Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

Позивач [PERSON] акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк»), звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що відповідно до укладеного 11.01.2008 року кредитного договору відповідач отримав кредит в розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач належним чином не виконував своїх зобовязань за кредитним договором, в звязку з чим у нього утворилася заборгованість, яка станом на 02.03.2016 року становить 25 915 грн. 21 коп. та складається з : 2361,89 грн. заборгованості за кредитом, 13289,07 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8554 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1210,25 грн. штрафу (процента складова). На підставі викладеного, позивач прохав суд стягнути з відповідача 25 915 грн. 21 коп. заборгованості за кредитним договором. (а.с. 2-4). Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.08.2016 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ ПРИВАТБАНК до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором залучено в якості відповідачів [PERSON] та [PERSON], як правонаступників замість [PERSON], який помер. (а.с. 63-64). Згідно уточненої позовної заяви від 22.09.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» прохав суд стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором від 11.01.2008 року в розмірі 23 994 грн. 04 коп. станом на дату смерті позичальника [PERSON], яка складається з : 2375,91 грн. заборгованості за кредитом, 13018,63 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8599,5 грн. заборгованість за пенею та комісією. (а.с. 79-80). В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» не з»явився, про час та місце розгляду справи позивач був повідомлений належним чином, позивач направив на адресу суду листа, в якому прохав суд розглядати справу за відсутності їх представника та позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги фактично визнавав частково, в судове засідання 17.11.2016 р. не зявився, про причини неявки суд не повідомляв. Відповідач [PERSON] проти задоволення позовних вимог до нього заперечував, мотивуючи, що спадщину фактично прийняв [PERSON], а тому саме він і повинен погашати борги померлого спадкодавця. Зясувавши обставини справи на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 11.01.2008 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір, відповідно до умов якого [PERSON] отримав кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 2500 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Договір був укладений у формі заяви. (а.с. 9). [PERSON] свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого згідно розрахунку позивача станом на 02.03.2016 року йому нарахована заборгованість за кредитним договором, яка становить 25 915 грн. 21 коп. та складається з : 2361,89 грн. заборгованості за кредитом, 13289,07 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8554 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до умов договору, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1210,25 грн. штрафу (процента складова). (а.с. 6-8). Згідно розрахунку позивача станом на час смерті [PERSON] 20.12.2015 року, його заборгованість за кредитним договором становила - 23 994 грн. 04 коп. та складалася з : 2375,91 грн. заборгованості за кредитом, 13018,63 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8599,5 грн. заборгованість за пенею та комісією. (а.с. 79-80). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Статтею 546 ЦК України, передбачено виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. За правилами ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно зі ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Частиною 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Відповідно до актового запису про смерть №39 від 22 грудня 2015 року, що надійшов на адресу суду з відділу ВДРАЦС по Лубенському району, [PERSON], [INFO], помер с. Войниха Лубенського району 20 грудня 2015 року. Згідно матеріалів спадкової справи №94/2015 [PERSON], який помер 20.12.2015 року, заяву про прийняття спадщини після його смерті подав [PERSON], син померлого [PERSON] та [PERSON], брат померлого [PERSON] Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15.08.2016 року по цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якості відповідачів залучено [PERSON] та [PERSON], як правонаступників замість [PERSON], який помер. Відповідно ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Положення зазначеної норми застосовується у випадку дотримання кредитором норм ст. 1281 ЦК України щодо строків пред"явлення ним вимог до спадкоємців. Не дотримання цих строків , які є присічними (преклюзивними) , позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. Встановлені ст. 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор здійснюючи власні дії, може реалізувати своє суб"єктивне право про що зазначено у постановах Верховного Суду України від від 8 квітня 2015 р. у справі № 6-33цс15 та від 2 березня 2016 року у справі № 61286цс15. Відповідно ч.1 ст. 360-7 ЦПК України висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Статтею 1281 ЦК України передбачений порядок предявлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців , а саме : ч.1 Спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. ч.2. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. ч.3. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. ч.4. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. З матеріалів справи вбачається, що кредитор спадкодавця [PERSON] ПАТ КБ «ПриватБанк» не знав і не міг знати про відкриття спадщини після смерті [PERSON], який помер 20.12.2015 року, оскільки про вказані обставини кредитор фактично дізнався із повідомлення суду. Враховуючи викладене, те, що позивач як кредитор не був обізнаний про смерть позичальника, а тому він мав право пред'явити вимогу спадкоємцям [PERSON], який помер, в межах року з дня настання строку вимоги. Як вбачається із довідки про стандартні умови кредитування ПриватБанку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, з якою було ознайомлено [PERSON] 11.01.2008 року, строк дії виданої йому кредитної картки 12 місяців. Інших даних на запит суду про строк дії кредитної картки [PERSON] позивачем до суду не надано. (а.с. 97). Згідно розрахунку боргу позивача остання сплата за кредитним договором від 11.01.2008 року проводилася [PERSON] 22.05.2008 року. Враховуючи річний строк дії картки [PERSON] тобто до січня 2009 року, саме з цього часу для позивача починається строк вимоги за кредитним договором. Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із даним позовом лише у березні 2016 року (а.с. 2)., тобто із пропуском встановленого ч.3 ст. 1281 ЦК України річного строку для предявлення вимоги. Таким чином, суд вважає, що ПАТ КБ «Приватбанк» як кредитор спадкодавця [PERSON] на підставі ч.4 ст. 1281 ЦК України позбавляється права вимоги до його спадкоємців щодо стягнення кредитної заборгованості померлої особи. Також, відповідно до ст. 1258 ЦК України кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Враховуючи, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, як син померлого [PERSON], який прийняв спадщину після смерті батька, а відповідач [PERSON] як брат померлого, є спадкоємцем наступної черги, то відповідач [PERSON] і не отримав право на спадкування після смерті брата [PERSON], тобто до нього не перейшли права та обов'язки (спадщина) від померлого [PERSON], а тому вимоги до відповідача [PERSON] не можуть бути задоволені із даних підстав.

Outcome: dismissed