Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

У вересні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» (далі - ПАТ «Радикал Банк») звернулося до суду з позовом до поручителя [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову вказували на те, що 14.01.2015 року між ПАТ «Радикал Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» (далі - ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР») було укладено кредитний договір №2592/2/980 за яким останнє отримало від банку 492 000 грн., під 27% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості 14.01.2017 року. Для забезпечення виконання позичальником зобов'язань, взятих на себе за кредитним договором між ПАТ «Радикал Банк» та [PERSON], 14.01.2015 року укладено договір поруки №ДП-2592-1 за умовами якого поручитель зобов'язується відповідати перед позичальником за належне виконання ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» взятих на себе зобов'язань у тому ж обсязі, що і боржник. ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» одержало кошти, отримані в кредит, при цьому не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом, відповідно до розрахунку станом на 15.08.2016 року становить 601 595 грн. 89 коп. Таким чином, ПАТ «Радикал Банк» просило про стягнення з поручителя [PERSON] існуючої заборгованості за кредитним договором та понесених судових витрат. Представник ПАТ «Радикал Банк» у судовому засіданні підтримала позов та просила задовольнити вимоги банку з підстав викладених у позовній заяві. При цьому, заперечила щодо припинення поруки, оскільки на її думку повідомлення банку за вих. №875/15 від 29.05.2015 року про порушення зобов'язання по кредитному договору та вимога про усунення такого порушення є листом банку, що носить рекомендаційний характер, оскільки в подальшому банк не визнав таку заборгованість простроченою. Таким чином, банк вважає, що звернення до Оболонського суду з позовом до поручителя відбулось протягом шестимісячного строку, який слід обраховувати від дати звернення банку до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення всієї заборгованості (строкової та простроченої), а саме 29.02.2016 року. [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду заперечення проти позову акцентуючи увагу на тому, що у повідомленні ПАТ «Радикал Банк» від 29.05.2015 року про порушення зобов'язань за кредитним договором, яке було направлено, в тому числі поручителю чітко вказано, що це вимога, а тому на думку останньої за умови пред'явлення банком вимоги про дострокове виконання зобов'язання з повернення кредиту, змінюється в односторонньому порядку строк виконання основного зобов'язання й порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позов до поручителя протягом шести місяців від зміненої дати виконання основного зобов'язання. А отже, ПАТ «Радикал Банк» не звернулося до суду на протязі шести місяців, як того вимагає ч. 4 ст. 599 ЦК України, що і стало підставою для припинення поруки. Представник відповідача в судовому засіданні заперечувала проти позову. Суд заслухавши пояснення представника ПАТ «Радикал Банк», вивчивши письмові заперечення [PERSON], перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, встановив наступне. 14.01.2015 року між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» було укладено кредитний договір №2592/2/980. Відповідно до умов кредитного договору банк надав ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» кредит в сумі 492 000 грн., під 27% річних з кінцевим терміном погашення заборгованості 14.01.2017 року. За п. 2.3 Договору позичальник здійснює повернення кредиту платіжними дорученнями на відкритий йому Позичковий рахунок у строки визначені графіком погашення, що наведений у Додатку №1. Відповідно до додатку №1 до кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. Згідно з п. 2.6.2, п. 2.6 Кредитного договору проценти за користування Кредитом нараховуються з дня перерахування коштів з позичкового рахунку до моменту фактичного повернення кредиту (в тому числі і за період прострочення терміну (строку) остаточного погашення Кредиту, зазначеного в п. 1.1.2 цього Договру). Відповідно до п.п. 2.6.3, п. 2.6 Кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються у валюті кредиту не рідше одного разу в місяць та/або в останній робочий день місяця за період з дати першого перерахування коштів з позичкового рахунку по день, що передує даті нарахування (по останній календарний день поточного місяця), та надалі за період з дати попереднього нарахування (першого числа поточного місяця) по останній календарний день поточного місяця (по день, що передує даті нарахування), а також в день остаточного повернення кредиту. За п. 4.2 Кредитного договору у разі несвоєчасного погашення кредиту, сплати процентів та комісій, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі подвійної процентної ставки, визначеної в п. 1.1.3 цього Договору, від суми відповідного непогашеного платежу за кожен день прострочення виконання, за реквізитами та у день, вказаними кредитодавцем, але не більшої подвійної облікової ставки НБУ. Згідно п. 4.5 Кредитного договору у разі порушення позичальником умов зазначених в п. 3.3.19 цього Договору, позичальник сплачує кредитодавцю пеню в розмірі 0,03% від суми, визначеної п. 1.1.1 цього Договору, за кожен день відсутності у Кредитодавця документів, що підтверджують страхування заставного майна. В судовому засіданні встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надав ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» 492 000 грн., що підтверджується меморіальним ордером №3605 від 14.01.2015 року та виписками з особових рахунків позичальника. У порушення умов кредитного договору, ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» взяті на себе зобов'язання належним чином не виконувало. Згідно наданого розрахунку заборгованість по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом станом на 15.08.2016 року становить 601 595 грн. 89 коп. з яких: 408 900 - кредитна заборгованість, 92 158 грн. 48 коп. - заборгованість по процентам, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 57 846 грн. 84 коп., пеня за прострочення сплати процентів - 15 680 грн. 77 коп., пеня за порушення умов п. 3.3.19 Кредитного договору - 27 010 грн. 80 коп. В забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» за кредитним договором 14.01.2015 року між ПАТ «Радикал Банк» та [PERSON] укладено договір поруки №ДП-2592-1. У відповідності до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами у відповідності до ст. 629 ЦК України. Окрім того, відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При цьому, відповідно до ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом так і від будь-кого з них окремо. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України). У відповідності до договору поруки №ДП-2592-1 від 14.01.2015 року укладеного між ПАТ «Радикал Банк» та [PERSON] поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» усіх його зобов'язань, що виникли з кредитного договору №2592/2/980 від 14.01.2015 року. За п. 5.1 Договору поруки, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником та поручителем своїх зобов'язань перед кредитодавцем. Відповідно до ч.1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Припинення поруки пов'язане, зокрема, із закінченням строку її чинності. За змістом ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Отже, порука - це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора. Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст.ст. 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов'язань боржника не свідчать про те, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч.4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми ч.4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Так, під виконанням сторонами зобов'язання слід розуміти здійснення ними дій з реалізації прав і обов'язків, що випливають із зобов'язання, передбаченого договором. Отже, "основне зобов'язання" - це не зміст кредитного договору, а реально існуючі правовідносини, зміст яких складають права та обов'язки сторін кредитного договору. Як установлено судом, ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» (а відтак і поручитель) взяли на себе зобов'язання повернути суму кредиту з відповідними процентами до 14.01.2017 року, сплачуючи її щомісячними платежами згідно з графіком платежів. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Крім того, згідно п.п. 3.2.7 кредитного договору банк залишив за собою право вимагати від позичальника дострокового погашення кредиту, сплати процентів за його використання та можливих штрафних санкцій. Аналіз ст. 559 ЦК України дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може. Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя. Зазначена позиція збігається з позицією Верховного Суду України виказаною у Постанові від 17.09.2014 року у справі №6-53цс14. Заперечуючи проти позову, [PERSON] відлік терміну дії поруки здійснює від 29.05.2015 року, а саме з часу направлення ПАТ «Радикал Банк» Повідомлення позичальнику про порушення зобов'язань по кредитному договору та вимогу про усунення такого порушення протягом 10 днів з моменту отримання цього повідомлення. З матеріалів справи вбачається, що 29.02.2016 року ПАТ «Радикал Банк» звертався до Господарського суду Київської області з позовом до ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» про стягнення всієї суми заборгованості. Обґрунтовуючи позовні вимоги та вказуючи, що банк і позичальник не трактували повідомлення від 29.05.2015 року про порушення зобов'язань по кредитному договору як настання відкладальної обставини, внаслідок якої строк виконання змінився, ПАТ «Радикал Банк» насправді відраховує термін дії поруки від дати звернення банку до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення всієї суми заборгованості (строкової та простроченої), а саме з 29.02.2016 року. При цьому, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Оболонського районного суду м. Києва позовна заява ПАТ «Радикал Банк» до [PERSON], третя особа - ТОВ «Українсько-Німецьке спільне підприємство «ШМАЙСЕР» про стягнення заборгованості за кредитним договором внесена до системи автоматизованого розподілу 05.09.2016 року. Надіслання позовної заяви ПАТ «Радикал Банк» із вимогами до [PERSON] до Оболонського районного суду м. Києва після спливу строку дії поруки 01.09.2016 року підтверджується також відтиском штампу поштового відділення на конверті (а.с. 28). За таких обставин, з огляду на терміни звернення ПАТ «Радикал Банк» до суду з вимогою про стягнення коштів із поручителя, проходження більше шести місяців з часу вимоги від позичальника дострокового погашення кредиту, суд вважає поруку [PERSON] припиненою. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed