Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-11 00:00:00

01 вересня 2005 року [PERSON], був прийнятий на роботу до Сільськогосподарського підприємства «Новопетрівське» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю, наказ №30 від 01.09.2005 року, на посаду завідуючого по виготовлянню кормів. 05 вересня 2012 року позивачу директор підприємства повідомив, що позивача звільнено з займаної посади, однак причини не повідомив, розрахунок по заробітній платі не проведено, не повернуто трудової книжки. Позивач звернувся із заявою до підприємства про надання копії приказу про прийняття на роботу, звільнення з роботи, проведення розрахунку та видачі трудової книжки, однак відповіді від підприємства позивачем не отримано (заява надана рекомендованим листом, корінець про вручення додається). Позивачу завдана моральна шкода так як за час затримки у видачі трудової книжки, позивач та його сім'я не отримавши кошти, трудову книжку від відповідача перенесла психічну травму, і по сьогодні виникають сварки, за те, що за час відсутності трудової книжки позивач не міг реалізувати своє право на працю, як це передбачено конституцією та законодавчими актами України. У зв'язку з неможливістю працевлаштуватися позивач та його сім'я не отримувала кошти на існування, враховуючи, що позивач по вині відповідача не міг працевлаштуватися, втратив нормальні життєві зв'язки. Позивач оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн.. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд стягнути з відповідача середньомісячну заробітну плату з часу вимушеного прогулу за затримку видачі трудової книжки з часу звільнення і по день винесення рішення суду, невиплачений розрахунок при звільненні. Зобов'язати відповідача видати позивачу трудову книжку. Стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в сумі 5 000 грн. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухав представника позивача, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами. У відповідності з ст. 47 КЗпП України, а саме, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки передбачені в ст 116 КЗпП України, а саме, при звільнені працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Відповідно до п.4.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях: "Якщо працівник відсутній на роботі в день звільнення, то адміністрація підприємства в цей же день направляє йому почтове повідомлення з вказівкою про необхідність отримання трудової книжки ". У відповідності до ст.47 ч. 4 ст. 235 КЗпП України відповідач повинен сплатити мінімальну заробітну плату за затримку трудової книжки по фактичний час розрахунку. Відповідно до ст. 237 - 1 КЗиГІ України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені у стіїб КЗпП України при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа. Що стосується моральної шкоди, суд керується вимогами Пленуму Верховного суду від 25.05.2001р. №5 Про внесення змін та доповнень до постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 p. N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" п.9. «Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості». Таким чином суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача про стягнення на його користь моральну шкоду в розмірі 5000 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved