Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом до Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації про визнання за нею права власності на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач разом з чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON] постійно проживали в [ADDRESS] і користувались нею на підставі ордера, виданого Голосіївською районною в м.Києві державною адміністрацією 18.06.2009 р. Як зазначає позивач, її батько та вона не реалізували своє право на безоплатну приватизацію державного житлового фонду. 27.03.2015 р. [PERSON] звернувся до органу приватизації Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації з заявою про приватизацію [ADDRESS], однак йому було відмовлено у видачі Свідоцтва про право власності на квартиру. Зазначену відмови позивач вважає незаконною і такою, що суперечить положенням Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Позивач посилається на те, що [INFO] р. батько позивача помер, не отримавши Свідоцтва про право власності на житло, внаслідок чого порушені її права як спадкоємця першої черги, оскільки вона позбавлена отримати право власності на квартиру, про приватизацію якої звертався її батько і якому було незаконно, на думку позивача, відмовлено у її приватизації. З огляду на викладене, позивач просить в судовому порядку визнати за нею право власності на [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі та просила суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з»явився, про місце і час судового розгляду повідомлявся судом належним чином, з заявами про відкладення розгляду справи не звертався. За згодою представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі положень ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідно до ордеру № 014500, виданого 18.06.2009 р. Голосіївською районною в м.Києві державною адміністрацією [PERSON] з сім»єю у складі: доньки - [PERSON] та її чоловіка - [PERSON], їм надано право на поселення до [ADDRESS]. Згдіно довідки форми № 3, виданої 14.10.2015 р. ОСББ «Козачка», в даній квартирі зареєстровані на день видачі довідки: [PERSON] та [PERSON]. 29.09.2010 р. загальними зборами ОСББ «Козачка» було прийнято рішення про делегування [PERSON] та [PERSON] права на приватизацію [ADDRESS] 27.03.2015 р. [PERSON] звернувся до Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації за заявою про приватизацію [ADDRESS]. Листом від 14.04.2015 р. Голосіївська районна в м.Києві державна адміністрація надала [PERSON] роз»яснення щодо необхідного переліку документів для отримання Свідоцтва про право власності на житло. [INFO] р. [PERSON] помер. Звертаючись до суду позивач посилається на порушення свого права на успадкування [ADDRESS], оскільки, на думку позивача, неправомірні дії відповідача щодо відмови у видачі Свідоцтва про право власності на житло позбавили [PERSON] реалізувати своє право на приватизацію за життя і спірна квартира не увійшла до складу спадщини, в зв»язку з чим вона просить в судовому порядку визнати за нею таке прав. Відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Згідно з ст.8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Державний житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні або оперативному управлінні державних підприємств, організацій та установ, за їх бажанням може передаватись у комунальну власність за місцем розташування будинків з наступним здійсненням їх приватизації органами місцевої державної адміністрації та місцевого самоврядування згідно з вимогами цього Закону. Відповідно до інформації Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації буд.67-б не був включений до Переліку об»єктів комунальної власності територіальної громади м.Києві, що розміщені в Голосіївському районі, та Переліку підприємств, організацій та установ, майно яких віднесено до сфери управління Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. Зазначений будинок станом на 01.04.2009 р. перебував на балансі ВАТ «Київський експериментальний машинобудівний завод «Стенд», а 06.04.2009 р. згідно акту прийому-передачі був переданий на баланс ОСББ «Козачка». Відповідно до роз»яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у спорах про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 р. захист права приватної власності здійснює шляхом розгляду справ, у т.ч. про передачу в приватну власність майна, яке за законом підлягає відчуженню громадянину (зокрема: відповідно до ст.1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" підлягають передачі сім'ям наймачів квартири (будинки) та належні до них господарські споруди і приміщення. Якщо квартира (будинок) не була передана у власність наймачеві, його спадкоємці вправі вимагати визнання за ними права власності на неї лише в тому разі, коли наймач звертався з належно оформленою заявою про це до відповідного органу приватизації або власника державного чи громадського (щодо громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи) житлового фонду, однак вона не була розглянута в установлений строк або в її задоволенні було незаконно відмовлено при наявності підстав і відсутності заборон для передачі квартири у власність наймачеві. Однак, матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження того, що [PERSON], батько позивача, подав до Центру надання адміністративних послуг Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації всі необхідні документи для здійснення приватизації житла і позивач не скористалась своїм правом про їх надання до завершення розгляду справи та не заявляла клопотання про витребування зазначених доказів судом. Крім того, матеріали справи не містять відмову уповноваженого органу у здійсненні приватизації [PERSON], на яку посилається позивач. Як встановлено в ході судового розгляду, позивач особисто зверталась до Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації з заявою про приватизацію квартири, однак, 13.11.2015 р. листом за № 085/26-387 позивача було повідомлено про відмову їй у видачі Свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації державного житлового фонду, оскільки буд.67-б не був включений до Переліку об»єктів комунальної власності територіальної громади м.Києві, що розміщені в Голосіївському районі та Переліку підприємств, організацій та установ, майно яких віднесено до сфери управління Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації. Крім того, як зазначено в листі у поданих для приватизації житла документів був відсутній протокол загальних зборів ОСББ «Козачка» про делегування права на приватизацію квартири та акт передачі зазначеного будинку від ВАТ «Київський експериментальний машинобудівний завод «СТЕНД» до ОСББ «Козачка». З огляду на викладені обставини в їх сукупності, суд не вбачає визначених законом підстав для визнання за позивачем права власності на [ADDRESS] як за спадкоємицею [PERSON], з підстав, зазначених в позовній заяві. Позивач не позбавлена права у спосіб, передбачений Законом України «про приватизацію державного житлового фонду», звернутись до уповноваженого органу з приводу набуття права власності на [ADDRESS]. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 88 ЦПК України.

Outcome: dismissed