобто відповідач внаслідок порушення покладених на нього трудових обов'язків стосовно збереження та забезпечення порядку використання природних ресурсів, допустив заподіяння шкоди і ця шкода стала можливою у зв'язку з його протиправними діями і бездіяльністю. Цивільний позов у рамках кримінального провадження НПП «Вижницький» не подавався. Відповідно до п.1, 6 Положення про національний природний парк «Вижницький» загальна площа Парку становить 11238 гектарів землі державної власності, в тому числі 8256,9 гектарів земель, що надаються Парку в постійне користування, і 2981,1 гектара земель, що включаються до складу Парку без вилучення. Відповідно до п.11.2 Положення про НПП «Вижницький» майно НПП є державною власністю і закріплене за парком на праві оперативного управління. Згідно Проекту організації територій, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об'єктів НПП «Вижницький», який встановлює розподіл площі земель лісогосподарського призначення за адміністративними районами і місцевими органами влади, обхід №9 кварталів 44, 54 Солоненького ПНДВ, в якому було скоєно незаконну рубку, належить до Берегометської селищної ради. Посилаючись на п.3 ст.134, п.4 ст.232 КЗпП України, п.4 ч.1 ст.69-1 БК України, ст.16 ЦК України просив стягнути з [PERSON] на користь держави в особі НПП «Вижницький», збитки завдані незаконною рубкою дерев в сумі 93793,00 грн., яка підлягає зарахуванню на рахунок №33111331700013, одержувач: УДКС у Вижницькому району, МФО 856135, банк одержувача: ГУ ДКСУ у Чернівецькій області, код класифікації доходів бюджету 24062100 та розподіляється між Державним та місцевими бюджетами, а саме: 46896,50 грн. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Берегометської селищної ради, 18758,60 грн. до спеціального фонду Чернівецького обласного бюджету, 28137,90 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлений позов підтримав, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив позов задовольнити. Підтримав пояснення на заперечення відповідача. У судовому засіданні прокурор Ройку А.В. просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, в адресованому суду письмовому запереченні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявлений позов не визнав, підтримав заперечення відповідача та просив у задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши представника позивача [PERSON], прокурора Ройку А.В., представника відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, оглянувши матеріали кримінального провадження №713/1628/16-к (провадження №1-кп/713/155/16), з'ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, прийшов до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з таких підстав. Судом установлено, що вироком Вижницького районного суду Чернівецької області від 25.10.2016 року по справі №713/1628/16-к (провадження №1-кп/713/155/16) затверджено угоду про визнання винуватості від 06.10.2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №12016260060000350 від 01.07.2016 року. Визнано винним [PERSON] у вчиненні злочину, передбаченого ст.367 ч.1 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 ч.2 КК України у виді штрафу в розмірі 250 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 4250,00 грн. в дохід держави, без позбавлення права обіймати певні посади та займатися певною діяльністю. Згідно вироку наказом директора НПП «Вижницький» №60 від 24.09.2010 року [PERSON] призначений на посаду майстра з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький». Згідно ст.3 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» від 16.06.1992 року, національні природні парки належать до природно-заповідного фонду України. Згідно Постанови КМУ №1127 від 14.07.2000 року «Про службу державної охорони природно-заповідного фонду України» посада майстра з охорони природи національного природного парку входить до переліку посад працівників, які входять до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. На підставі ч.1 ст.2 ЗУ «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 року та ст.61 ЗУ «Про природно - заповідний фонд України» служба державної охорони природно-заповідного фонду України має статус правоохоронного органу. Відповідно до вимог ст.61 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» посадові особи служби державної охорони природно-заповідного фонду України мають право: вимагати від громадян і службових осіб пояснення у зв'язку з порушенням режиму територій та об'єктів природно-заповідного фонду, їх охоронних зон; перевіряти у громадян і службових осіб посвідчення на право перебування, використання природних ресурсів та здійснення іншої діяльності в межах відповідних територій та об'єктів природно - заповідного фонду; доставляти порушників установленого режиму з метою з'ясування особи; складати протоколи про порушення вимог законодавства, надсилати їх відповідним органам для притягнення винних осіб до відповідальності, тощо. 02.01.2013 року між директором НПП «Вижницький» [PERSON] та [PERSON], як майстром з охорони природи, було укладено договір №19 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, згідно якого останній, працюючи на посаді майстра з охорони природи виконує роботу безпосередньо пов'язану із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих йому цінностей, бере на себе повну матеріальну відповідальність за збереження довірених йому Установою матеріальних цінностей і у встановленому законом порядку відповідає за їх збереження, у зв'язку з чим зобов'язується: дбайливо ставитись до переданих йому для зберігання матеріальних цінностей, приймати всілякі заходи для запобігання їх нестачі, розкраданню, знищенню, псуванню, втратам, вчасно повідомляти установу про будь-які обставини, що загрожують збереженню довірених йому цінностей, проводити приймання і відпускання матеріальних цінностей за документами, підписаними керівником установи і її головним бухгалтером, брати участь в інвентаризації ввірених йому матеріальних цінностей. Згідно посадової інструкції на майстра з охорони природи [PERSON] було покладено обов'язки щодо забезпечення режиму охорони території та об'єктів НПП «Вижницький» у межах ввіреного йому відділення (обходу), попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, здійснення охорони природних комплексів національного парку в межах відділення, забезпечення порядку використання природних ресурсів, забезпечення додержання вимог щодо відвідування території та об'єктів національного природного парку в межах відділення (обходу), попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, здійснення заходів щодо запобіганню виникнення, поширення пожеж, інших надзвичайних ситуацій та їх ліквідації, а також щодо безпосередньої охорони лісу та іншого державного майна на ввіреній йому дільниці, складання протоколів про всі види порушень природоохоронного законодавства та скерування їх у відділення, а також інші обов'язки щодо охорони лісу. 02.12.2013 року майстер з охорони природи [PERSON] згідно акту прийому-передачі обходу прийняв від майстра з охорони природи [PERSON] обхід №9 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький», який складається з кварталів №24, 28, 44, 52, 53, 54 площею 550 га. Під час приймання-передачі обходу, що відбувалося в присутності заступника начальника Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» [PERSON] здійснено перевірку території вказаного обходу, в результаті якої станом на 02.12.2013 року, на момент прийому обходу майстром з охорони природи [PERSON], на території обходу №9 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» самовільних рубок, не оформлених актами лісопорушень, а також інших порушень виявлено не було. Тобто, 02.12.2013 року [PERSON], як службовій особі правоохоронного органу, яка наділена організаційно-розпорядчими повноваженнями, було ввірено під охорону квартали №24, 28, 44, 52, 53, 54 площею 550 га обходу №9 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький», у зв'язку з чим останній повинен був належно виконувати свої службові обов'язки, передбачені службовими інструкціями та чинним законодавством України. Незважаючи на вищевказане, майстер з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» [PERSON], як службова та матеріально-відповідальна особа, будучи зобов'язаним належно виконувати свої службові обов'язки, маючи об'єктивну можливість виконання покладених на нього обов'язків щодо охорони та захисту лісу, в період з 07.04.2016 року по 10.06.2016 року, перебуваючи на ввіреному йому обході №9 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» на території смт. Берегомет Вижницького району Чернівецької області, неналежно виконував свої службові обов'язки, не здійснював належних перевірок на ввіреному йому обході, не здійснював належних дій щодо попередження та припинення порушень природоохоронного законодавства, а саме попередження пошкодження лісових насаджень внаслідок незаконних рубок, не здійснював належної охорони природних комплексів національного парку в межах ввіреного йому обходу, в результаті чого допустив незаконну порубку 14 дерев породи бук та ялина в кварталі №44 та №54 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький», яку здійснили невстановлені особи в період з 07.04.2016 року по 10.06.2016 року. Крім того, неналежно виконуючи свої службові обов'язки, через несумлінне ставлення до них, що виявилось у нездійсненні належних перевірок на ввіреному йому обході, [PERSON] не виявляв та не повідомляв керівництво НПП «Вижницький» про дану незаконну рубку, що призвело до неможливості встановити осіб, якими зчинена незаконна рубка та унеможливило відшкодування заподіяних цією рубкою збитків. 10.06.2016 року в.о. начальника Солонецького ПНДВ [PERSON], майстром з охорони природи Солонецького ПНДВ [PERSON], майстром з охорони природи Солонецького ПНДВ [PERSON] та майстром з охорони природи Солонецького ПНДВ [PERSON] було проведено перевірку Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства та складено Акт ревізії. Відповідно до вказаного Акту ревізії в кварталі №54 виділ 13 та виділ 26 Солонецького ПНДВ виявлено самовільну рубку 2 дерев породи бук та ялина та в кварталі №44 виділ 6 та 8 виявлено незаконну порубку 12 дерев породи бук та ялина, тобто у ввірених [PERSON] кварталах, виявлено незаконну порубку 14 дерев породи ялина та бук. На кореневих лапах пнів незаконно зрізаних дерев були відсутні клейма для відводу дерев у рубку та майстром з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» [PERSON] дана незаконна порубка дерев не виявлялась, про що свідчила відсутність клейм на зрізах пнів та записи в книзі виявлених лісопорушень. Дана рубка була скоєна невстановленими особами протягом квітня-червня 2016 року. Згідно розрахунків, проведених в.о. начальника Солонецького ПНДВ [PERSON] у відповідності до постанови КМУ №521 від 24.07.2013 року «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної порушенням законодавства про природно-заповідний фонд» розмір шкоди внаслідок незаконної рубки 14 дерев породи ялина та бук Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» становить 93793,00 грн. Отже, внаслідок бездіяльності та службової недбалості майстра з охорони природи Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» [PERSON], яка виразились у невиконанні та неналежному виконанні своїх службових обов'язків через несумлінне ставлення до них, у недотриманні вимог чинного законодавства України в період з 07.04.2016 року по 10.06.2016 року, внаслідок незаконної рубки 2 дерев породи бук та ялина в кварталі №54 та 12 дерев породи бук та ялина в кварталі №44 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький» охоронюваним законом державним інтересам завдано матеріальних збитків на загальну суму 93793,00 грн., що являється істотною шкодою для державних інтересів. Вирок Вижницького районного суду Чернівецької області набрав законної сили 25.11.2016 року. 01.11.2016 року [PERSON] сплачено штраф у сумі 4250,00 грн. Згідно копії довідки №617-02-03, наданої 23.12.2016 року виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області - дійсно на території Берегометської селищної ради розташовані землі лісогосподарського призначення, які передані Національному природному парку «Вижницький» відповідно до проекту організації території, охорони, відтворення та рекреаційного використання його природних комплексів і об'єктів, що погоджено Мінприроди України. У відповідності до зазначеного Проекту на землях лісогосподарського призначення Берегометської селищної ради, що передані НПП «Вижницький» розташовані обхід №9 квартал №54 виділи 13, 26 та квартал №44 виділи 6, 8 Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький». Згідно характеристики, наданої виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області 12.01.2017 року, [PERSON] є жителем [ADDRESS], на даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості; заяв та скарг на його поведінку не надходило; одружений; батько трьох малолітніх дітей; проживає з дружиною та дітьми; поганих звичок у його характері не спостерігалося. [PERSON] є батьком трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження серія [NUMBER] від 07.06.2004 року, серія [NUMBER] від 10.09.2008 року та серія [NUMBER] від 11.12.2012 року, виданих виконавчим комітетом Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області. Згідно довідки виконавчого комітету Берегометської селищної ради Вижницького району Чернівецької області №147 від 10.01.2017 року - [PERSON], [INFO] дійсно проживає в [ADDRESS], не працює з 28.11.2016 року та здійснює догляд за престарілою [PERSON], [INFO], яка потребує постійного стороннього догляду. Звертаючись до суду із указаним позовом представник НПП «Вижницький» просив стягнути з відповідача збитки, завдані незаконною рубкою дерев на підставі ст.22 ЦК України та п.3 ст.134, п.4 ст.232 КЗпП України. Статтею 22 ЦК України (на яку посилається позивач) встановлено загальні правила відшкодування збитків та передбачено, зокрема, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В даному випадку спірні правовідносини щодо відшкодування збитків, заподіяних порушенням лісового законодавства, кваліфікуються, як відносини із відшкодування позадоговірної шкоди. Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов'язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Тобто підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду. Наслідки порушення вимог природоохоронного (в т.ч. лісового) законодавства у вигляді обов'язку винної особи відшкодувати заподіяні збитки, врегульовані наступними нормами лісового законодавства України. Відповідно до вимог ч.1, п.1 ч.2 ст.105 ЛК України - порушення лісового законодавства у виді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідно до ст.107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За ч.ч.1, 4 ст.68 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність. Підприємства, установи, організації та громадяни зобов'язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Згідно з ч.1 ст.69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі. Частиною 2 ст.40 ЗУ «Про рослинний світ» передбачено, що відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України, вирок у кримінальному провадженні, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи викладені вимоги закону та досліджені докази Судом встановлено наявність шкоди, заподіяної державі незаконною рубкою дерев у сумі 93793,00 грн., та наявність вини відповідача у допущенні самовільної рубки, однак не встановлено протиправної поведінки [PERSON], що привела до незаконного вирубування дерев та відповідно не встановлено причинного зв'язку між заподіяною шкодою та протиправною поведінкою саме відповідача. Тобто Судом не встановлено складу правопорушення, що виключає цивільно-правову відповідальність [PERSON] за шкоду, завдану незаконною рубкою дерев, як просить позивач. Разом з тим відповідно до ст.5 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.17 ЛК України, ліси надаються в постійне користування на підставі рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, прийнятого в межах їх повноважень за погодженням з органами виконавчої влади з питань лісового господарства та з питань охорони навколишнього природного середовища Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. Право постійного користування лісами посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою. За приписами ст.19 ЛК України постійні лісокористувачі зобов'язані, зокрема, забезпечувати охорону, захист, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень, посилення їх корисних властивостей, підвищення родючості ґрунтів, вживати інших заходів відповідно до законодавства на основі принципів сталого розвитку; дотримуватися правил і норм використання лісових ресурсів; вести лісове господарство на основі матеріалів лісовпорядкування, здійснювати використання лісових ресурсів способами, які забезпечують збереження оздоровчих і захисних властивостей лісів, а також створюють сприятливі умови для їх охорони, захисту та відтворення; дотримуватися встановленого законодавством режиму використання земель. Судом встановлено, що землі лісогосподарського призначення, на яких здійснено порубку лісів, знаходяться у користуванні НПП «Вижницький». Згідно із п.5 ст.64 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни здійснюють ведення лісового господарства з урахуванням господарського призначення лісів, природних умов і зобов'язані здійснювати охорону лісів від пожеж, захист від шкідників і хвороб, незаконних рубок та інших пошкоджень. Частинами 1 та 2 ст.86 ЛК України передбачено, що організація охорони і захисту лісів передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на збереження лісів від пожеж, незаконних рубок, пошкодження, ослаблення та іншого шкідливого впливу, захист від шкідників і хвороб. Власники лісів і постійні лісокористувачі зобов'язані розробляти та проводити в установлений строк комплекс протипожежних та інших заходів, спрямованих на збереження, охорону та захист лісів. Перелік протипожежних та інших заходів, вимоги щодо складання планів цих заходів визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства, органами місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Стаття 89 ЛК України визначає, що охорону і захист лісів на території України здійснюють: державна лісова охорона, яка діє у складі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства та підприємств, установ і організацій, що належать до сфери їх управління; лісова охорона інших постійних лісокористувачів і власників лісів. Державна лісова охорона має статус правоохоронного органу. До таких підприємств належить і НПП «Вижницький», який є державним підприємством, а посада майстра з охорони природи національного природного парку входить до складу служби державної охорони природно-заповідного фонду України. Відповідно до ст.90 ЛК України, основними завданнями державної лісової охорони є: здійснення державного контролю за додержанням лісового законодавства; забезпечення охорони лісів від пожеж, незаконних рубок, захист від шкідників і хвороб, пошкодження внаслідок антропогенного та іншого шкідливого впливу. Судом установлено, що [PERSON], будучи працівником НПП «Вижницький» в період з 07.04.2016 року по 10.06.2016 року не забезпечив належного збереження довірених йому матеріальних цінностей, хоча повинен здійснювати державну лісову охорону і збереження лісів, чим допустив їх незаконну рубку, а саме самовільну рубку лісу невстановленими особами на земельних ділянках Солонецького ПНДВ НПП «Вижницький», що було виявлено під час перевірки дотримання природоохоронного законодавства на ввіреному йому обході. Згідно із п.5 ч.2 ст.105 ЛК України відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи винні у порушенні строків лісовідновлення та інших вимог щодо ведення лісового господарства, встановлених законодавством у сфері охорони, захисту, використання та відтворення лісів. Відповідно до ст.107 ЛК України підприємства, установи, організації і громадяни зобов'язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. Стаття 41 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» встановлює економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища, зокрема, передбачає відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Як зазначено вище, статтями 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено можливість застосування цивільної відповідальності за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища та особливості застосування такої відповідальності. Відшкодування шкоди, заподіяної порушенням природоохоронного законодавства, за своєю правовою природою є відшкодуванням позадоговірної шкоди, тобто деліктною відповідальністю, загальне положення про цивільно-правову відповідальність за заподіяння якої закріплено у ст.1166 ЦК України. Таким чином, при вирішенні спорів щодо відшкодування шкоди, заподіяної порушенням вимог лісового законодавства у випадках встановлення контролюючими органами при проведенні перевірок дотримання природоохоронного законодавства факту правопорушення, слід виходити з того, що обов'язки із забезпечення охорони, захисту, відтворення, підвищення продуктивності лісових насаджень покладено саме на постійних лісокористувачів, які й повинні нести відповідальність за невиконання та неналежне виконання згаданих обов'язків, зокрема, за незабезпечення охорони та захисту лісів від незаконних рубок та пошкодження дерев. Отже, цивільно-правову відповідальність за порушення лісового законодавства мають нести не лише особи, які безпосередньо здійснюють самовільну вирубку лісів (пошкодження дерев), а також і постійні лісокористувачі, вина яких полягає у допущенні та не перешкоджанні їх працівниками незаконному вирубуванню лісових насаджень (пошкодженню дерев) внаслідок неналежного виконання ними своїх службових обов'язків. Тобто проявом їх протиправної бездіяльності є незабезпечення працівниками постійних лісокористувачів охорони і захисту лісів, внаслідок чого відбувається вирубування дерев (пошкодження дерев) невстановленими особами. Крім того відповідно до вимог ст.1172 ЦК України, юридична особа відповідає за шкоду, заподіяну працівником при виконанні ним своїх службових обов'язків. Таким чином, виходячи з аналізу зазначених правових норм, саме НПП «Вижницький», який є постійним лісокористувачем земель лісогосподарського призначення, на яких здійснено незаконну порубку лісу, зобов'язаний відшкодувати шкоду державі, заподіяну при виконанні своїх службових обов'язків його працівником [PERSON]. Право зворотної вимоги до винної особи закріплено у ст.1191 ЦК України. Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Регресне зобов'язання виникає лише у випадках, передбачених законом, і має похідний характер, оскільки підставою його виникнення є виконання іншою особою відповідного зобов'язання. Підставою регресного позову є відповідальність заподіювача шкоди за завдану шкоду та факт виплати позивачем, що пред'явив регресну вимогу, певної грошової суми в рахунок відшкодування завданої шкоди. Право зворотньої вимоги виникає лише після того, як відбулася виплата. Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для пред'явлення регресного позову. Такий позов може бути пред'явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотньої вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України), тобто розмір відшкодування визначається трудовим законодавством. Відповідно до ч.3 ст.233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Як роз'яснено у пунктi 20 постанови Пленуму Верховного Суду України вiд 29 грудня 1992 року № 14 «Про судову практику в справах про вiдшкодування шкоди, заподіяної пiдприємствам, установам, організаціям їх працiвниками », судам необхiдно перевіряти чи додержаний власником або уповноваженим ним органом встановлений статтею 233 КЗпП України рiчний строк з дня виявлення заподіяної працівником шкоди для звернення в суд з позовом про її вiдшкодування. Днем виявлення шкоди слiд вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявнiсть шкоди, заподiяної працiвником. Днем виявлення шкоди, встановленої в результатi iнвентаризацiї матеріальних цiнностей, під час ревізії або перевірки фінансово - господарської діяльності пiдприємства, установи, органiзацiї, слiд вважати день пiдписання вiдповiдного акта або висновку. Судом установлено, що Акт ревізії складено 10.06.2016 року, а тому саме з цієї дати почався перебiг встановленого ч.3 ст.233 КЗпП України строку звернення до суду. Таким чином з досліджених у судовому засіданні доказів Судом установлено, що вина [PERSON] у незаконній рубці дерев, а отже у заподіянні шкоди навколишньому природному середовищу не встановлена, НПП «Вижницький» завдану державі шкоду не відшкодував, а тому безпідставно звернувся в суд з регресним позовом до відповідача, хоча і в межах строків, передбачених ч.3 ст.233 КЗпП України. Відповідно до п.3 ст.134 КЗпП України (на яку посилається позивач) відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку, а оскільки шкоду завдано державним інтересам, то посилання у позові на дану статтю є передчасним, а отже і безпідставним. Таким чином, наведені доводи, аналіз доказів та їх належна оцінка переконують суд в тому, що позовні вимоги НПП «Вижницький» до [PERSON] є безпідставними і задоволенню не підлягають. Це підтверджено дослідженими в суді належними та допустимими доказами, доказів протилежного представником позивача суду не надано. На підставі викладено, ст.ст.7, 17, 19, 64, 86, 89, 90, 105, 107 ЛК України, ст.ст.5, 41, 68, 69 ЗУ «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.40 ЗУ «Про рослинний світ», ст.ст.22, 1166, 1172, 1191 ЦК України, ст.ст.134, 232, 233 КЗпП України,

Outcome: dismissed