Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

У червні 2013 року ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернулося до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 03.02.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] був укладений кредитний договір № SAMDN20000005576037, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1700,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 29.03.2013 року має заборгованість у розмірі 25719,44 грн., яку позивач просить стягнути з нього разом із судовими витратами в розмірі 257,19 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що за вказаним кредитним договором ним було сплачено останній платіж в листопаді 2008 року, і то не за своєю виною, а в зв»язку з вилученням позивачем зарплатної картки банкоматом, з якої списувалася заборгованість, просить застосувати позовну давність до заявлених вимог і відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, оцінивши та проаналізувавши всі надані докази, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 03.02.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] був укладений кредитний договір № SAMDN20000005576037, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 1700,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії картки до лютого 2009 року. Відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друг статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п'ята статті 261 ЦК України). Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252- 255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, скільки з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (стаття 261 ЦК України). За висновками Верховного Суду України про застосування ст. 257 ЦК України до правовідносин, у яких використовуються платіжні картки як спосіб надання/отримання кредитних коштів, викладеними у постанові від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, за таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту у повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки, а не закінченням строку дії договору. За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, враховуючи, що за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником частинами до 15 числа кожного місяця, а процентів - кожного 15 числа (включно) кожного календарного місяця, наступного за звітним, в рахунок якого вносяться кошти, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Судом встановлено, що [PERSON] перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та процентів за користування кредитом з листопада 2008 року, у зв'язку із чим у нього утворилась заборгованість за кредитним договором, строк дії картки до лютого 2009 року. У свою чергу банк звернувся до суду з позовом до нього 07.06.2013 року, пропустивши строк позовної давності. Відповідач [PERSON] надав суду заперечення, в яких просив застосувати строк позовної давності, тому на підставі ч.4 ст.267 ЦК України у задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв'язку зі спливом позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed