Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» (далі відповідач, ПАТ «Криворіжгаз») про визнання права на забезпечення індивідуальними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» як за побутовими споживачами природного газу за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Миколи Світальського, 11. В обґрунтування позовних вимог посилалися на те, що на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 за № 2500 між позивачами та ПАТ «Криворіжгаз» був укладений типовий договір постачання природного газу споживачам. Доказом факту приєднання всіх споживачів до типового договору розподілу природного газу є щомісячне споживанням позивачами природного газу та здійснення щомісячної сплати рахунків за спожитий газ. Позивачі виконували усі умови договору, регулярно та в повному обсязі сплачуючи послуги. В травні 2017 року споживачами будинку № 11 по вул. Миколи Світальського міста Кривого Рогу були проведені загальні збори співвласників багатоквартирного будинку, на яких з метою забезпечення раціонального використання природних ресурсів та забезпечення оплати кожним споживачем фактично спожитого обєму газу було прийнято рішення щодо ініціювання звернення власників квартир, які не обладнані індивідуальними лічильниками газу, до ПАТ «Криворіжгаз» із заявами про забезпечення та встановлення індивідуальних лічильників газу за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» на підставі ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», але листом ПАТ «Криворіжгаз» від 24.05.2017 № Кд 02.3.2-ЛВ-9502-0517 споживачів було повідомлено, що ПАТ «Криворіжгаз» не передбачено фінансування робіт із встановлення індивідуальних лічильників природного газу у кожній квартирі будинку № 11 по вул. Миколи Світальського м. Кривого Рогу. На думку позивачів, така позиція відповідача є неправомірною, оскільки споживачам було відмовлено у забезпеченні та встановленні індивідуальними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Ухвалою суду від 19 вересня 2017 року було відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд на 13 жовтня 2017 року. Ухвалою суду від 29.03.2018 року закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобовязання ПАТ «Криворіжгаз» відповідно до статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» за свій рахунок в термін до 01.01.2018 року здійснити встановлення в квартирах позивачів індивідуальних газових лічильників у звязку з відмовою позивачів від позову в цій частині. Справа розглядається за правилами, що діють після набрання чинності ЦПК України в редакції від 15.12.2017 року ( далі ЦПК України), що передбачено ч.1п.9 Розділу X111 Перехідні Положення ЦПК України. Позивачі до судового засідання не зявились, кожен окремо подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали та просили їх задовольнити. Відповідач скористався своїм правом щодо надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог, які обґрунтовані наступним. Так, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 547 від 31.03.2016 затверджено план розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування по розділах згідно з додатком. Згідно п. 3.3.142 розділу І Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016 рік передбачено встановлення загальнобудинкових вузлів обліку газу за адресою: вул. Десантна, 2, за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Згідно глави 5 розділу 9 кодексу ГРС за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Ініціювати встановлення будинкового вузла обліку на багатоквартирний будинок, групу багатоквартирних будинків, групу споживачів можуть як власник (власники) такого будинку (таких будинків) (квартир), так і оператор газорозподільної системи. Встановлення будинкового вузла обліку здійснюється згідно з Кодексом газорозподільних систем. Постановою КМУ від 16.05.2002 № 620 (згідно Постанови КМУ від 27.01.2016 №46) «Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання лічильників природного газу (будинкових або на групу будинків)» передбачено, що у разі незгоди власника квартири (будинку) розраховуватися за спожитий газ за показаннями будинкового вузла обліку на будинок (групу будинків) він може встановити квартирний лічильник газу (вузол обліку) окремо на квартиру (будинок) за власні кошти. Особливості встановлення лічильників газу споживачам визначаються Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». [PERSON] визначає правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Відповідно до частини першої статті 3 Закону фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок:Коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території;Коштів відповідного бюджету;Інших джерел, не заборонених законодавством. Статтею 2 Закону встановлені умови комерційного обліку, за яких здійснюється постачання природного газу та кінцеві строки забезпечення обліку газовими лічильниками (комерційний облік). Так, позивачі проживають за адресою: [INFO], та в їх квартирах природний газ використовується виключно для приготування їжі, а тому суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані в термін до 01.01.2018 року для зазначеної групи населення забезпечити встановлення лічильників газу. При цьому, у разі не встановлення населенню у строки, зазначені у ч. 1 ст. 6 Закону, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 гл. 4 розділу 9 Кодексу ГРС якщо побутовий споживач за договором розподілу природного газу (індивідуальним або загальнобудинковим) не забезпечений лічильником газу, фактичний об'єм спожитого (розподіленого/поставленого) природного газу по об'єкту побутового споживача за відповідний календарний місяць визначається за нормами споживання. Таким чином, права позивачів, які здійснюють оплату за природний газ згідно норм споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України, та які не забезпечені лічильником газу не порушені . Обов'язок забезпечення саме індивідуальними лічильниками газу не передбачений ні Законом, ні умовами Типового договору розподілу природного газу, укладеного з позивачами. Вимоги позивачів про визнання права на забезпечення індивідуальними безкоштовними газовими лічильниками за рахунок ПАТ «Криворіжгаз» у порядку захисту прав споживачів не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених Цивільним кодексом, а також Законом України «Про захист прав споживачів» виходячи з наступного: Відповідно до ст. 21 ЗУ Про захист прав споживачів від 12.05.1991 року № 1023-ХІІ: Крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав'язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням сторонами умов договору;порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;будь-яким чином обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;ціну продукції визначено неналежним чином;документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано споживачу. Позивачами у позовній заяві не вказано, якою саме нормою Закону передбачено встановлення індивідуального лічильника газу за рахунок Оператора ГРМ саме конкретному позивачу. 21 грудня 2017 року N 2260-VIII було внесено зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які набрали чинності 19.01.2018. Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку:1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується:тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року; Згідно ч. 2 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку". Згідно ч. 2 ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення), які встановлять лічильники протягом 2018 року, відповідна компенсація здійснюється протягом 12 місяців. Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані:1) забезпечити встановлення лічильників газу:а) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується:тільки для приготування їжі - до 1 січня 2021 року. У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України; У разі ненадання співвласниками багатоквартирного будинку згоди на встановлення загальнобудинкового лічильника газу суб'єктам господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється. Суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу індивідуальними лічильниками газу, а строк забезпечення встановлення лічильників газу встановлено до 01.01.2021 року. Таким чином, з 19.01.2018 набули чинності зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», у зв'язку з чим предмет спору, з яким звернулись позивачі на теперішній час відсутній, а позов у зв'язку із змінами до Закону є передчасним. Представник позивачів [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила у задоволенні позову відмовити з підстав, викладених в письмових запереченнях, посилалась на те, що Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» на час виникнення спірних відносин, не було вказано конкретно, який саме лічильник повинен встановлюватися індивідуальний або загально будинковий. Згідно Плану розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016 рік передбачено було встановлення загально будинкових вузлів обліку газу за адресою: вул. М.Світальського, 11, м. Кривий Ріг за рахунок ПАТ «Криворіжгаз». Крім того, із набранням чинності Законом України, яким внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», право споживачів на встановлення індивідуальних лічильників газу передбачається на законодавчому рівні, у разі не встановлення населенню в строки, зазначені в Законі з вини субєктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу газу таким споживачам забороняється, а його облік здійснюється за нормами споживання, встановленими КМУ, так само забороняється припинення розподілу природного газу тим споживачам, які відмовилися від встановлення загально будинкових лічильників газу. Також, представник відповідача вказала, що Законом передбачено обовязок щодо встановлення споживачам індивідуальних лічильників газу за рахунок субєкта господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, а не конкретно ПАТ «Криворіжгаз», якому видана строкова ліцензія на провадження господарчої діяльності до 2021 року. Відповідно до ст.12\~ЦПК України\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані письмові докази, дійшов такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, позивачі є або власниками, або зареєстровані та проживають в [INFO], та є споживачами з отримання газу, сплачуючи такі послуги, що підтверджується копіями їх паспортів, довідками про склад сімї, копіями розрахункових документів про сплату коштів на рахунок ПАТ «Криворіжгаз» (матеріали справи т.1, а.с.,а.с. 27-96). У травні 2017 року на адресу ПАТ «Криворіжгаз» від 44 споживачів, проживаючих в [INFO] , надіслані заяви, які отримані відповідачем 04.05.2017 року, про встановлення індивідуальних приладів обліку газу (лічильників) (т.1, а.с. 23). На зазначені заяви, ПАТ «Криворіжгаз» в своєму листі від 24.05.2017 за № Кд02.3.2-ЛВ-9502-0517 повідомив про те, що фінансування робіт зі встановлення індивідуальних лічильників газу у кожній квартирі будинку № 11 по вулиці Миколи Світальського у м. Кривому Розі, за кошти Товариства Планом не передбачено, запропоновано врегулювати відносини щодо встановлення вузла обліку природного газу (т.1, а.с. 24-26). Таким чином, спір між сторонами виник з приводу неправомірної, на думку позивачів, відмови відповідача встановити індивідуальні лічильники природного газу. Встановлюючи правовідносини між сторонами, суд виходить з наступного. Кабінетом Міністрів України 25.04.2012 року за №259-р прийнято розпорядження «Деякі питання забезпечення комерційного (приладового) обліку природного газу» відповідно до якого зокрема визначено: з метою забезпечення повного комерційного (приладового) обліку природного газу в побуті відповідно до вимог Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» міністерству енергетики та вугільної промисловості разом з Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями і субєктами господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території вжити заходів до оснащення в повному обсязі квартир і приватних будинків, у яких проживає населення, лічильниками газу: до 01 січня 2018 року-якщо природний газ використовується тільки для приготування їжі.(а.с.88) Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики (далі НКРЕ) про встановлення\~тарифів на транспортування природного газу розподільними трубопроводами та постачання природного газу за регульованим тарифом для\~ПАТ «Криворіжгаз» від 28.12.2011 за №150, від 30.12.2013 за №1817, від 24.09.2015 за №2400, від 29.12.2015 за №3175 та постановами про внесення змін до постанов НКРЕ визначено структуру тарифу на транспортування природного газу розподільними трубопроводами згідно з додатком №1. Відповідно до додатків №1 до вказаних постав до структури тарифу на транспортування природного газу розподільними трубопроводами для ПАТ «Криворіжгаз» включено витрати на встановлення лічильників газу населенню. Постановою НКРЕКП за №547 від 31.03.2016 року затверджено План розвитку газорозподільної системи ПАТ «Криворіжгаз» на 2016-2025 роки та джерела його фінансування до яких включено витрати на встановлення лічильників газу населенню та витрати на встановлення будинкових приладів обліку. Так, у відповідності до постанов Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 1274 від 16.04.2015 та № 845 від 29.06.2017, ПАТ «Криворіжгаз» здійснює ліцензовану господарську діяльність з розподілу природного газу в межах території міста [PERSON] Ріг (крім житлового масиву Інгулець Інгулецького району) та Криворізького району Дніпропетровської області, де знаходиться газорозподільна система, що перебуває у власності, господарському віданні, користуванні чи експлуатації підприємства. Згідно до ч. 3 ст. 5 ЦК України якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Статтею 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в редакції Закону № 329-VIII від 09.04.2015, встановлено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2018 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. У відповідності до положень ст. 3 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в редакції Закону № 329-VIII від 09.04.2015, фінансування робіт з оснащення лічильниками газу населення здійснюється за рахунок: коштів суб'єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; коштів відповідного бюджету; інших джерел, не заборонених законодавством. Згідно до положень ст. 4 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в редакції Закону №\~329-VIII від 09.04.2015, виконавцями робіт із встановлення вузлів обліку природного газу є суб'єкти господарювання, що: здійснюють розподіл природного газу на відповідній території; отримали відповідні дозволи для виконання робіт із встановлення вузлів обліку природного газу. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», в редакції Закону № 329-VIII від 09.04.2015, суб'єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов'язані: забезпечити встановлення лічильників газу: для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується, зокрема тільки для приготування їжі - до 1 січня 2018 року. Правила комерційного обліку природного газу визначені Кодексом газорозподільних систем, затвердженим Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2494 від 30.09.2015. Відповідно до пункту 1 глави 5 розділу 9 Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, зареєстрованого в Мінюсті України 06.11.2015 за № 1379/27824 (далі Кодекс газорозподільних систем), за ініціативи балансоутримувача (управителя) або Оператора ГРМ та за їх рахунок в багатоквартирному будинку (гуртожитку) або на групу будинків (гуртожитків), мешканці яких в повному обсязі чи частково розраховуються за нормами споживання, або для цілей складання загального балансу споживання природного газу може бути організований та встановлений загальнобудинковий вузол обліку природного газу. Отже, положення Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та Кодекс газорозподільних систем, які діяли на час звернення позивачів до ПАТ «Криворіжгаз», не покладали на нього обов'язку з безоплатного встановлення індивідуальних газових лічильників у квартирах позивачів. Водночас Законом № 2260-VIII від 21.12.2017, були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», які набрали законної сили 20 січня 2018 року, та ст. 2 цього Закону визначено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується тільки для приготування їжі - з 1 січня 2021 року. Також з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Після внесення вищезазначених змін до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» позивачі із відповідними заявами про встановлення індивідуальних газових лічильників до відповідача не звертались. Водночас судом не приймаються доводи представника\~позивача [PERSON] щодо визначення в рішенні Адміністративної колегії Дніпропетровського обласного територіального відділення Антимонопольного\~комітету України (надалі-адміністративна колегія) за №35/01-14/06-16 від 20.10.2016 року обовязку відповідача зі встановлення індивідуальних газових лічильників виходячи з наступного. Так, вищевказаним рішенням Адміністративної колегії було визнано дії публічного акціонерного товариства «Криворіжгаз» щодо перекладання на побутових споживачів витрат щодо забезпечення комерційного обліку природного газу порушенням законодавства про захист економічної конкуренції передбаченим пунктом другим статті 50 та частиною першою статті 13 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді дій субєкта господарювання, який займає монопольне (домінуюче) становище на ринку, що могли призвести до ущемлення інтересів споживача; зобовязано ПАТ «Криворіжгаз» припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, вказане в пункті 2 резолютивної частини цього рішення в двомісячний термін, шляхом забезпечення комерційного обліку природного газу побутовим споживачам (що споживають газ комплексно, у тому числі для опалення; та що споживають газ для підігріву води та приготування їжі) за рахунок газорозподільного підприємства, про що повідомити територіальне відділення. Водночас зазначене рішення Адміністративної колегії не визначає окремого обовязку ПАТ «Криворіжгаз» із встановлення саме індивідуальних газових лічильників споживачам, адже діюче на час спірних правовідносин законодавство надавало право газорозподільним підприємствам самостійно визначати можливість встановлення як загальнобудинкових, так і індивідуальних газових лічильників споживачам\~.\~\~ Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» (далі [PERSON] № 3533-VI) (станом на час виникнення спірних правовідносин) визначені правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу та здійснення контролю за використанням ресурсів імпортованого природного газу і природного газу власного видобутку. Крім того, судом береться до уваги, що на час розгляду справи Законом № 2260-VIII від 21.12.2017, який набрав чинності 20 січня 2018 року, були внесені зміни до Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», яким передбачається, що з\~метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення субєкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному\~статтею 10\~Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Цим же Законом визначено, що побутові споживачі природного газу - фізичні особи (населення) можуть самостійно забезпечити встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу (індивідуальних лічильників) з подальшою компенсацією таких витрат\~за рахунок коштів, які ними сплачуються за тарифом на розподіл природного газу. Порядок і розміри компенсації витрат на придбання та встановлення індивідуальних приладів обліку природного газу для споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) встановлюються Кабінетом Міністрів України. Таким чином, прийняттям змін до вказаного Закону захищено права побутових споживачів та чітко визначено право споживачів на встановлення індивідуальних лічильників та порядок його встановлення. В судовому засіданні не було надано доказів про відмову відповідача у встановленні індивідуальних лічильників газу після внесення зазначених змін до Закону. Відповідно до ст. 2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.\~Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. На підставі вищевикладеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, законодавством на час виникнення правовідносин між сторонами не було встановлено обовязок відповідача щодо встановлення позивачам індивідуальних лічильників природного газу за власний кошт, а також, те, що на час розгляду справи таке право споживачів закріплено законом із зазначенням строку, до якого має бути встановлено лічильники без визначення порядку черговості безкоштовного встановлення лічильників, який на час розгляду справи ще не сплив, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові\~витрати слід компенсувати за рахунок держави, оскільки суд дійшов висновку відмови в позові, а позивачі звільнені від сплати судового збору,

Outcome: dismissed