Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства відносно їх дітей - [PERSON], [PERSON] ., [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , народжених [PERSON] , посилаючись на відсутність кровного споріднення з ними. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги щодо виключення запису про [PERSON] як батька у актовому записі про народження дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтримали. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином. Будь-яких заяв, клопотань щодо розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вислухавши позивача, його представника, дослідивши письмові докази, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно положення ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст.15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно положень ст.136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126, 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на штучне запліднення своєї дружини. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", особа, яка записана батьком дитини, має право оспорювати своє батьківство, пред`являти позов про виключення запису про нього, як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до цієї ж Постанови при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Положеннями ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно положень ч.1, 6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до положень ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Судом встановлено, що сторони від шлюбу, який було розірвано 13 листопада 2017 року, що підтверджується рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області про розірвання шлюбу(а.с.56), мають дітей: - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними актового запису про народження №02 від 03 січня 2007 року, відомості про батька вказані відповідно до ст.122 СК України(а.с.51), - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними актового запису про народження №18 від 26 серпня 2010 року, відомості про батька вказані відповідно до ст.122 СК України(а.с.52), - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено даними актового запису про народження №2 від 09 лютого 2012 року, відомості про батька вказані відповідно до ст.122 СК України(а.с.53); - [PERSON] , [INFO], що підтверджено даними актового запису про народження №18 від 24 липня 2014 року, відомості про батька вказані відповідно до ст.122 СК України(а.с.54); - [PERSON] , [INFO], що підтверджено даними актового запису про народження №12 від 01 листопада 2017 року, відомості про батька вказані відповідно до ст.122 СК України(а.с.55). Позивачем було заявлено клопотання про призначення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи щодо визначення його батьківства, яке було задоволено судом та ухвалою суду від 25 вересня 2018 року(а.с.28) по справі призначено молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої було доручено експертам Одеського обласного бюро судово-медичних експертиз. Згідно Висновку експерта №132 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи від 04 січня 2019 року молекулярно-генетичним аналізом ДНК встановлено, що [PERSON] , [INFO] , може являтись біологічним батьком дитини: - [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене; - [PERSON]. , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене; - [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене; - [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене; - [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] , з ймовірністю 99,9999%, таким чином батьківство практично доведене(а.с.30-42). Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що надання у даній категорії справи доказів про те, що позивач не є батьком дитини, є обов`язкове проведення судової молекулярно-генетичної експертизи, та саме експертний висновок №132 судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи, підтверджує біологічне батьківство [PERSON] , [INFO] , по відношенню до дітей [PERSON] , [PERSON]. , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , народжених [PERSON] . та є належним доказом по справі, відповідно підстав для виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дітей немає, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні даного позову.

Outcome: dismissed