Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

У лютому 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 15.10.2011 року, актовий запис № 227, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище " [PERSON] ". В обґрунтування позовних вимог вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 15.10.2011 року. Від спільного життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалось, оскільки сторони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя. Не підтримують з відповідачем сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільне господарство. Позивач вважає, що сім`я розпалась повністю і остаточно. 05.02.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 03.03.2021 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 17.08.2021 року позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, судові витрати залишає за собою. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище « [PERSON] », не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином за адресою реєстрації, тому суд ухвалив провести у справі заочний розгляд відповідно до ст. 280 ЦПК України. В силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 15.10.2011 року сторони по справі перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Могилів-Подільському Могилів-Подільського міськрайонного управління юстиції Віницької області, актовий запис № 227. Від спільного життя подружжя мають сина [PERSON] , [INFO] . Сторони зареєстровані за різними адресами проживання. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу (СК) України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Норми частин 3 і 4 ст. 56 СК України передбачають, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В силу положень ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. У даній справі суд враховує позицію позивача, яка з позовом про розірвання шлюбу звернулась в лютому 2021 року та підтримала позов в заяві від 17.08.2021 року. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім`ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України).

Outcome: approved