Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

27 вересня 2018 року, згідно відбитку штемпеля на конверті, [PERSON] звернулась до суду з позовом до Донецької обласної державної адміністрації, третя особа Селідівська міська рада, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла 29 листопада 2015 року. Позов обґрунтовано тим, що 29 листопада 2015 року померла матір позивача [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді недотриманої пенсії. Позивач, будучи єдиним спадкоємцем першої черги звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але постановою 18 вересня 2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з тим, що пропустила встановлений строк звернення в шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач вважає, що пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки не змогла вчасно виїхати з тимчасово окупованої території України. У звязку з зазначеним, позивач змушена звернутися до суду з позовом для визначення додаткового строку. Позивач в судове засідання не з?явилась. Разом з позовною заявою було подано письмову заяву, в якій позивач позов повністю підтримала, просила розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з?явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Селидівської міської ради просив розглянути справу за його відсутності, покладався на розсуду суду. Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість вимог позивача, перевіривши належність, допустимість, достовірність, достатність доказів, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити повністю з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29 листопада 2015 року в м. Донецьку померла [PERSON] (а.с.8), яка є матірю позивача. Останнє підтверджується копією свідоцтва про народження серії ІІ-НО № 346995, виданого Калінінським відділом РАЦС м. Донецька (а.с.9) та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.10). Згідно постанови Державного нотаріуса Сьомої донецької державної нотаріальної контори [PERSON] від 18 вересня 2018 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON], померлої 29 листопада 2015 року, оскільки був пропущений строк для прийняття спадщини встановлений законом терміном у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (а.с.12). Відповідно до ч.1 ст.1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно з спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частин 1,2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46\~цього Кодексу). Приписами частин 1 і 2 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється ч. 1 ст. 1270 ЦК України строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз'яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно зі ст. ст. 11, 58 - 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Посилання позивача на те, що причиною неподання заяви про прийняття спадщини була неможливість вчасно виїхати з тимчасово окупованої території України суд не приймає, оскільки така обставина не перешкоджає поданню заяви у встановлений законом строк. Крім того, суд враховує, що заявник звернулась до нотаріуса з відповідною заявою через значний проміжок часу - майже через три роки після смерті [PERSON], при цьому не зазначивши інших поважних причин пропуску строку. Враховуючи, що позивач не надала належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо поважності пропуску строку прийняття спадщини, не навела поважності причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо подання заяви про прийняття спадщини, суд приходить до висновку, що вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягають. Крім зназначеного вище, позивач не зазначила, яким чином відповідач порушив, невизнав або оспорив її права, свободи чи законні інтереси та чому позов пред'явлено саме до Донецької обласної державної адміністрації. За приписами ст. 51 ЦПК України суд позбавлений можливості за власною ініціативою вирішити питання щодо заміни неналежного відповідача. Від позивача не надходило до суду клопотання про заміну відповідача на іншого, тому суд вважає, що позивачем не доведено суду підстав звернення саме до цього відповідача та порушення останнім прав позивача, що також є підставою для відмови у задоволенні позову.

Outcome: dismissed