Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~Заявник звернулась до суду з заявою в якій просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження, а саме : заборонити наближення на 100 метрів до місця проживання [PERSON] за адресою: с.Мелені Коростенського району Житомирської області, вул.Молодіжна, 36; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON], якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею. Заява обгрунтована тим, з початку 2017 року вони не підтримують подружніх стосунків, на даний час порушено питання про розірвання шлюбу. Вона неодноразово вимушена була ночувати на вулиці або у сусідів, оскільки [PERSON] вигоняв її з будинку, який їй належить на праві власності, знущався з неї та бив. І В судовому засіданні заявник подану заяву підтримала, зазначила, що [PERSON] обіжає її та її матір, налаштував сина проти неї, постійно погрожує, що стало підставою для залишення нею будинку. Двічі вона викликала поліцію стосовно неправомірних дій [PERSON]. Поліція приїздила на її виклики лише один раз, були відібрані пояснення. Коли вона звернулась за результатом розгляду її звернення, дізналась, що ніякі документи не складались, до відповідальності [PERSON] не притягувався. Одночасно вказала, що будинок № 36 по вул.Молодіжній в с.Мелені Коростенського району на праві власності належить її матері. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Вислухавши пояснення заявника та проаналізувавши їх в сукупності з дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що заявник та заінтересована особа перебувають в зареєстрованому шлюбі. З відповіді керівника Коростенського ВП на адресу начальника відділу представництва Коростенського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 25.02.2019 року слідує, що 07.12.2018 року в ЖЄО Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області зареєстровано звернення [PERSON] щодо вчинення неправомірних дій її чоловіком [PERSON], який зареєстрований за адресою: [INFO]. За результатами перевірки матеріали списано згідно Закону України "Про звернення громадян" . Дані про те, що [PERSON] притягувався до адімністративної або кримінальної відповідальності в матеріалах справи відсутні. У відповідності до п.3, п.6, п.7, п.8, ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім'ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. \~ \~ \~ \~Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. \~ \~ \~ \~Частинами 3, 4 статті 26 вказаного Закону передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначено розділом IV глави 13 ЦПК України . У відповідності до ст.350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. Приймаючи до уваги, що заявником не надано суду належних, достатніх та допустимих доказів вчинення відносно неї [PERSON] домашнього насильства, відсутні судові рішення, які набрали законної сили про визнання останнього винуватим у вчиненні вищенаведених дій, отже суду не доведено належними засобами доказування, що заінтересована особа є кривдником щодо заявника. Лише тільки голослівні посилання заявника про те, що [PERSON] чинить домашнє насильство щодо неї не можуть бути підставою для видачі обмежувального припису. З врахуванням наведеного, оскільки суду не надано будь-яких доказів щодо внесення хоча б одного випадку домашнього насильства до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства, подана заява є необґрунтованою і задоволенню не підлягає. Згідно п.п.4, 5 ч.1 ст.10 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» уповноважені підрозділи органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству у разі виявлення насильства в сім»ї уповноважені винести терміновий заборонний припис стосовно кривдника, взяти на профілактичний облік кривдника та провести з ним профілактичну роботу в порядку, визначеному законодавством.

Outcome: dismissed