Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальностю «Порше Мобіліті», приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] про захист прав споживачів, визнання кредитного договору та договору застави недійсним, уточнив свої позовні вимоги заявою від 23.10.2015р. про залишення без розгляду позовних вимог до другого відповідача\~ - приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] в частині\~ зобов'язання його вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна реєстраційного запису про обтяження\~ №13583813 та виключення даної особи зі складу відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем, ТОВ«Порше Мобіліті», використана нечесна підприємницька практика шляхом введення споживача в оману, а саме: 25.02.2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № 50007766. за умовами якого, позивач отримав кредит у розмірі 94643,98 грн. із застосуванням процентної ставки в розмірі 9,90% річних на строк 60 місяців. Грошові кошти в національній валюті було направлено на рахунок торгуючої організації для купівлі автомобіля позичальником. При цьому усі платежі за Кредитним договором повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за обмінним курсом . що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту у дол. США, визначеному відповідно до ст..1.3.Загальних умов кредитування. Також, 25 лютого 2013 року між сторонами було укладено договір застави автотранспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON] Починаючи з січня 2015 року на адресу позивача почали надходити рахунки від ТОВ «Порше Мобіліті» в яких зазначено про збільшення курсу долара США при цьому суд зазначає, що якщо розмір щомісячного погашення за кредитом на момент його укладення складав 2000грн., то станом на час подання позовної заяви до суду, платіж вже складає понад 7000грн. на місяць, що позивач не міг передбачити при укладанні договору, та ні в якому разі не уклав би такий договір, якщо б його попередили про такі валютні ризики. Вважає, що умови кредитного договору, а саме: графік погашення кредиту та умови, які передбачають збільшення розміру щомісячних платежів в залежності від росту курсу долара США є незаконними та несправедливими, такими що суперечать Цивільному кодексу України. Законам України «Про захист прав споживачів», «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», нормам цивільного законодавства України. Просить визнати кредитний договір та договір застави недійсними. Позивач у судове засідання не з'явився, однак, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги підтримує. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій заперечує проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, вважає, що твердження позивача щодо неправомірності застосування еквіваленту іноземної валюти у правовідносинах споживчого кредитування не відповідають дійсності та є безпідставними. Таким чином, на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив розглянути справу у відсутність сторін. Судом встановлено, що 25 березня 2013 року між сторонами було укладено кредитний договір № 50007766 відповідно до умов якого Відповідач зобовязується надати Позичальнику Кредит в сумі 94643,98грн. ( еквівалент суми кредиту в дол. США: 11618,46 дол. США), курсом для обчислення, що дорівнює 8,1460 грн./дол. США, процентною ставкою 9,90%, разовою комісією за надання (розміщення ) кредиту 2,50 % від суми кредиту на придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan. Усі платежі повинні бути сплачені в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, що застосовуватиметься до еквіваленту суми кредиту в дол. США, визначеному відповідно до ст. 1.3. Загальних умов кредитування. Договір між сторонами складає Кредитний договір, Загальні умови кредитування, Графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані Сторонами у відношенні кредиту. В забезпечення виконання зобов'язань між ТОВ «Порше Мобіліті» та позивачем було укладено договір застави № 50007766 від 27.02.2013 року, згідно з яким предметом застави є транспортний засіб автомобіль [NUMBER], 2012 року випуску, який було посвідченено приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON]. Відповідно до п.1.3.1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору), розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до встановлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент встановлення рахунка обмінного курсу банку. Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни або обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору , по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником. Згідно до п.п. 2.4., 2.5. загальних умов кредитування, період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту. Відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитування, Позичальник підтверджує, що Компанія належним чином ознайомила його із інформацією, передбаченою\~ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», а також з правилами надання фінансових послуг (кредитів), затверджених Компанією. Додатково до вказаних положень п. 9.5. Загальних умов кредитування, Позичальник підтверджує, що йому надано вичерпну інформацію про умови надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги,\~ умови надання додаткових фінансових послуг, пов'язаних з фінансовим кредитом, та їх вартість (за умови їх надання), відповідно до п.9.6 Загальних умов кредитування.. Таким чином, погодившись з усіма умовами Кредитного договору, шляхом їх підписання. Позичальник узяв на себе усі валютні ризики, які виникають через застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті чинного на момент виставлення рахунка обмінного курсу банку. Аналогічна правова позиція, викладена у Постанові Верховного Суду України від\~\~20 жовтня 2010 року, відповідно до якої «Посилання суду на несправедливість умов договору про покладання на позичальника ризику знецінення національної валюти як на підставу визнання договору недійсним також є помилковим, оскільки відповідно до п. 3 ст. 3 та ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договорів та визначенні умов з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності та справедливості, а п. 3.8 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених\~постановою Правління Національного банку України від\~10 травня 2007 року № 168\~та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 травня 2007 року за № 541/13808 встановлює, що у разі надання кредиту в іноземній валюті банки зобов'язані під час укладення кредитного договору попередити споживача, що валютні ризики під час виконання зобов'язань за кредитним договором несе споживач. Така норма запроваджена на виконання\~Закону України «Про захист прав споживачів»\~і виконана банком перед укладенням оспореного позивачем кредитного договору». Статтею 627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)\~передбачено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1\~ст. 628 ЦК України). Положеннями ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~вказано, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно зі\~статтею 99 Конституції України\~грошовою одиницею України є гривня. Гривня є законним платіжним засобом на території України (частина перша\~стаття 192 ЦК України). Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга\~статті 192 ЦК України). Такими випадками є стаття\~193, частина четверта статті\~654 ЦК України,\~Закон України від 16 квітня 1991 року № 959-XII «Про зовнішньоекономічну діяльність»,\~Декрет Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93,\~Закон України від 23 вересня 1994 року № 185/94\~ВР «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Статтею 524 ЦК України\~передбачено, що зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Крім того, згідно з частинами 1, 2\~ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконано у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Така ж правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, яка відповідно до вимог ч.1\~ст.360-7 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Отже, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни НБУ курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти. Дана правова позиція висловлена у Постанові Верховного Суду України від 04 липня 2011 року у справі №3-62гс11. Зокрема, згідно п. 16 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, передбачено, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для визнання недійсним кредитного договору, про те як зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки Таким чином, при укладенні кредитного договору сторонами додержано вимог, необхідних для чинності цього правочину і передбачених\~Цивільним кодексом України\~та\~Законом України "Про захист прав споживачів". Відповідно до\~ст. 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Зважаючи на те, що відсутні підстави для визнання недійсним спірного Кредитного договору, то відсутні і підстави для визнання недійсним вищевказаного договору застави транспортного засобу з підстав заявлених у позові, іншого позивачем в порушення ст.ст.\~10,\~60, ЦПК України\~не доведено. На підставі наведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову,\~не знайшли свого підтвердження, оскільки не ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, а тому позовні вимоги щодо визнання недійсними Кредитного договору щодо положень стосовно усіх платежів, що сплачуються у гривнях за розрахунком відповідно до обмінного курсу до долара США, не ґрунтуються на жодній з підстав недійсності правочину, передбачених\~ЦК України, тому суд вважає неможливим задовольнити вимоги позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: dismissed