Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

25 вересня 2015 року позивачі звернулися до Центрального райнного суду м.Миколаєва із позовом до [PERSON], [PERSON], Територіальної громади - Адміністрації Центрального району м.Миколаєва, за участі третьої особи Товарно-універсальної біржі "Клондайк" про визнання договору купівлі продажу нерухомого майна, а саме житловий будинок [ADDRESS] дійсним. В обгрунтування позовних вимог позивачі вказали, що на Товарно-універсальної біржі "Клондайк", 17.01.2001 року згідно договору купівлі-продажу №278, [PERSON] за 4500,00 грн. придбала житловий будинок [ADDRESS] у [PERSON] та [PERSON]. Договір зареєстровано у Миколаївському БТІ за реєстровим номером 11302 від 22.05.2001 року. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її істотних умов та виконали умови договору, але на час укладання договору сторони ухилились від нотаріального посвідчення, оскільки керувались нормами діючого на той час ЗУ "Про товарну біржу". [INFO] року [PERSON] померла. В теперішний час позивачі не мають можливості реалізувати свої права на спадкування, в зв'язку з тим, що нотаріусами не визнається правомірність договору купівлі-продажу від 17.01.2001 року, тому позивачі просили суд визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна №278 дійсним. У судове засідання сторони не з'явились, від представника позивачів надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вказав, що на задоволенні позову наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день слухання справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили. Третя особа у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила. Справа розглядалася судом у порядку заочного провадження з дотриманням вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, оглянувши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 17.01.2001 року між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] яка діяла від імені [PERSON] на Товарно-універсальної біржі "Клондайк" був укладений договір № 278 купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] який належав: 67/100 частин житлового будинка належали [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу посвідченого 03.04.1991 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 2-739, зареєстрованого ММБТІ 09.04.1991 року за реєстровим № 11301, а 33/100 частини житлового будинка належали [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 26.12.1989 року Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою за реєстровим № 3-4697, зареєстрованого ММБТІ 26.03.1991 року за реєстровим № 11301 /а.с.12/. Цей Договір купівлі-продажу житлового будинку був зареєстрований у «Журналі реєстрації біржових угод» за № 278 від 17.01.2001 року, право власності на житловий будинок з усіма прилеглими побудовами та спорудами зареєстровано за позивачем у БТІ 22.05.2001 року за № 11302 /а.с.13/. [INFO] року [PERSON] померла, згідно свідоцтва про смерть /а.с.14/. Спадкоємцями після смерті [PERSON] є її чоловік [PERSON] та діти [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки від 29.01.2015 року, виданої ТОВ ЖЕК "Соляні" спадкоємці на час відкриття спадщини проживали та були зареєстровані разом із спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] /а.с.6/. Згідно зі ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу, одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно положень ч. 2 ст.47 ЦК Української РСР 1963 року якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Аналогічне за змістом положення містить ч.2 ст.220 ЦК України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. На підставі вищевикладеного суд, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими та підлягають задоволенню. Приймаючи до уваги, що позивачами не заявлені вимоги про відшкодування судового збору за розгляд справи, у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідачів, разом з тим суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутися в подальшому з заявою для вирішення питання про розподіл судових витрат.

Outcome: approved