Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

05.08.2021 [PERSON] подав до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Турківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якій просить визнати за ним право власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [INFO] помер дід позивача [PERSON] . За життя [PERSON] 03.04.2018 склав заповіт, згідно з яким заповів йому все своє майно. Після смерті [PERSON] , залишилося спадкове майно: житловий будинок із приналежними йому господарськими будівлями і спорудами, який розташований в [ADDRESS] . У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно він не взмозі в нотаріальному порядку оформити спадкові права, а тому змушений звернутись до суду. За результатами автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 05.08.2021, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 06.08.2021 відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 19.10.2021 у справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті і залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет позову: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 14.12.2021 через свого представника адвоката Яворську М.М. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі його представника. Позов підтримує повністю та просить задовольнити. У судове засідання представник відповідача Турківської міської ради Самбірського району Львівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без їх участі, позов визнають. У підготовче засідання треті особи: [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі, позов визнають. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [INFO] помер [PERSON] , про що 10.07.2020 виконавчим комітетом Шум`яцької сільської ради Турківського району Львівської області видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Родинні відносини між позивачем та спадкодавцем доводяться наданими позивачем свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] і свідоцтвом про народження його батька серії [NUMBER] . За життя [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Шум`яцької сільської ради Турківського району Львівської області Шпуганич Г.П., яким на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті, і на що за законом матиме право, заповів своєму онукові [PERSON] . До складу спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] , як вказує позивач, входить право померлого на житловий будинок та господарські будівлі та споруди за адресою: [ADDRESS] . Згідно з довідкою №599 від 26.11.2020 виданою виконкомом Шум`яцької сільської ради Турківського району Львівської області, [PERSON] , [INFO] , до дня смерті - [INFO] був зареєстрований і проживав за адресою: [ADDRESS] сам. Згідно з довідкою виконавчого комітету Шум`яцької сільської ради Турківського району Львівської області від 26.11.2020 №600 із погосподарської книги згідно запису погосподарського обліку №0036-1, житловий будинок, господарські будівлі і споруди, які розташовані по [ADDRESS] , належали [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Будучи спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , позивач звернувся із заявою до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав, проте 28.01.2021 нотаріусом йому було відмовлено у оформленні спадкових прав, оскільки не надано правовстановлюючих документів щодо належності житлового будинку [PERSON] . Відтак, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини, які є спадковими, а позивач через відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок, позбавлений права на нотаріальне оформлення своїх спадкових прав, а тому звернувся до суду. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Відповідно до абз.3 п. 23 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Як зазначено у п. 3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року (далі - Інструкція). Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". У період чинності зазначеної Інструкції державна реєстрація нерухомого майна не проводилась в сільській місцевості. Право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної ради. Суд встановив, що спірний будинок за адресою [ADDRESS] є збудований в 1955 році, що доводиться технічним паспортом, та такий не містить відмітки про самочинне будівництво, а належність будинку покійному [PERSON] доводиться довідкою виконавчого комітету сільської ради. Проте, як зазначено у п. 3.3. згаданого вище Листа ВССУ, перші власники не оформляли документи на належне їм нерухоме майно та не реєстрували його в органах БТІ, а тому спадкоємець не може отримати у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину і його право має бути визнано в судовому порядку. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позивач, як єдиний спадкоємець майна покійного підставно просить суд визнати за ним право власності на будинковолодіння за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом, так як інший правовий механізм оформлення таких прав у нього відсутній. При цьому, сам факт відсутності правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавця не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог про оформлення права власності, за умов доведення таких обставин як належність спадкодавцю цього майна. За таких обставин справи, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що спрямовані на реальний захист прав та інтересів спадкоємця при оформленні своїх спадкових прав, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення. На підставі ст. 1220, 1223, 1233 ЦК України, ст. 4, 10, 12, 13, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved