Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

01.04.2019 АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 28.12.2010 в розмірі 22407, 53 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до заяви б/н від 28.12.2010 [PERSON] отримала кредит у розмірі 10 000 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та погодився з тим, що ця заява разом Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати відсотків у строки встановлені договором не виконує, внаслідок чого станом на 13.02.2019 утворилася заборгованість у розмірі 22 407, 43 грн, яка включає: 9924, 91 грн - заборгованість за тілом кредиту; 1545, 67 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 9293, 73 грн - пеня за прострочене зобов'язання; 100 грн - пеня за несвоєчасність сплати бору на суму від 100 грн; 500,00 грн - штраф (фіксована частина); 1043, 22 грн - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не з'явився, у матеріалах справи наявне клопотання, в якому представник позивача позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без його участі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 37). Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, не подала відзив на позовну заяву. Про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання. Зі згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. У зв'язку з неявкою у судове засідання сторін, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося. Дослідивши докази, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого. Судом встановлено, що 28.12.2010 року [PERSON] та ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" (а.с. 30, 31, 32, 33-34) уклали договір, за яким відповідачка отримала кредит у виді встановленого ліміту на платіжну картку у розмірі 10 000 гривень, зі сплатою відсотків відповідно до тарифів банку на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Договір складає анкета-заява [PERSON] , Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи банку (а.с. 11, 12, 13-27). Відповідно до частини першої статті 626, статей 627 та 629 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти(стаття 1054 ЦК України). Статтями 526 та 530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов і правил надання банківських послуг - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. За несвоєчасність виконання зобов'язань Тарифами передбачено сплату пені, штрафів. Відповідно до пункту 1.1.3.2.4. Умов і Правил надання банківських послуг банк має право на зміну Тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. Право на зміну розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) Банк залишає за собою в однобічному порядку за власним рішенням банку та без попереднього повідомлення клієнта. Відповідно до пунктів 2.1.1.12.6.1, 2.1.1.12.2.2 у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язаннями на суму від 100 грн клієнт сплачує Банку пеню відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. У разі виникнення прострочених зобов'язань із терміном прострочення понад 90 днів, клієнт оплачує Банку пеню у розмірах, зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахуванням. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує. Пунктом 2.1.1.12.10 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або в певній банком частки у разі невиконання боржником своїх боргових та інших зобов'язань. Вказана умова договору узгоджується з частиною другою статті 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частинами позики, що залишилися, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. З розрахунків заборгованості (а.с.6, 7-10), які не оспорені відповідачкою, вбачається, що відповідачка не вносила у встановленому договором розмірі кошти на погашення боргу по кредиту, станом на 13.02.2019 утворилася заборгованість за кредитом у розмірі - 9924, 91 грн; заборгованість за простроченим тілом кредиту - 1545, 67 грн; 100 грн - заборгованість за пенею за несвоєчасність сплати бору на суму від 100 грн; заборгованість за пенею за прострочене зобов'язання - 9293, 73 грн. Вказана сума боргу підлягає стягненню з відповідачки в повному обсязі. Щодо нарахованих банком, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і правил надання банківських послуг штрафів: 500 грн. фіксована частина та 1043, 22 грн процентна складова, суд зазначає наступне. Відповідно до статті 549 ЦК України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Нарахування Банком і пені за порушення строків погашення заборгованості, і штрафу за порушення строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором на строк понад 30 днів є фактично подвійною цивільно-правовою відповідальністю за одне і те саме порушення суд, тому відмовляє позивачу у задоволенні позову, в частині стягнення з відповідачки штрафів у розмірі 1543, 22 грн. Висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, висловленою за наслідками розгляду справи № 6-2003цс15. Таким чином стягненню підлягає борг у розмірі 20 864, 31 грн. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені банком судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, у розмірі 1788, 70 грн (20864, 31 * 1921:22407, 53).

Outcome: partial