Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на ? частки земельної ділянки, розташованої по вул. Радужній, 7 в м.Очакові, площею 0,06 га. в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 24 червня 2007 року помер її чоловік [PERSON] Після смерті чоловік не залишив заповіту, але спадщину за законом прийняла вона на ? частки майна та відповідачка на ? частку майна, яке складалося з цілого житлового будинку з житловою прибудовою та прилеглими до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Миру, буд. 101. В той же час до складу спадкового майна не було включено земельну ділянку, розташовану по вул. Радужній, 7 в м.Очакові площею 0,06 га. Померлий отримав вказану земельну ділянку у приватну власність на підставі рішення Очаківської міської ради народних депутатів від 24 червня 1994 року № 219. Однак, за час свого життя померлий не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Після звернення до нотаріуса про надання роз'яснення щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, нотаріусом було роз'яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом не є можливим, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Посилаючись на викладене, позивачка просила визнати за нею право власності на ? частки земельної ділянки, розташованої по вул. Радужній, 7 в м.Очакові, площею 0,06 га. 13 березня 2017 року відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання права власності на ? частку земельної ділянки в порядку спадкування за законом. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що після смерті сина [PERSON] вона прийняла спадщину після його смерті на ? частку майна, що складалося з житлового будинку з житловою прибудовою та прилеглими до нього будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м.Очаків, вул. Миру, буд. 101. До складу спадщини не увійшла земельна ділянка площею 0,06 га по вул. Радужній, 7 в м.Очакові. За час свого життя померлий не встиг здійснити державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку та виготовити на власне ім'я державний акт на право власності на земельну ділянку. Посилаючись на викладене, [PERSON] просила визнати за нею право власності на 1/4 частки земельної ділянки, розташованої по вул. Радужній, 7 в м.Очакові, площею 0,06 га. Представник позивачки за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала просила про задоволення позову. Позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом визнала. Відповідачка за первісним позовом та позивачка та зустрічним позовом [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву у якій просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги за первісним позовом визнала. Позовні вимоги, викладені у зустрічній позовній заяві підтримала у повному обсязі. Ухвалою суду від 22 березня 2017 року до участі у справі залучено у якості третьої особи управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області. Представник третьої особи управління Держгеокадастру в Очаківському районі Миколаївської області у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивачки за первісним позовом [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Судом встановлено, що 24 червня 2007 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 141299 від 26 червня 2007 року (а. с. 7). 30 жовтня 2009 року державним нотаріусом Першої очаківської нотаріальної контори Миколаївської області позивачці [PERSON] було видане свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №566, згідно з яким остання є спадкоємцем ? частки майна [PERSON], який помер 24 червня 2007 року у тому числі з урахуванням ? частки майна від якої відмовився [PERSON] та ? частки майна від якого відмовилася [PERSON]. Спадкове майно складається із цілого житлового будинку з житловою прибудовою, з прилеглими до нього будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Миру, 101 в м.Очакові Миколаївської області (а.с.5) 30 жовтня 2009 року державним нотаріусом Першої очаківської нотаріальної контори Миколаївської області відповідачці - позивачці за зустрічним позовом [PERSON] було видане свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстроване в реєстрі за №568, згідно з яким остання є спадкоємцем 1/4 частки майна [PERSON], який помер 24 червня 2007 року. Спадкове майно складається із цілого житлового будинку з житловою прибудовою, з прилеглими до нього будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Миру, 101 в м.Очакові Миколаївської області (а.с.41). Крім того судом встановлено, що Рішенням виконкому Очаківської міської ради народних депутатів від 24 червня 1994 року №219 [PERSON] надано у приватну власність земельну ділянку з земель міської забудови в м.Очакові по вул. Радужній площею 600 кв.м для будівництва приватного житлового будинку по індивідуальному проекту. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно з роз'ясненнями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз'яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: - ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; - виготовлення технічної документації на земельні ділянки; - визначення меж земельної ділянки в натурі; - погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; - одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; - реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1 розділу X «Перехідні положення» ЗК. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Не підлягають задоволенню позовні вимоги спадкоємців про визнання права власності на земельну ділянку, щодо якої спадкодавцем розпочато, але не завершено процедуру приватизації. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок», до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації (ч. 3 ст. 116 ЗК). Визнається правильною практика судів, які задовольняють вимоги спадкоємців, що звернулися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім'я спадкоємця. З аналізу вищенаведеного законодавства, суд приходить до висновку, що оскільки станом на день смерті спадкодавець [PERSON] ще не набув у визначеному законом порядку права власності на земельну ділянку, то дане майно як об'єкт права власності не увійшло до спадкової маси і на нього в порядку спадкування не може бути набуте право власності. Відтак і підстав для визнання за позивачкою за первісним позовом та позивачкою за зустрічним позовом права власності в порядку спадкування за законом немає, у зв'язку з чим у задоволенні первісного та зустрічного позову слід відмовити.

Outcome: dismissed