Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

\~ \~ \~ \~01 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просить визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 2,4629 га кадастровий номер 4823383700:04:000:0290 та площею 9,2557 га кадастровий номер 4823383700:04:000:0289, в порядку спадкування після смерті чоловіка [PERSON], який помер 31 січня 2015 року. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона є єдиною спадкоємицею майна після смерті чоловіка, яка спадщину прийняла. Однак нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки у звязку з тим, що за життя спадкодавець не зареєстрував на своє імя право власності щодо цього майна. Вказує, що спірні земельні ділянки передані [PERSON] у власність розпорядженням Жовтневої РДА на підставі рішення суду в порядку спадкування. В той же час, у звязку із загостренням хвороби та раптовою смертю, він не встиг оформити правові документи, а лише здійснив реєстрацію земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Вказане нині перешкоджає їй в оформленні спадкових прав нотаріально, у звязку з чим вона була змушена звернутися до суду із цим позовом. Представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги своєї довірительки підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] сільська рада Жовтневого району Миколаївської області звернулася до суду із заявою, в якій позовні вимоги [PERSON] щодо визнання за нею права власності на вищевказані земельні ділянки визнала та просила справу розглянути у відсутність їх представника (а.с. 72). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявами, в яких позовні вимоги позивачки [PERSON] їх матері, визнали в повному обсязі, та також просили про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши письмові докази по справі, в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що за даними свідоцтва про смерть І-ФП №210927, [PERSON] помер 31 січня 2015 року, про що виконавчим комітетом Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області здійснено актовий запис про смерть за № 08 від 03.02.2015 року (а.с. 11). Стосунки між позивачем та спадкодавцем як подружжя підтверджуються копією свідоцтва про шлюб від 07 квітня 1965 року (а.с. 10). За даними спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом [PERSON], єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], померлого 31 січня 2015 року, є його дружина [PERSON] (а.с. 74-101). Підстави, з яких позивач була змушена звернутись до суду із цим позовом підтверджуються змістом постанови цього ж нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, в якій нотаріус зазначила, що підставою такої відмови є не проведення державної реєстрації права власності спадкодавця [PERSON] на вищевказане спадкове майно у реєстрі права власності на нерухоме майно (а.с. 25-26). Відповідно до п.4.15. Глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 28 вересня 2012 року, що набрало законної сили 09.10.212 року, за [PERSON] визнано право на земельну частку (пай) площею 6,5 умовних кадастрових гектарів, який перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Славутич» в межах території [PERSON] сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, що зазначений у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії МК № 0216032, виданого на імя [PERSON] (а.с. 12). Вказані земельні ділянки сформовано на місцевості та зареєстровано у Державному земельному кадастрі про земельну ділянку, присвоєно кадастрові номери на земельну ділянку площею 2,4629 га 4823383700:04:000:0290 та на земельну ділянку площею 9,2557 га 48233837000:04:000:0289, тобто за приписами ст. 79-1 Земельного кодексу вже сформовані земельні ділянки можуть бути обєктами цивільних прав (а.с. 13-18). На підставі вказаного рішення, розпорядженнями Жовтневої районної державної адміністрації від 28 липня 2014 року № 219-р та від 23 грудня 2014 року № 424-р, у власність [PERSON] було передано земельні ділянки відповідно площею 2,4629 га та 9,2557 га (а.с. 19-20). Втім дані про власника вказаного майна у реєстрі речових прав відсутні, що підтверджується відомостями з Витягів з державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до ст.126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Тобто, державна реєстрація вказаних прав є офіційне визнання державою речових прав особи, проте в будь-якому разі не припиняє прав власника щодо цього майна. Відповідно до положень ст. ст.\~12,\~116 ЗК України\~набуття права власності чи користування землями державної або комунальної власності здійснюється за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Зі змісту поданих документів слідує, що право власності щодо цього майна остаточно за [PERSON] визнано Жовтневою РДА 23 грудня 2014 року, а вже 31 січня 2015 року [PERSON] помер, що підтверджує пояснення позивача у її заяві про причини, з яких право власності спадкодавця щодо цього майна не було зареєстровано у відповідному реєстрі речових прав. Визнане рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області за [PERSON] право на земельну частку (пай) вже реалізоване, адже земельні ділянки сформовано та передано у власність останнього за розпорядженням відповідного органу, тому суд дійшов висновку, що обєктом даних правовідносин та цивільних прав є саме земельні ділянки. \~Відповідно до\~ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до положень ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. З наведеного, та встановивши, що відповідно до положень ст.1261,1268 ЦК України, [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна після смерті свого чоловіка [PERSON], проте можливість нотаріального оформлення її прав вичерпано за вищевказаних підстав, тому, встановивши належність вищевказаного майна спадкодавцю, суд вважає, що відповідно до ст.16 ЦК України, спадкові права [PERSON] підлягають захисту судом шляхом визнання за нею права власності на вищевказані земельні ділянки.

Outcome: approved