Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

Представник позивача [PERSON], яка діє відплвідно до довіреності 119/2021 від 08.12.2020 та № 447/2021 від 01.03.2021, звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] , про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення в сумі 13166,11 гривень та сплаченого судового збору в сумі 2102 гривні. Свої позовні вимоги представник позивача обгрунтовує тим, що 21 червня 2017 року, уповноваженими представниками Рокитнянського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» при проведенні перевірки дотримання споживачами Правил, за адресою: [ADDRESS] , у присутності [PERSON] , було виявлено факт порушення Правил, що проявлялось у виді самовільного підключення електропроводки, електроустановок струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача без порушення схеми обліку, шляхом приєднання безоблікового кабеля до нежитлової будівлі без обліку за вказаною адресою. Договір на постачання електричної енергії до вказаного домогосподарства було укладено з [PERSON] . Однак, відповідно до довідки, виданою Житньогірською сільською радою № 156 від 29 березня 2019 року, ПрАТ «Київобленерго» стало відомо, що [PERSON] та [PERSON] належить по 1/2 частині житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На даний час у зазначеному житловому будинку ніхто не проживає, місце перебування власників сільській раді невідоме. Відповідно до пункту 53 Правил (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії, порушення цих правил на місці виявлених порушень у присутності споживача оформлюється акт порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт, в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками енергопостачальника електричної енергії. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. На підставі виявленого порушення Правил та у відповідності до пункту 53 ПКЕЕН, уповноваженими представниками Рокитнянського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» було складено Акт № К 034369 від 21 червня 2017 року. Факт порушення зафіксовано в графічній схемі, яка відображена в Акті про порушення та на фото. Відповідачці [PERSON] було роз`яснено її права, щодо даного акту. Зауважень щодо складеного Акту № К 034369 від 21 червня 2017 року від [PERSON] не надійшло, про що свідчить її підпис у пункті 9 Акту. Відповідно до протоколу №38 засідання комісії з розгляду актів від 21 липня 2017 року, прийнято рішення про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої електроенергії внаслідок порушення Споживачем ПРРЕЕ відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 за № 562 (далі Методика) з наступними змінами та доповненнями. Вартість недорахованої електричної енергії складає 13166,11 гривень. Повідомлення про оплату вартості недорахованої електричної енергії, встановленої відповідно до рішення комісії (протокол №38 від 21 липня 2017 року) по акту порушення № К034369 від 21 червня 2017 року надіслані відповідачу та є різновидом претензії, однак залишилось без задоволення. У зв`язку з несплатою вартості недонарахованої електричної енергії, відповідачам надіслано Претензії. Так, [PERSON] надіслана претензія №197 від 21 вересня 2017 року, а [PERSON] - претензія № 198 від 21 вересня 2017 року. В подальшому, такі претензії повторно надсилались [PERSON] (16 грудня 2019 року і 16 квітня 2020 року) та [PERSON] (16 грудня 2019 року і 16 квітня 2020 року). Оскільки відповідачами у добровільному порядку вартість недонарахованої електричної енергії сплачена не була, позивач звернувся до суду з позовом про її стягнення. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала та просила йогго задовольнити, посилаючись на викладені у ньому факти. Зокрема, зазначила, що акт про порушення № К 034369 від 21 червня 2017 року було складено у присутності трьох працівників ПрАТ "Київобленерго" та за участю відповідачки [PERSON] .. Факт виявлення порушення споживачем Правил користування електричною енергією для населення зафіксовано в графічній схемі, яка відображена в акті про порушення та на фото, що є додатками до акту та містяться у матеріалах справи. На засідання комісії з розгляду актів від 21 липня 2017 року відповідачка [PERSON] не з`явилася. Комісія кваліфікувала що порушення правил виникло у зв`язку з порушенням споживачами правил користування електричною енергією. Представник позивача вважає правильними те, що при обрахуванні суми збитків було застосовано вимоги пункту 3.1.5 Методики та було нараховано заборгованість за спожиту електроенергію з 22 червня 2016 року по 22 червня 2017 року, тобто за рік до виявлення порушення правил користування споживачем електроенергії. Згідно з Методикою вартість спожитої електроенергії вираховується у тому випадку коли виявлено порушення спроживачем правил користування електричною енергією у виді самовільного підключення без порушення схеми обліку шляхом приєднання безоблікового кабеля. Право власності на будинок, до якого самовільно було підключено безобліковий кабель, встановлено відповідно до довідки, наданої сільською радою. Інші перевірки права власності на житловий будинок не проводились. Чи здійснювалася працівниками РП перевірка робочих приладів відповідача у її будинку їй не відомо, оскільки при огляді не була присутня. Крім того, зазначений факт не має відношення до розрахунку вартості необлікованої електричної енергії. Відповідачеві [PERSON] була відома дата і час проведення засідання комісії з розгляду актів, однак остання на неї не з`явилась. Разом з тим представником позивача 06 квітня 2021 року подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позовні вимоги до відповідачів зменшені з 13166,11 гривень до 10008,06 гривень. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що будинок за адресою: [ADDRESS] , належав її бабусі - [PERSON] , яка померла 12 років тому. Після смерті бабусі право власності на вказаний будинок чи його частину на неї оформлено не було. Постійно у вказаному будинку вона не проживає, але зареєстрована за вказаною адресою. Ніякого втручання у систему підведення електропостачання до будинку вона не здійснювала, оскільки фізично цього зробити не могла. Ким та коли було підключено кабель елекропостачання до будинку в обхід лічильника їй не відомо, про що вона повідомляла працівників, які складали акт. Про час проведення засідання комісії вона було повідомлена, але того дня засідання комісії не відбулося. Про час проведення засідання комісії додатково вона повідомлена не була, а тому і не була на ньому присутня. У задоволенні заявленого до неї позову просить відмовити, оскільки договір на постачання електроенергії до будику бабусі вона не укладала та втручання в систему електропостачання будинку не здійснювала. Пояснення відповідачки [PERSON] підтримав і її представник [PERSON] , який просив суд звернути увагу на факт відсутності права власності на будинок чи його частину у відповідачки, інтереси якої він представляє. Також просив відмовити у задоволенні позову, оскільки доказів підключення безоблікового кабелю до будинку саме [PERSON] позивачем не надано. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що будинок за адресою: [ADDRESS] , належав її матері - [PERSON] , яка померла 12 років тому. Після смерті мами право власності на будинок чи його частину вона не оформляла та за вказаною адресою не зареєстрована та не проживає. Фактично з 09 серпня 1996 року і до цього часу вона зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Ніякого втручання у систему підведення електропостачання до будинку матері вона не здійснювала і їй не відомо коли та ким було підключено кабель електропостачання будинку в обхід лічильника. Про дату та час засідання комісії по розгляду акту вона повідомлена не була, а тому і не була на ньому присутня. У задоволенні заявленого до неї позову просить відмовити, оскільки ніякого відношення до факту неправомірного підключення електропостачання до будинку вона не має. Договір на постачання електроенргії до зазначеного у позові будинку вона не укладала. 06.04.2021 відповідачем у справі [PERSON] через канцелярію суду подано заяву, якою вона просить застосувати до вказаних правовідносин строк позовної давності. Свідок [PERSON] пояснив суду, що він виявив факту підключення безоблікового кабелю до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . В той час у будинку проживала [PERSON] , яка також була при цьому присутня. Акт про підключення безоблікового кабелю до домоволодіння складався у його присутності та присутності [PERSON] . Зауважень від останньої не надходило, про що свідчить її підпис у акті. Про дату розгляду комісією акту [PERSON] була повідомлена, але на засідання комісії не з`явилася. Аналогічні пояснення з приводу виявлення підключення безоблікового кабелю до домоволодіння у с. Житні Гори, надали суду і свідки [PERSON] та [PERSON] . На засіданні камісії з розгляду акту вони присутні не були. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідачів та свідків, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судом встановлено, що 21 червня 2017 року уповноваженими представниками Рокитнянського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго» при проведенні перевірки дотримання споживачами Правил користування електричною енергією для населення, було виявлено факт порушення цих Правил особами, які проживали у домоволодінні за адресою: [ADDRESS] , що проявлялось у виді самовільного підключення електропроводки, електроустановок струмоприймачів до електричної мережі енергопостачальника або іншого споживача з порушення схеми обліку, шляхом приєднання безоблікового кабеля до будівлі без обліку, поза лічильником. Відповідно до пункту 53 Правил (чинних на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення уповноваженими представниками постачальника електричної енергії, порушення цих правил на місці виявлених порушень у присутності споживача оформлюється акт порушень. Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві. У разі відмови споживача підписати акт, в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками енергопостачальника електричної енергії. Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. Акт про порушення ПКЕЕН розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника. На підставі виявленого порушення Правил та у відповідності до пункту 53 ПКЕЕН, уповноваженими представниками Рокитнянського районного підрозділу ПрАТ «Київобленерго», в присутності [PERSON] було складено Акт № К 034369 від 21 червня 2017 року. Факт порушення зафіксовано в графічній схемі, яка відображена в Акті про порушення та на фото. Відповідно до протоколу №38 засідання комісії з розгляду актів від 21 липня 2017 року прийнято рішення, про визначення та нарахування вартості обсягу не облікованої електроенергії внаслідок порушення Споживачем ПРРЕЕ відповідно до Методики, затвердженої постановою НКРЕ України від 04.05.2006 за № 562 (далі Методика) з наступними змінами та доповненнями, вартість недорахованої електричної енергії складає 13166,11 гривень. Засідання комісії по розгляду акта було проведено без участі відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] була повідомлена про засідання комісії з розгляду акта на 13 липня 2017 року, про що окремо зазначено пункту 9 акту, однак у зазначений день засідання комісії не відбулося. Акт було розглянуто на засіданні комісії 21 липня 2017 року, що підтверджується протоколом засідання комісії №38. Про проведення засідання комісії 21 липня 2017 року [PERSON] повідомлено не було, що було підтверджено в судовому засіданні представником позивача. [PERSON] при фіксуванні порушення присутня не була та про проведення засідання комісії з розгляду акту на 13 липня 2017 року та 21 липня 2017 року не повідомлялась. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що проведення засідання комісії з розгляду акту без участі заінтересованих осіб [PERSON] та [PERSON] , при відсутності підвердження належного їх повідомлення про дату, час та місце засідання, є порушення прав останніх. Зокрема, [PERSON] та [PERSON] було позбавлено можливості надати пояснення та заперечення щодо факту їх вини в підключенні безоблікового кабелю до домоволодіння. Також комісією по розгляду акту не враховано факт укладення договору на постачання електричної енергії до вказаного домогосподарства з [PERSON] , яка на час виявлення та фіксування факту самовільного підключення домоволодіння до електропостачання шляхом накиду електрокабелю поза лічильником, померла. В подальшому, з метою відшкодування вартості необлікованої електричної енергії, повідомлення про оплату вартості необлікованої електроенергії, винесене відповідно до протоколу №38 від 21 липня 2017 року засідання комісії з розгляду акту, було направлено [PERSON] . У зв`язку з несплатою вартості недонарахованої електричної енергії, відповідно до надісланого повідомлення, [PERSON] надіслана претензія №197 від 21 вересня 2017 року. Того ж дня така сама претензія надіслана і на ім`я [PERSON] (претензія № 198 від 21 вересня 2017 року), хоча остання була вже померлою. В подальшому, такі претензії повторно надсилались [PERSON] (16 грудня 2019 року і 16 квітня 2020 року) та [PERSON] (16 грудня 2019 року і 16 квітня 2020 року). Надсилання зазначених претензій на адреси відповідачок представник позивача обгрунтовує тим, що відповідно до довідки № 156 від 29 березня 2019 року, виданою Житньогірською сільською радою, останнім належить по 1/2 частині житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, при надсиланні претензій відповідачам, позивачем не встановлено дійсних власників житлового будинку на момент виявлення порушення та на час підготовки позову до суду. Також позивачем не спростовано пояснення відповідачів, що право власноті на будинок після смерті [PERSON] вони не оформляли та не надано суду доказів, що саме відповідачі є власницями чи співласницями домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . Крім того позивачем не надано суду безеперечних доказів того, що саме відповідачі здійснили підключення безоблікового кабелю до домоволодіння та користувалися необлікованою електричною енергією. Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 83 ЦК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Під час розгляду зазначеної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та виконання обов`язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та заявлення клопотань. Разом з тим, судом встановлено, що між сторонами спору виникли правовідносини у сфері постачання та споживання електроенергії, які регулюються статтею 714 ЦК України, Законом «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 06.07.1999 (надалі ПКЕЕН), Порядком визначення розміру і відшкодування збитків, завданих електропостачальнику внаслідок розкрадання електричної енергії, затвердженим постановою Кабінету міністрів України № 122 від 08.02.2006, Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 (далі Методика), чинними на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до статті 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією згідно із законодавством України. Споживач енергії несе відповідальність за шкоду, заподіяну енергопостачальнику внаслідок невідповідності технічного стану електроустановок споживача та/або схеми живлення споживача вимогам нормативно-технічних документів, згідно з умовами договору. Статтею 27 зазначеного Закону України встановлено відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику та визначено, що правопорушеннями в електроенергетиці, серед іншого є порушення вимог нормативно-правових актів, нормативно-технічних документів, нормативних документів з питань технічної експлуатації електричних станцій і мереж, енергетичного обладнання і мереж суб`єктів електроенергетики та споживачів енергії, виготовлення, монтажу, налагодження та випробування енергоустановок і мереж, виконання проектних робіт на енергоустановках і мережах; крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку; пошкодження приладів обліку; порушення правил користування енергією. Відповідно до пункту 48 Правил користування електричною енергією для населення, побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку. З наведеного вбачається, що у позивача наявні належні підстави для пред`явлення позову про стягнення вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення. Вирішуючи даний спір суд враховує наступні положення чинного законодавства України. Положеннями частини першої статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною першою статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. (частина перша статті 77 ЦПК України) Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. (частин друга статті 78 ЦПК України) Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідальність особи у вигляді обов`язку відшкодувати завдані збитки наступає лише за наявності в сукупності певних умов, які разом утворюють склад правопорушення, а саме: противоправної поведінки, шкоди, причинного звязку між поведінкою і шкодою, вини. Згідно з актом № К 034369 від 21 червня 2017 року відповідачам ставиться у провину те, що ними здійснено самовільне підключення домоволодіння до систеси електропостачання позивача, зокрема приєднання шляхом накиду безоблікового кабелю. Факт здійсненння самовільного підключення, домоволодіння до електропостачання, зокрема приєднання шляхом накиду безоблікового кабелю, у суду сумнівів не викликає. Однак, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що саме відповідачами здійснено самовільне підключення шляхом накиду безоблікового кабелю. Також суду не надано належних та беззаперечних доказів того, що саме [PERSON] та [PERSON] є тими споживачами, які використовували необліковану електроенергію. Також судом враховано, що ні [PERSON] ні [PERSON] не є споживачами електроенергії за зазначеною у позові адресою та з ними не укладено відповідні договори. Крім того, [PERSON] з 09 серпня 1996 року і до цього часу зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №23 від 18 лютого 2021 року, виданою старостою сіл Луб`янка, Любка та Першотравневе Білоцерківського району Київської області. Крім того, жодна з відповідачок не є спеціалістами у системі електрозабезпечення та самостійно здійснити самовільне підключення домоволодіння до системи електропостачання позивача не могли. Для здійснення такого підключення необхідні спеціальні знання та обладнання. З огляду на викладене, позов про стягнення з відповідачів вартості електричної енергії не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією для населення, задоволенню не підлягає. З приводу клопотання відповідача [PERSON] про застосування до вказаних правовідносин строк позовної давності, суд вказує на наступне. Стаття 256 Цивільного кодексу України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність згідно статті 257 ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Порядок обчислення позовної давності не може бути змінений за домовленістю сторін. Статтею 261 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. В судовому засіданні встановлено, що 21.06.2017 уповноваденими правцівниками позивача було виявлено факт безоблікового приєднання до домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що вказує на те, що саме 21.06.2021 позивач довідався про порушення свого права. З штампа вхідної кореспондеції на позовній заяві встановлено, що позовна заява в суді зареєстрована 24.06.2020 та направлена до суду була поштовим відправленням, який відправлено Укрпоштою 22.06.2020, тобто з пропуском строку позовної давності. Разом з тим суд вказує на те, що виходячи з вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права позивача та встановлення вини відповідача. Тобто, перш ніж застосовувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду та чи встановлено вину відповдіача у порушенні вказаного права або охоронюваного законом інтересу позивача. Якщо таке право чи інтерес не порушені, або вини відповідачів у їх порушенні не встановлено, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено порушення прав та законних інтересів позивача саме відповідачами [PERSON] та [PERSON] , суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості без застосування до вказаних правовідносин наслідків спливу строку позовної давності. Понесені позивачем по справі судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2102 грнивень у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, покладаються на позивача, а отже, відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed