Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 08.12.2017 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, розірвано шлюб зареєстрований у Приморському районному у м. Одесі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області 8.09.2016 року, актовий запис №1649 між [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу присвоюються прізвища: йому - [PERSON]; їй - [PERSON], та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 640 грн. судового збору. Відповідач [PERSON] після ухвалення вказаного судового рішення звернувся до суду з заявою про винесення додаткового рішення по даній цивільній справі, вказавши, що в судовому рішенні не зазначено, яким чином та в якому порядку та в який строк, він має виконати дане судове рішення в частині стягнення з нього на користь позивачки відшкодування сплаченого нею судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним у задоволенні вимог заяви слід відмовити у зв'язку з наступним. Згідно ч. 1, ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Як вбачається із вказаної норми права вона містить вичерпний перелік підстав винесення додаткового рішення після проголошення рішення суду. Як вбачається з тексту резолютивної частини рішення суду від 08.12.2017 з відповідача на користь позивача було стягнуто 640 грн. судового збору. Згідно заяви відповідач просить винести додаткове рішення, вказавши, які саме дії та в який строк йому необхідно виконати судове рішення у вищевказаній частині. Зазначаючи, що він може в добровільному порядку виконати вказану вимогу судового рішення. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про виконавче провадження» - примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", тому з вказаної норми вбачається, що порядок виконання рішення суду боржнику у виконавчому провадженні роз'яснює виконавець. Крім того, боржник не позбавлений права в добровільному порядку виконати вимоги судового рішення, якщо стягував та боржник дійдуть згоди про добровільне відшкодування відповідачем по справі позивачу суму сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. 00 коп. Оскільки положення ст. 270 ЦПК України містять вичерпний перелік підстав винесення додаткового рішення після проголошення рішення суду, а додаткові роз'яснення щодо вчинених дій не входять до його переліку, тому в задоволенні вимог про винесення додаткового рішення необхідно відмовити.

Outcome: dismissed