Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

Представник позивача звернувся в суд із позовом до [PERSON], третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] про виселення, посилається на те, що між ЗАТ «ОТП Банк» правонаступником якого є АТ «ОТП Банк» та [PERSON] 09.07.2007 року було укладено кредитний договір № МL-А00/1250АО/2007. З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки РСL- А00/1250АО/2007 від 09.07.2007р., відповідно до якого в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було оформлено іпотеку житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.09.2013 року по справі №1715/12457/12 вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON]. Позивачем надсилався відповідачу лист з вимогою вих. №А00-12-4-5/1010/3 про звільнення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], протягом одного місяця з дня отримання вимоги. Однак на даний час вимога відповідачем не виконана ПАТ "ОТП Банк" просить суд виселити [PERSON] та інших осіб, що проживають в житловій квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] і є предметом договору іпотеки РСL- А00/1250АО/2007 від 09.07.2007р., та стягнути судовий збір по справі. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задоволити, та виселити відповідача та інших осіб, що проживають за адресою: [ADDRESS] Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив.Подав клопотання про зупинення провадження у справі, яке судом було відхилено. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224ЦПК України. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору на стороні відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать наявні в справі судові повідомлення, причину неявки, суду не повідомив Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Судом встановлено, що 09.07.2007р.між АТ «ОТП Банк» та громадянином [PERSON] було укладено кредитний договір № МL-А00/1250АО/2007.( а.с. 11-14) З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено договір іпотеки РСL- А00/1250АО/2007 від 09.07.2007р., відповідно до якого в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором було оформлено іпотеку житлової квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS].( а.с. 6-10) Відповідно до п. 1. 1. кредитного договору [PERSON] зобов'язаний своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користування кредитними коштами порядку та строки, визначені в Кредитному договорі. В порушення зазначених вище умов договору, боржником не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачено відсотки. Відповідно до п. 1.9. договору : «Незважаючи на інші положення цього договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за договором. При цьому виконання боргових зобов'язань повинно бути проведено позичальником протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дати одержання відповідної вимоги». Згідно п. 6.2. договору іпотеки: «Іпотекодержатель має право задовільнити із вартості предмету іпотеки всі Фактичні вимоги у разі несплати іпотекодавцем іпотекодержателю будь-якої суми у такому розмірі, у такій валюті, у такий строк та в такому порядку, як це встановлено в кредитному договорі». Враховуючи невиконання боржником умов договору, банком було прийнято рішення, щодо стягнення в примусовому порядку за рахунок заставного майна відповідача, суми боргу за кредитним договором РСL- А00/1250АО/2007 від 09.07.2007р., шляхом подання позову до суду Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 03.09.2013 року по справі №1715/12457/12 вирішено звернути стягнення на предмет іпотеки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка належить [PERSON] ( а.с. 40-42, 45-46) В силу ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно зі ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення інакше як з підстав і в порядку, передбаченому законом. Відповідно до ч.3 ст.109 Житлового кодексу України, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобовязані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Відповідно до п. 43 Постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при розгляді позову іпотекодержателя про виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення в разі задоволення вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки суди мають враховувати, що таке примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду тільки за умови, що мешканці добровільно не звільнили житловий будинок чи житлове приміщення, на яке звернуто стягнення як на предмет іпотеки, протягом одного місяця з дня отримання письмової вимоги іпотекодержателя чи нового власника про виселення із предмета іпотеки або в інший погоджений сторонами строк. В судовому засіданні встановлено, і дана обставина відповідачами належними доказами не спростована, що ПАТ « ОТП Банк» надсилало відповідачу лист з вимогою про звільнення квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що стверджується оглянутим листом від 16.11.2012 р. №Роо-п-4-510103 ( а.с. 18-19) За таких підстав, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено дотримання кредитором порядку звернення до суду, оскільки відповідачу у встановленому законом порядку було надіслано вимоги про звільнення спірної квартири 16 листопада 2012 року, а з позовом до суду банк звернувся 25 лютого 2013 року, тобто протягом спливу одного місяця з дня отримання вимог, що відповідає вимогам ч.2 ст. 40 ЗУ « Про іпотеку» та ч.3 ст. 109 ЖК України. Таким чином, суд дійшов до переконання, що позов в частині виселення [PERSON] з квартири [ADDRESS] підлягає до задоволення. Що стосується вимог позивача про виселення інших осіб, які проживають у спірній квартирі, то в цій частині суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. В судовому засіданні позивач просить виселети інших осіб, при цьому не вказує прізвищ цих осіб, не заявляв клопотання про витребування інформації з відповідних органів про зареєстрованих осіб за адресою [ADDRESS], а отже не визначив осіб, які порушують, не визнають чи оспорюють його право, жодних доказів на порушення прав іншими особами суду не надав, а відтак вимоги в цій частині є недоведеними. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України, сторони на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь позивача судові витрати по справі в розмірі 114 грн. 70 коп. судового збору.

Outcome: dismissed