Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

У травні 2020 року ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] 23\~176\~грн. 17\~коп. збитків в порядку регресу, 840,80\~грн. витрат на оплату судового збору та 2\~000\~грн. витрат на правову допомогу. Вимоги обґрунтовує тим, що 28\~жовтня\~2016 року сталася ДТП за участю автомобіля\~«Mercedes-Benz 311», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Infiniti FX 37», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 17\~березня\~2017\~року у справі №\~200/1942/17 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля\~«Mercedes-Benz 311» була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» згідно з полісом №\~АЕ/6209989. Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Infiniti FX 37», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », [PERSON] звернувся до страховика ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №\~АЕ/6209989 від 22\~грудня\~2015\~року та 13\~травня\~2017\~року йому була виплачена сума страхового відшкодування в розмірі 23\~176\~грн.\~17\~коп. Позивач вказує, що оскільки згідно із статтею 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» [PERSON] не повідомив про страховий випадок, у нього виник обов`язок зі сплати відшкодованих збитків. 16 березня\~2020 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ФОП [PERSON] укладено Договір №\~13/03/2020 про відступлення права вимоги, згідно з яким останній набув право вимоги у тому числі до [PERSON] . Відповідач відзиву на позов не подав. У судове засідання позивач та його представник не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. З матеріалів справи убачається, що 22 грудня\~2015 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та [PERSON] укладено договір (поліс №\~АЕ/6209989) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно із яким застраховано відповідальність власників (водіїв) автомобіля «Mercedes-Benz 311», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50\~000 грн., франшиза 500\~грн. 28 жовтня\~2017 року сталася ДТП за участю автомобіля\~«Mercedes-Benz 311», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Infiniti FX 37», державний реєстраційний номер « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Бабушкінського районного суду м.\~Дніпропетровська від 14\~березня\~2017\~року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із вказаною ДТП. ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» визнало дорожньо-транспортну пригоду за участі застрахованого автомобіля страховим випадком та на виконання умов договору страхування 13 травня 2017 року, згідно з попередньою вимогою, здійснило виплату страхового відшкодування шляхом перерахування на рахунок [PERSON] грошових коштів в загальному розмірі 23\~176,17\~грн. 16\~березня\~2020\~року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №\~13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договором страхування. Згідно з умовами договору та додатку №\~1 до нього, позивач отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом відповідача №\~АЕ/6209989 від 22 грудня\~2015 року. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право страховика подати після виплати страхового відшкодування регресний позов до страхувальника за наявності певних умов. Так, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (підпункт 38.1.1 ("ґ") пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Згідно з підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону МТСБУ), повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про знаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. Встановлений підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язок водія транспортного засобу, причетного до ДТП, надати страховику повідомлення про ДТП передбачений законодавством із метою надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Зазначена норма вказує на право страховика щодо подання регресної вимоги, проте не вказує на безумовне стягнення сум у порядку регресу. У цій справі встановлено, що факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик визнав настання страхового випадку та сплатив страхове відшкодування. Отже, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання належать до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов`язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило б меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист. Такі висновки наведені у постанові Верховного Суду в складі Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №\~355/205/17, що є аналогічною цій справі. З огляду на викладене позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи із вказаних вище мотивів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed