overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

У січні 2018 року представник Публічного акціонернего товариства «Енергопостачальна компанія Одесаобленерго» звернулося до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], згідно якої просив: -стягнути на користь публічного акціонерного товариства "Енергопостачальна компанія Одесаобленерго" (65031, м. Одеса, вул. М. Боровського, 28 б, код ЄДРПОУ 00131713, ) з відповідача - [PERSON] ([INFO], ІПН [NUMBER], адреса: 65014, [ADDRESS]) вартість необлікованої електричної енергії у розмірі 116656,32 грн. на поточний рахунок із спеціальним режимом використання: 2603130413777 в Філія - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 328845, код ЄДРПОУ 00131713 та судові витрати. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Одесаобленерго», виступаючим як постачальник та відповідачем [PERSON], виступаючим як споживач електричної енергії, наявні договірні правовідносини. 07.08.2017 року уповноваженими представниками ПАТ «Одесаобленерго»

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

У січні 2018 р. представник ПАТ Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із даною заявою. В обґрунтування заяви зазначив, що заочним рішенням Оболонського р/с м. Києва від 12 вересня 2017 року позов ПАТ КБ „ПриватБанк" було задоволено. 20.10.2017 р. Оболонський районний суд міста Києва видав виконавчий лист на підставі вищевказаного рішення для подальшого його виконання. Проте, у вказаному виконавчому листі невірно вказано ІПН боржника [PERSON], а саме зазначено: «[NUMBER]» замість вірного: «[NUMBER]». Тому посилаючись на зазначені обставини, представник заявника просив суд виправити зазначену описку у виконавчому листі. Сторони в судове засідання не з'явились. Про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 3 ст. 369 ЦК України неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Суд вважає можливим розглянути питання про виправлення описки у виконавчому листі за відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив обставини, що викладені нижче. Заочним Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 12 вересня 2017 року позов ПАТ КБ „ПриватБанк" було задоволено. 20.10.2017 року Оболонський районний суд міста Києва видав виконавчий лист на підставі вищевказаного рішення для подальшого його виконання. Проте, у вказаному виконавчому листі невірно вказано ІПН боржника [PERSON], а саме зазначено: «[NUMBER]» замість вірного: «[NUMBER]». Згідно до ч. 1 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене суд вважає заяву представника ПАТ КБ «ПриватБанк» законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-15 00:00:00

У січні 2019\~р. Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк" (далі Банк) звернулось з вказаним позовом, у якому просить стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором №\~б/н від 13.01.2006\~р. у розмірі 115\~374,31 грн., посилаючись на те, що [PERSON] не виконує зобов`язань за зазначеним договором. Від [PERSON] заяви про визнання позову або відзив не надходили. Судом з`ясовано, що між Банком та [PERSON] було укладено договір б/н від 13.01.2006\~р., що підтверджується заявою [PERSON] від 13.01.2006\~р. про приєднання до Умов та Правил надання банківський послуг у ПриватБанку (далі Заява) (а.\~с.\~11). Як вбачається з Заяви, [PERSON] погодилась з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена з цим договором до його укладення та згодна з його умовами. Пунктами 6.5 та 6.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт ( [PERSON] ) зобов`язаний: погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором; у разі невиконання зобов`язань за договором, на вимогу Банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі прострочених кредитів і Овердрафту), оплату винагороди Банку (а.\~с.\~15). Зобов`язань за договором б/н від 13.01.2006\~р. з погашення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом [PERSON] належним чином не виконала, внаслідок чого у неї станом на 30.11.2018\~р. виникла заборгованість за вказаним договором у розмірі 115\~374,31\~грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 4 287,63\~грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом з 13.01.2006\~р. по 31.03.2018\~р. у розмірі 111\~086,68\~грн., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.\~с. 7-10). Доказів,\~які спростовували\~обставини,\~наведені у\~попередньому абзаці,\~ [PERSON] не подала. Відповідно до частини першої статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно зі статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Враховуючи викладене, Суд, приходить до висновку, що позовна вимога Банку до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягає задоволенню. На підставі статі 141 Цивільного процесуального кодексу України з [PERSON] на користь Банку у якості відшкодування судових витрат підлягає стягненню 1\~921,00\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

У січні 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві позивач вказав, що 01 березня 2013 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб у Великочорнокінецькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є суперечки, непорозуміння, з відповідачкою в них різні інтереси та несумісність характерів. Сімейні стосунки між ними припинені. Тому, [PERSON] просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про час та місце слухання справи. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів. Судом встановлено, що з 01 березня 2013 року сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрували в Великочорнокінецькій сільській раді Чортківського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є суперечки, непорозуміння, з відповідачкою в них різні інтереси та несумісність характерів. За час спільного подружнього життя належної сім`ї у них не склалося, подружні відносини стали неприязні. Спільного господарства вони не ведуть. Згідно вимог ч. 1 ст. 24, ч.ч. 3 та 4 ст. 56 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Фактичні обставини справи та відносини, що склалися між сторонами, свідчать про те, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження сім`ї є неможливим і це буде суперечити інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим і його слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що 02.03.1991 між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Великодворською сільською радою Талдомського району Московської області. Від шлюбу дітей не мають. З 1992 року кожен з подружжя живее окремим життям, сім'я припинила своє існування. Наміру на збереження шлюбу не має, примирення між нею та відповідачем неможливо. У зв'язку з цим просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає, не заперечує протии винесення заочного рішення, судові витрати просить віднести на її рахунок. Також просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу. Відповідач [PERSON] про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, своїх заперечень не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER], виданим Великодворською сільською радою Талдомського району Московської області, актовий запис №1 (арк. с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують з 1992 року,примиритися наміру позивач не має, суд приходить до висновку, про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач у заяві зазначила про вибір прізвища, тому суд залишає за нею прізвище, набуте під час реєстрації шлюбу "[PERSON]". Враховуючи те, що позивач просила віднести судові витрати на свій рахунок, судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

У січні 2019 року представник позивача звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, в якій просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача в порядку регресу суму у розмірі 21 141,32 гривень, сплаченої позивачем потерпілій стороні на відшкодування збитків, спричинених внаслідок ДТП, яка мала місце 06.06.2016 року о 16:40 по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, за участю автомобіля «ГАЗ-24», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ніссан», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, але звернувся до суду із заявою про підтримання позову, який просив розглянути у його відсутність, при цьому проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі відповідно до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ст. 22 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" МТСБУ відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотньої вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так судом встановлено, що 06.06.2016 року о 16:40 по вул. Миколаївська дорога в м. Одесі, відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю автомобіля «ГАЗ-24», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Ниссан», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 25 липня 2016 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні зазначеної ДТП. На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахованою не була та не було відшкодовано шкоду потерпілій особі. Згідно наказу № 11117 від 29.11.2017 року встановлено, що вартість матеріального збитку внаслідок пошкодження автомобіля «Ниссан», реєстраційний номер [NUMBER] складає 21 141,32 гривень, платіжне доручення № 1262206 від 30.11.2017 року. В порядку ст. 141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму судового збору в розмірі 1921,00 гривень, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Таким чином МТСБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної з вини власника транспортного засобу, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, у зв`язку з чим з відповідача в порядку регресу підлягають стягненню понесені позивачем збитки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У січні 2020 р. [PERSON] звернулась з вказаною заявою, у якій просить встановити факт її постійного проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , на час відкриття спадщини - [INFO] , посилаючись на те, що встановлення цього факту їй необхідно для оформлення спадщини після матері - [PERSON] . Бердичівська міська рада Житомирської області свої позиціє щодо зазначеної заяви не повідомила. Судом з`ясовано, що [PERSON] є матір`ю [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16.03.1966 р. та свідоцтвом про одруження від 19.03.2002 р. (а. с. 8, 9). [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12.01.2006 р. (а. с. 7). 18.07.2019 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Бердичівського районного нотаріального округу Пашинського О.М. з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , проте постановою від 23.07.2019 р. № 312/02-31 про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва у зв`язку з тим, що вона із заявою у встановлений шестимісячний строк на прийняття спадщини після смерті [PERSON] не зверталася (а. с. 14). Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином встановлення факту того, що [PERSON] постійно проживала з [PERSON] на час відкриття спадщини необхідно [PERSON] для оформлення спадщини після смерті [PERSON] . Згідно свідоцтва про право власності на житло від 29.06.2000 р. квартира за адресою: за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] (а. с. 12). З довідки від 03.01.2020 р. № 15 Приватного підприємства "Житлоремекс 2" випливає, що [PERSON] не зареєстрована, але постійно проживає з жовтня 2001 р. за адресою: [ADDRESS] (а. с. 13). З заява від 11.05.2020 р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] вбачається, що [PERSON] з жовтня 2001 р. проживала разом зі своїми батьками за адресою: [ADDRESS] , до дня їх смерті. Оцінивши зазначене вище, Суд приходить до висновку, що [PERSON] проживала з [PERSON] , яка померла [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , на день її смерті, тобто, зважаючи на частину другу статті 1220 Цивільного кодексу України (часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, Суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-11 00:00:00

У січні 2020 року [PERSON] , звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.12.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено актовий запис №1822 та видане відповідне свідоцтво, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, через канцелярію Святошинського районного суду м. Києва надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність позов підтримає в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище - " [PERSON] ". Відповідач в судове засідання не з`явився про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином надіслав заяву про відкладення розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2013 року про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві, складено актовий запис №1822 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] та сина - [PERSON] , [INFO] . За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по оплаті судового збору у розмірі 840,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

У січні 2020 року позивачка звернулася до суду із зазначеною вище позовною заявою, в якій зазначила, що 07 травня 2015 року між нею та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 70. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивачка посилаючись на те, що вони з відповідачем однією сім"єю не проживають та спільне господарство не ведуть, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з"явилися, кожен окремо звернувся до суду із заявами про розгляд справи у їхню відсутність, при цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у разі визнання відповідачем позову. Так судом встановлено, що 07 травня 2015 року між позивачкою та відповідачем, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 70. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Сторони однією сім`єю не проживають та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах суд вважає, що сім`я сторін існує формально та її збереження не можливе. При цьому відповідач проти задоволення позову не заперечував. На підставі викладеного позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-18 00:00:00

У січні 2021 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, відповідно до якого заявник [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області. Заява обгрунтована тим, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, у зв`язку із зазначенням у свідоцтві про народження заявника відомостей про батька, як " [PERSON] " остання позбавлена можливості оформити прийняту спадщину. Спір відсутній. Просить заяву задовольнити, справу розглянути за відсутності. Відповідно до заяви від 17 лютого 2021 року заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] проти вимог [PERSON] не заперечують, просять розглянути справу за відсутності. Інші заяви, клопотання учасників справи відсутні. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Із врахуванням доказів по справі суд приходить до слідуючих висновків. Заявником по справі є [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання в [ADDRESS] , батьками якої є [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] в м.Ніжині Чернігівської області, спадщину останнього згідно копії спадкової справи прийняли його діти-сини - [PERSON] , [PERSON] , дочка [PERSON] , при цьому у заявах [PERSON] та [PERSON] зазначено про прийняття спадщини батька і його рідною дочкою [PERSON] .. Повідомленням Державного нотаріуса Бахмацької районної державної нотаріальної контори Охрімець Л.П. від 20 листопада 2020 року відмовлено заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після [PERSON] у зв`язку з ненаданням документів на підтвердження родинних відносин з останнім. Вказані докази підтверджують, що [PERSON] , який помер [INFO] , є батьком заявника [PERSON] . Докази про наявність інших спадкоємців та спору про спадщину [PERSON] , інших осіб, які порушили або не визнають право заявника щодо предмету заяви,-відсутні, тобто встановлення факту не пов`язане з вирішенням спору про право, при цьому наявний спір про факт, який має безспірний характер і необхідний заявникові для реалізації спадкових прав, що є підставою для задоволення заяви та встановлення факту із врахуванням вимог заяви. Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Outcome: approved