Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути на свою користь заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та Заявою на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) у загальному розмірі 14 417,82 грн. та судові витрати у сумі 2102,00 грн. Позовні вимоги представник позивача мотивує тим, що 22.07.2014 р. міжАТ «Ощадбанк» і [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку, до умов якого відповідач приєднався підписавши Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, якими він погодився на одержання кредиту та його умови. На підставі чого, Банк встановив відновлювальну кредитну лінію у розмірі 13 000 грн. на строк 36 місяців, з процентною ставкою 28% річних на картковий рахунок з використанням платіжної картки. Відповідач отримав кредитні кошти на рахунок та використав їх. Проте, з боку відповідача має місце неналежне виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.11.2020 р. зурахуванням 3% річних становить 14 417,82 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить позов задовольнити, розглянути справу за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване поштове повідомлення з відміткою про отримання судової повістки, але про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відзив на позов не надіслав. Пункт 1 частини 8 ст. 128 ЦПК України передбачає, що днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку. За таких обставин, виходячи з вищевказаних вимог закону, відповідач вважається повідомленим про судове засідання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.04.2016 р. міжПАТ «Ощадбанк» і [PERSON] було укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який розміщений на інтернет-сторінці Банку www/oschadbank.ua, до умов якого відповідач приєднався підписавши Заяву про приєднання та Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії, за яким останньому було встановлено відновлювальну кредитну лінію у розмірі 13000, 00 грн. на строк дії платіжної картки, з процентною ставкою 28% річних на картковий рахунок, та може бути змінена, в порядку та на умовах визначених договором (а.с. 10-14). Згідно з пунктом 1.2. Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб для отримання Кредиту Клієнт особисто надає Банку Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту), оформлену за встановленою Банком формою та підписану Клієнтом, і документ згідно з визначеним Банком переліком. Цей Договір, в тому числі Заява на встановлення відновлювальної кредитної лінії (Кредиту) та інші документи, які є їх невід`ємними частинами є Кредитним договором, укладеним між Банком та Клієнтом. Відповідно до п. 1.5 Договору, кредитний договір діє до повного виконання Клієнтом всіх грошових зобов`язань за Кредитним договором. Перебіг строку кредитування починається з дати надання Банком Клієнту Кредиту/встановлення ліміту кредитування. Відповідно до пункту 1.23 будь-яке невиконання клієнтом умов договору породжує у банка право достроково відкликати кредит, а у клієнта створює обов`язок достроково погасити заборгованість за кредитом в повному обсязі та сплатити всі інші платежі, передбачені договором. Згідно з пунктом 1.28 Договору, у разі виникнення простроченої заборгованості за Картковим рахунком та Кредитом, її непогашення у строки, визначені Договором, Клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості Банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Позивач свої обов`язки виконав в повному обсязі, шляхом надання відповідачу можливості розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Як вбачається з розрахунку заборгованості, станом на 30.10.2020 р. у [PERSON] виникла заборгованість у загальному розмірі 14 417,82 грн., яка складається з наступного: - загальна сума заборгованості за основним боргом (кредитом) 14 417,82 грн.; - сума заборгованості за процентами за користування кредитом - 12 976,03 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом - 1 340,94 грн.; - заборгованість по комісії - 14 грн.; - розмір 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму простроченого кредиту 75,52 грн.; - розмір 3 % річних (згідно ст. 625 ЦК України) на суму нарахованих та несплачених процентів 11,33 грн. (а.с. 15). Наявність заборгованості у зазначеному розмірі підтверджується відповідними розрахунками, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст. ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то вразі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Як зазначено в ч. 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Разом з цим, з матеріалів справи вбачається невідповідність в зазначеннях позивачем у своїй позовній заяві деяких дат з датами, зазначеними в наданих до позову документах, а саме: згідно позовної заяви, позивач зазначає, що 22.07.2014 р. між АТ "Ощадбанк" та [PERSON] укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, а згідно заяви про приєднання № 899797 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, вказаний договір між позивачем та відповідачем було укладено 13.04.2016 р.; відповідно до позовної заяви, станом на 30.11.2020 р. загальна заборгованість відповідача перед банком складає 14 417,82 грн., а як зазначено в самому розрахунку, вказана заборгованість нарахована станом на 30.10.2020 р. З огляду на вищезазначене, суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, беручи до уваги вказані невідповідності, що унеможливлюють прийняття правильного вирішення справи, не знаходить підстав для задоволення позовних вимог. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, то відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed