Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-29 00:00:00

Позивач 19.10.2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом, свої позовні вимоги обґрунтував тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була сестрою позивача [PERSON] , після її смерті спадщину у вигляді квартири прийняв її чоловік - [PERSON] . Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] дітей не було, найближчим родичем був лише позивач. [PERSON] постійно зловживав спиртними напоями та сталося так, що коли померла [PERSON] , позивач був змушений приїхати до м.Херсона, і понести витрати на її поховання, в тому числі, і оформлення спадщини на [PERSON] , як спадкоємця. Після смерті [PERSON] , догляд за [PERSON] здійснював позивач [PERSON] . У зв`язку з тим, що позивач був найближчим родичем [PERSON] , на його користь останнім було складено заповіт. [PERSON] працював та проживає у м.Дніпропетровську постійно знаходитися з [PERSON] не міг та приїздив до нього як мав можливість. По приїзду прибирав у квартирі, сплачував комунальні послуги та здійснював догляд за ним. Часткову допомогу по догляду за [PERSON] здійснював сусід останнього - [PERSON] 18.03.2015 року приїхавши у м.Херсон, а саме: до квартири [PERSON] , позивач помітив, що у [PERSON] відсутній паспорт, але всі інші його документи були на місці, де і зберігалися. [INFO] [PERSON] помер. 30.06.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою прийняття спадщини, але йому було повідомлено про те, що [PERSON] 18.03.2015 було складено інший заповіт на користь [PERSON] . На час складання заповіту [PERSON] зловживав спиртними напоями та більш ніж 2 роки до часу смерті взагалі не виходив з квартири, були частими випадки, коли [PERSON] , не сприйняття дійсних подій. У зв`язку з викладеним, позивач просив визнати недійсний заповіт [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений 18.03.2015 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-316 з тих підстав, що спадкодавець на час складання заповіту на користь [PERSON] не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними. Ухвалою Дніпровського районного суду м.Херсона від 30.10.2015 року відкрито провадження у справі. У зв`язку з ліквідацією Суворовського, Дніпровського, Комсомольського районних судів м. Херсона та утворенням Херсонського міського суду Херсонської області відповідно до Указу Президента України від 19 січня 2016 року №15/2016 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів», зазначена цивільна справа передана до Херсонського міського суду Херсонської області. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 29.07.2016 року вказану справу прийнято до розгляду. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, зазначених в позові, а саме з тих підстав, що спадкоємець на час складання заповіту 18.03.2015 року з урахуванням захворювань не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними. В подальшому позивач на обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що крім того, що спадкодавець ще й не міг за станом здоров`я бути присутнім в нотаріальній конторі при підписанні заповіту, тому він має сумніви, що підпис в оспорюваному заповіті виконаний саме [PERSON] Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити у їх задоволенні. Відповідач надав заперечення на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги не обґрунтовані. У померлого не було спадкоємців, не було кому його доглядати, [PERSON] за станом здоров`я потребував стороннього догляду, цей догляд за ним здійснював саме відповідач, який тривалий час був його сусідом та вони товаришували. Будучи вдячним за догляд, [PERSON] склав заповіт на його користь. Він особисто в нотаріальній конторі підписав заповіт, будь-яких психічних розладів він не мав, алкогольними напоями не зловживав. Представник третьої особи Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудима О.Б. надав до суду пояснення на позовну заяву, в яких зазначив, що за власним бажанням [PERSON] був складений заповіт 18.03.2015 року щодо розпорядження його майном на користь [PERSON] [PERSON] власноруч підписав заповіт. В судовому засіданні представник третьої особи вважав, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначив, що спадкодавець [PERSON] кілька разів відвідував Першу Херсонську державну нотаріальну контору, спочатку у 2011 році при оформленні спадкових прав після смерті дружини, потім при оформленні заповіту на користь позивача, потім у 2015 році при оформленні заповіту на користь відповідача, при цьому він чітко та зрозуміло висловлював свої наміри щодо зміни заповіту. Його поведінка не давала нотаріусу підстав сумніватися в його дієздатності, [PERSON] власноруч підписав заповіт на користь відповідача. При складанні заповіту норми законодавства було дотримано. В останнє судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справ у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів . Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що згідно актового запису про народження №280, зробленого 13.10.1955 року міськбюро РАЦС, [PERSON] народилася [INFO] , її батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про народження №1515, зробленого 21.02.1951 року міськбюро РАЦС, [PERSON] народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно актового запису про шлюб №572, зробленого 24.04.1965 року РАЦС, між [PERSON] та [PERSON] 24.04.1965 року укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « [PERSON] ». Згідно актового запису про смерть №67, зробленого 10.01.2011 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до довіреності від 17.05.2011 року [PERSON] уповноважив [PERSON] , що проживає у [ADDRESS] , оформити його спадкові права, на все майно, яке залишились після смерті його дружини [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2011 року [PERSON] є власником двокімнатної квартири під номером [ADDRESS] . Згідно заповіту від 17.05.2011 року [PERSON] заповів все належне йому рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все те, на що він має право, [PERSON] . Згідно заповіту від 18.03.2015 року [PERSON] заповів все належне йому рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і все те, на що він має право, [PERSON] . Згідно паспорту позивача він має постійне місце проживання у м.Дніпропетровську з 1982 року. В судовому засіданні позивачем не заперечувалась та обставина, що з дня складання заповіту на його користь та на день смерті його місцем постійного проживання було м.Дніпропетровськ. Згідно паспорту відповідача [PERSON] , його постійним місцем проживанням була квартира [ADDRESS] з 1973 року. Відповідно до довідки ЖЕО ЖБК "Дніпровець" від 07.09.2015 року [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав в квартиру [ADDRESS] . Згідно актового запису про смерть №632, зробленого 15.06.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м.Херсоні, [PERSON] помер [INFO] . 30.06.2015 року [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40796723 від 30.06.2015 року Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. заведено спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] . З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №39903002 від 18.03.2015 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу після померлого [INFO] [PERSON] . Із матеріалів спадкової справи №11/2015 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної Приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. 30.06.2015 року, встановлено, що із заявою про прийняття спадщини зверталися [PERSON] та [PERSON] 07.09.2015 року [PERSON] звернувся до Приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Нікодон О.О. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті [INFO] [PERSON] . Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що після смерті дружини [PERSON] потребував сторонньої допомоги. Догляд за ним здійснював відповідач, який готував йому їжу, допомагав у побуті, разом з ним виходив на вулицю, викликав лікаря, карету швидкої допомоги за необхідності. Позивач до нього навідувався рідко. Сам [PERSON] висловлював наміри оформити квартиру на відповідача. Алкогольними напоями [PERSON] не зловживав. Будь-яких психічних розладів у [PERSON] не помічав, він чітко висловлював свої думки та наміри. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що догляд за [PERSON] здійснював відповідач (готував їжу, прибирав, виводив на вулицю). Спочатку [PERSON] оформив заповіт на позивача, а коли той з 2013 року майже перестав приїздити до нього, [PERSON] висловлював наміри переписати заповіт на користь відповідача, оскільки саме він піклується про нього. Ці наміри він висловлював у дворі у присутності сусідів. Психічних розладів у [PERSON] не помічала, не бачила його у стані алкогольного сп`яніння. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що після смерті своєї дружини [PERSON] залишився один, його став опікати його сусід [PERSON] , купував йому продукти харчування, готував їжу. В літню пору року [PERSON] часто сидів у дворі. За характером був спокійним, поведінка його була адекватною, будь-яких розладів психіки не помічав. Згідно довідок КЗ «Обласний наркологічний диспансер» ХОР, Херсонської міської психоневрологічної поліклініки [PERSON] за життя не перебував на обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах (а.с.106 т.2, а.с.107 т.2). Згідно висновку судово-психіатричного експерта №537 від 25.01.2018 року [PERSON] , померлий [INFO] , на момент посвідчення заповіту 18.03.2015 року, страждав на церебральний атеросклероз з дисциркуляторною енцефалопатією без психозу та слабоумством. Також відсутні дані про наявність у [PERSON] порушення свідомості на момент, який цікавить суд. На час складання та підписання заповіту 18.03.2015 року [PERSON] розумів значення своїх дій та міг керувати ними ( а.с.133-144 т.2). Зазначений висновок в судовому засіданні підтримала голова комісії Мавровська Т.М., яка зазначила, що наданих судом матеріалів було достатньо, щоб зробити висновок про те, що [PERSON] розумів значення своїх дій та міг керувати ними. Висновок експертизи суд вважає повним та обгрунтованим, складеним у порядку, визначеному законодавством. Відповідно до ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України встановлено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Згідно ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ст.1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Статтею 1248 ЦК України встановлено, що нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За своєю юридичною природою заповіт є правочином, тому на нього поширюються загальні положення про правочини. Частиною першою статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені зокрема частиною 3 статті 203 ЦК України, згідно з якою волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин, вчинений дієздатною фізичною особою, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені, якщо судом буде встановлено, що в момент вчинення правочину вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (частина перша статті 225 ЦК України). Таким чином, підставою для визнання правочину недійсним, має бути встановлена судом абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно п.10 глави 9 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, якщо особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не знає мови, якою ведеться нотаріальне діловодство, тексти оформлюваних документів мають бути перекладені їй нотаріусом або перекладачем у письмовій або усній формі, про що зазначається в посвідчувальному написі. Особа, що не володіє мовою, якою виготовлений документ, підписується тією мовою, якою вона володіє. Аналіз вказаних норм матеріального закону позволяє зробити висновок, що заповіт це одностороння угода, в якій викладено особисте розпорядження громадянина щодо переходу на випадок його смерті права власності на належне йому майно до інших осіб. Заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення; має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, його підписує інша особа, що засвідчується у відповідному порядку із зазначенням причин, за яких текст заповіту не міг підписати заповідач власноруч; має бути посвідчений нотаріусом або уповноваженою на це посадовою особою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч.1 ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Відповідно до ст.79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що позивачем в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведені підстави для визнання недійсним, укладеного [PERSON] на користь відповідача заповіту, а тому в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Перша Херсонська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним слід відмовити. Доводи позивача про те, що [PERSON] не міг за станом здоров`я підписати заповіт, також є припущенням позивача та не підтверджується належними та допустимими доказами. Суд не приймає до уваги покази свідка [PERSON] (сина позивача) та [PERSON] (позивача за справою) про те, що спадкодавець зловживав алкогольними напоями, що за станом здоров`я він не пам`ятав подій, мова його була незрозуміла, оскільки вони є заінтересованими особами та їх покази спростовують покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та висновок експертизи. У задоволенні вимог про відшкодування судових витрат необхідно відмовити у відповідності до положень ст.141 ЦПК України.

Outcome: dismissed