Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

07.05.2015 року до Врадіївського районного суду надійшла позовна заява від прокурора Врадіївського району про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину в розмірі 1410 грн. 75 коп. Позов прокурор мотивував тим, що вироком Врадіївського районного суду від 24.02.2015 року кримінальне провадження №12015150200000003 за ч. 2 ст. 125 КК України щодо [PERSON] та [PERSON] засуджено та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт кожному. Від злочинних дій [PERSON] та [PERSON] потерпілий отримав легкої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на обличчі, закритої черепно-мозкової травми з виявленням струсу головного мозку, через що 11 діб перебував на стаціонарному лікуванні у Врадіївській районній центральній лікарні, яка фінансується з районного бюджету. Так як на лікування потерпілого закладом охорони здоров'я витрачені державні кошти та винними особами у добровільному порядку не відшкодовані, то прокурор просив стягнути вказані кошти з відповідачів у порядку ст. 1206 ЦК України. У судовому засіданні прокурор та представник позивача підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити повністю. Відповідач - [PERSON] позовні вимоги визнав повністю. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився з невідомої суду причини, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Так як в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність відповідача - [PERSON] Заслухав пояснення учасників процесу, допитавши [PERSON] як свідка, дослідивши письмові докази, перевіривши законність визнання позову відповідачем, суд вважає, що позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню та визнання позову відповідачами не суперечить закону, не порушує права, свободи, інтереси інших осіб. До такого висновку суд прийшов на підставі наступного. Так, як вбачається з матеріалів справи, вироком Врадіївського районного суду від 24.02.2015 року кримінальне провадження №12015150200000003 за ч. 2 ст. 125 КК України щодо [PERSON] та [PERSON] засуджено та призначено покарання у виді 200 годин громадських робіт кожному. Обвинуваченням, яке повністю визнали [PERSON] та [PERSON], було встановлено, що останні 03.01.2015 року біля 22.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння біля магазину ПП "[PERSON]", розташованого по вул. Г.Врадіївщини, смт. Врадіївка Врадіївського району Миколаївської області, зустрівши односельчанина [PERSON], умисно, під час сварки, нанесли потерпілому ряд ударів кулаками (твердими предметами) в різні частини тіла. [PERSON] наніс [PERSON] один удар ланцюгом він бензопили в область голови, а саме в лобну частину після чого сам з місця пригоди втік. Знаходячись там же і [PERSON] побачивши, що [PERSON] відбіг до прохідної Врадіївського маслозаводу філії ЗАТ "Первомайський молочно-консервний комбінат" наздогнавши останнього, наніс йому два удари коліном в область голови, а потім тримаючи руками за голову, наніс ще один удар ліктем руки в область обличчя, чим спричинили останньому тілесні ушкодження у вигляді крововиливу на обличчі, закритої черепно-мозкової травми з виявленням струсу головного мозку, чим спричинив останньому легкого ступеню тяжкості тілесні ушкодження, що потягли за собою тривалий розлад здоров'я. Вказані тілесні ушкодження, що були спричинені діями [PERSON] та [PERSON], підтверджуються висновком експерта №21-М судово-медичної експертизи від 15.01.2015 року. У результаті цього побиття, потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні у Врадіївській центральній районній лікарні з 04.01. по 15.01.2015 року, тобто 11 ліжко-днів з діагнозом закрита черепно-мозкова травма з виявленням струсу головного мозку, і крововилив на обличчі. Згідно Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993р., сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Врадіївська центральна районна лікарня фінансується з районного бюджету та є закладом комунальної власності. Розпорядником коштів на фінансування Врадіївської ЦРЛ є Врадіївська районна рада. Вартість одного ліжко-дня у Врадіївській ЦРЛ за даними вказаного медичного закладу становить 128 грн. 25 коп. Таким чином, загальні витрати закладу охорони здоров'я витрачені на особу, яка потерпіла від злочину, становлять 1410 грн. 75 коп., які підлягають стягненню з винних осіб у відповідності до ст. 1206 ЦК України. Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину. При прийнятті рішення, суд керується ст. 1206 ЦК України, відповідно до якої, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим. За заявою потерпілого суд може визначити відповідальність осіб, які спільно завдали шкоди, у частці відповідно до ступеня їхньої вини. Судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп., у відповідності до ст. 88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідачів по 121 грн. 80 коп. з кожного.

Outcome: approved