Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання фізичної особи безвісно відсутньою, в якій зазначає, що з 1998 року вона проживала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Під час шлюбу у них народилися діти: син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. 16.06.2006 року шлюб з [PERSON] був розірваний згідно рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області. Відповідно до виконавчого листа № 2-145/06 від 16.06.2006 року, виданого Червоноармійським районним судом з [PERSON] на її користь присуджені аліменти на дітей. В лютому 2011 року [PERSON] поїхав на заробітки до м. Москви Російської Федерації і на даний час його місцезнаходження невідомо. Згідно листа Червоноармійського РВ УМВС в Житомирській області [PERSON] з 30.08.2012 року і по даний час перебуває в державному розшуку. На підставі викладеного, просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженця с. Стара Олександрівка Червоноармійського району Житомирської області безвісно відсутнім В судовому засіданні заявниця свою заяву підтримала з вищезазначених підстав і просила її задовольнити, посилаючись на те, що це їй потрібно для отримання від держави соціальної допомоги на дітей. Представник заінтересованої особи не заперечувала щодо задоволення заявлених вимог. Заінтересована особа-відділ РАЦС Червоноармійського районного управління юстиції в судове засідання не з'явилася, про місце і час його проведення належним чином повідомлена, надіслала суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без участі їх представника, позовні вимоги визнає повністю. Вислухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, показання свідків та перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше число наступного року. Судом встановлено, що згідно заочного рішення Червоноармійського районного суду Житомирської області від 16.06.2006 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожитково мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2006 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до довідки відділу ДВС Червоноармійського РУЮ в Житомирській області від 08.08.2014 року, [PERSON] ухиляється від сплати аліментів. З довідки, виданої виконавчим комітетом Ялинівської сільської ради № 310 від 08.08.2014 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований в с. Стара Олександрівка Червоноармійського району, але не проживає, інформацією про місце перебування останнього сільська рада не володіє. Згідно довідки № 2667 від 13.08.2014 року, виданої Червоноармійським РВ УМВС України в Житомирській області, [PERSON] перебуває в державному розшуку як особа, що безвісно зникла з 30.08.2012 року і по теперішній час його місце знаходження невідоме. Свідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що заявниця проживала разом зі своїм бувшим чоловіком [PERSON], а у 2011 році він поїхав на заробітки в м. Москву і з того часу його місцеперебування чи знаходження невідоме. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що за місцем проживання [PERSON] більше одного року відсутній і починаючи з 2011 року - з часу коли він поїхав на заробітки до Російської Федерації, про себе ніяких відомостей не повідомляв і де він перебуває на даний час не відомо, тому суд вважає визнати його безвісно відсутнім. Оскільки точно встановити місяць, в якому були одержані останні відомості про [PERSON], неможливо, тому суд в силу ст. 43 ЦК України вважає рахувати початком його безвісної відсутності з 01 січня 2012 року. Відповідно до п.9 ч.1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів І та ІІ групи, оскільки заявниця є законним представником сина [PERSON], [INFO], який є інвалідом з дитинства, тому заявниця від сплати судового збіру звільнена.

Outcome: approved