Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON], третьої особи Нересницької сільської ради про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою. В позовній заяві зазначив, що відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28 лютого 2015 року за індексним №34315387 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (земельну ділянку), він являється власником земельної ділянки, площею 0,25 га. за кадастровим номером 2124484800:04:005:0239 з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою с. Нересниця, вул.. Крички, 36. Відповідач [PERSON] хоч і не являється суміжним землекористувачем з його земельною ділянкою, однак з невідомих йому причин самовільно перекрив проїзд до його земельної ділянки вулицею Довженка в с. Нересниця, встановивши на межі його земельної ділянки огорожу з металевої сітки, завширшки 5 метрів, на закопаних в землю трьох деревяних стовпцях. Порушення земельного законодавства та встановлених правил добросусідства вже було предметом розгляду по його заяві на засіданні постійної комісії Нересницької сільської ради від 28 липня 2015 року, за результатами якої відповідач [PERSON] погодився не робити перешкоди щодо перекриття підїзної дороги до його земельної ділянки, однак, відповідач на даний час перекрив дорогу, встановивши огорожу, що унеможливлює йому використовувати земельну ділянку, завезти на неї матеріальні добрива, переорати її та інше. З вулиці [PERSON] с. Нересниця заїхати на земельну ділянку не має фізичної можливості, так як в цьому перешкоджає рельєф, крутий схил, який проходить через всю його ділянку. Доступ до своєї земельної ділянки, площею 0,25 га. він може здійснювати виключно по історично наявній дорозі вулиці Довженка, в кінці якої в тупику відповідач встановив огорожу. Вважає дії відповідача незаконними, оскільки у відповідності з ч.1 ст. 321 Цивільного кодексу України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні. Просить суд зобовязати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, площею 0,25 га., кадастровий номер 2124484800:04:005:0239, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с.Нересниця, вул. Крички, 36, шляхом знесення самочинно встановленої огорожі в тупику на вулиці Довженка в с. Нересниця, завширшки 5 метрів, яка утримується на трьох деревяних стовпцях та яка виготовлена з металевої сітки. Позивач [PERSON] та його представники в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що огорожу він встановлював не самовільно, а на підставі рішення земельної комісії в присутності представників сільської ради. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що позивачем не надано жодних доказів, що він не має можливості заїжджати з вулиці [PERSON], і що там є великий схил. По вулиці Довженка, що веде до земельної ділянки [PERSON], дійсно стоїть огорожа, довжино 3-4 метри, яка встановлювалася комісією сільської ради. [PERSON] самовільно огорожу не встановлював. [PERSON] встановлював огорожу тому, що ця вулиця проходить через його земельну ділянку, яку він поділив між своїми дітьми і діти зробили дорогу до своїх будинків. Просить в задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи Нересницької сільської ради [PERSON] в судовому засіданні ствердив, що підїзна дорога в с.Нересниця по вулиці Довженка не передбачена і не повинна бути, оскільки така є з вулиці [PERSON]. Оскільки виникали постійні спори щодо підїзної дороги по вулиці Довженка, 24 березня 2016 року земельною комісією було прийнято рішення про перекриття дороги по вулиці Довженка, яка знаходиться на земельній ділянці, що колись належала [PERSON], та яку він потім розділив між своїми дітьми, і які вже потім зі своїх земельних ділянок виділили їх частину на проїзд. Спірна огорожа встановлювалась [PERSON], яка знаходиться безпосередньо перед земельною ділянкою [PERSON] На подальший розгляд справи представник не зявився, так як надав заяву про розгляд справи в його відсутності, а тому суд в порядку ст. 169 ЦПК України розглянув справу у його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Заслухавши сторін та дослідивши всі обставини справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що згідно паспорту громадянина України позивач [PERSON] зареєстрований в [INFO] (а.с.5-6). Крім того, позивач [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (кадастровий номер - 2124484800:04:005:0239), площею 0,25 га., в с. Нересниця, вул. В. Крички, 36,, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28 лютого 2015 року за індексним №34315387 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28 лютого 2015 року за індексним №34315546 (а.с.7-8). З проекту землеустрою щодо відведення у власність позивачу [PERSON] земельної ділянку, площею 0,25 га., в с. Нересниця, вул. В. Крички, 36 (а.с.9-26), вбачається, що даної земельної ділянки можливий підїзд як з боку вулиці [PERSON], так із боку вулиці Довженка. Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.12.2010 року [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах належить домоволодіння в с. Нересниця, вул. В. Крички (Підгора), 36 (а.с.28). Відповідно до засідання постійної комісії з питань охорони навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів та рекреації, та з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів та розвитку села Нересниця від 28 липня 2015 року було розглянуто заяву [PERSON], мешканця [INFO], щодо підїзної дороги до його земельної ділянки, яку перекриває сусідка [PERSON] Дану заяву було розглянуто на засіданні комісії 15.07.2015 року, де було вирішено вивчити дане питання, створивши додаткову комісію з виїздом на місце. 28.07.2015 року комісія виїхала на місце де знаходиться земельна ділянка [PERSON] в с. Нересниця, вул.. В.Крички, 36., при цьому були присутні [PERSON], мешканка с. Нересниця, вул. в.Крички, 37 та [PERSON], мешканець с. Нересниця, вул.. В.Крички, 36. Вислухавши думку громадян щодо перекриття підїзної дороги до земельної ділянки [PERSON], комісія запропонувала даним громадянам [PERSON] та [PERSON] дійти взаємної згоди і з даною пропозицією громадяни [PERSON] та [PERSON] погодилися та дійшли взаємної згоди, наголосивши, що перешкод щодо закриття підїзної дороги в подальшому [PERSON] чинити не буде (а.с.32). Згідно засідання постійної комісії з питань охорони навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів та рекреації, та з питань агропромислового комплексу, земельних ресурсів та розвитку села Нересниця від 23 листопада 2015 року було розглянуто заяву [PERSON] та встановлено, що вулиця Довженка є вулицею, яка провідна в глухий кут та доходить до земельної ділянки [PERSON] Громадянин [PERSON], мешканець с. Нересниця, вул.. В. Крички, 36, має доступ до земельної ділянки з вул.. [PERSON], так як житловий будинок і земельна ділянка знаходяться і зареєстровані [INFO] (а.с.93). Відповідно до протоколу №4 від 24 березня 2016 року засідання постійної комісії з питань охорони навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів та рекреації, та з питань агропромислового комплексу земельних ресурсів та розвитку села Нересниця було розглянуто заяву [PERSON], мешканки [INFO] щодо підїзної дороги до її земельної ділянки. Дану заяву комісією було розглянуто на місці в с. Нересниця по вул. В.Крчики, 35. Під час розгляду даної заяви комісією виявлено, що між [PERSON] та [PERSON] неприязні родинні відносини багато років і комісія неодноразово виїжджала на місце для врегулювання даної ситуації, однак [PERSON] та [PERSON] ніяк не можуть дійти до спільної згоди щодо підїзної дороги до їхніх земельних ділянок із боку вул. Довженка. Комісія вирішила закрити підїзд до їхніх земельних ділянок із боку вулиці Довженка, так як земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] знаходяться на вул. .[PERSON], 35 та вул. В.Крички, 36, де є наявна підїзна дорога (а.с.46, 91). Рішенням 3 сесії 7 скликання Нересницької сільської ради від 20 травня 2016 року за №200 було затверджено протокол №4 від 24 березня 2016 року постійної комісії з питань охорони навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів та рекреації, та з питань агропромислового комплексу земельних ресурсів та розвитку села (а.с.90). Факт знаходження огорожі з металевої сітки на підїзді до земельної ділянки позивача [PERSON] з боку вулиці Довженка в с. Нересниця підтверджується також оглянутою в судовому засіданні фото-таблицею (а.с.34). За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.2 ст.4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. У відповідності до норм ст..ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачений ст..118 ЗК України. За змістом вказаних норм громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки. Відповіднийорган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб'єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Частиною 2 статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В судовому засіданні встановлено, що на даний час позивач [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,25 га., в с. Нересниця, вул. В. Крички, 36, та розміщеного на ній житлового будинку, до яких можливий підїзд як з боку вулиці [PERSON], так і з боку вулиці Довженка, при цьому на даний час підїзд з вулиці Довженка до земельної ділянки позивача перекритий встановленою відповідачем [PERSON] огорожею на підставі протоколу №4 від 24 березня 2016 року засідання постійної комісії з питань охорони навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів та рекреації, та з питань агропромислового комплексу земельних ресурсів та розвитку села, який затверджений рішенням 3 сесії 7 скликання Нересницької сільської ради від 20 травня 2016 року за №200. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частини 3 статті 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин (п.34 ч.1 ст.26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»). В судовому засіданні також встановлено, що спір між сторонами виник з приводу порушення прав користування позивачем [PERSON] його земельною ділянкою в с. Нересниця, вул. В. Крички, 36 та підїзною дорогою з боку вулиці Довженка, яка веде до зазначеної земельної ділянки та будинку в с. Нересниця, вул. В.Крички, 36, Тячівського району, що виражається в перешкоджанні відповідачем [PERSON] в під»їзді до домоволодіння позивача шляхом встановлення ним на частині дороги огорожі з металевої сітки. Згідно до ст.60 цього Кодексу кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. А згідно до ст. ст. 58, 59 цього Кодексу докази повинні бути належними і допустимими. Доводи позивача та його представників щодо порушення права позивача з боку відповідача на належне користування підїзною дорогою з боку вулиці Довженка в с. Нересниця, яка веде до будинку та земельної ділянки позивача в с. Нересниця, вул. В.Крички, 36, Тячівського району, та належною на праві власності земельною ділянкою, матеріалами справи не стверджено, оскільки в судовому засіданні встановлено, що зазначений підїзд з боку вулиці Довженка до земельної ділянки позивача був загороджений відповідачем на підставі протоколу №4 від 24 березня 2016 року засідання постійної комісії з питань охорони навколишнього середовища, раціонального використання природних ресурсів та рекреації, та з питань агропромислового комплексу земельних ресурсів та розвитку села Нересниця, який затверджений рішенням 3 сесії 7 скликання Нересницької сільської ради від 20 травня 2016 року за №200, при цьому дане рішення сесії є чинним і позивач під час розгляду цивільної справи не ставив вимоги щодо його визнання протиправним та скасування. Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено. Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, суд вважає, що позивачем та його представниками в судовому засіданні не доведено факту порушення права позивача у користуванні дорогою з боку вулиці Довженка в с. Нересниця, яка веде до його будинку та земельної ділянки в с. Нересниця, вул. В.Крички, 36, Тячівського району саме з боку відповідача, а тому в задоволенні його позову слід відмовити в повному обсязі. Судові витрати в частині сплати судового збору слід покласти на позивача.

Outcome: dismissed