Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

У червні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 28 листопада 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №487. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку\~[PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ним та відповідачем припинені, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Вважає, що подальше збереження їх родини недоцільне і тому просила шлюб розірвати та залишити доньку проживати разом з нею. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. \~Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності з вимогами\~ст.224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, постановивши заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на наступне. У відповідності зі ст.112 Сімейного кодексу Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований зареєстрований 28 листопада 2009 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №487. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку\~[PERSON], [INFO]. (а.с.3-4, 9). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Судом надавався сторонам строк для примирення, але це до позитивного результату не призвело. В резолютивній частині позовної заяви позивач просила залишити доньку проживати з нею. При цьому зміст позовної заяви не містить будь-яких обгрунтування щодо наявності між сторонами спору з питання визначення місця проживання дитини. Окрім того вирішення спору про місце проживання малолітніх дітей має відбуватись з урахуванням положень ст.161 та ч.4 ст.19 Сімейного Кодексу України, тобто за обов"язкової згоди органу опіки та піклування та за наявності письмового висновку щодо розв"язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні. Таким чином, оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку, що в цій частині позов задоволенню не підлягає. У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 551 грн.20 коп. На підставі вищевикладеного, ст.ст.112, 113 СК України,

Outcome: approved