Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

У січні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що відповідач є її батьком, він відмовлявся в добровільному порядку приймати участь у вихованні та матеріальному утриманні, у зв'язку з чим за рішенням суду з відповідача на її утримання утримувались аліменти до повноліття. На даний час вона є повнолітньою, з 2010 року навчається у Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова у м. Києві та є студенткою четвертого курсу інституту педагогіки і психології. Оскільки вона навчається на контрактній основі, потребує матеріальної допомоги. Вартість навчання згідно з договором про навчання складає 26 400 грн. за весь період, зі сплатою 6 600 грн. щорічно. Продовжуючи навчатися на денній формі навчання, позивач не має можливості працювати, а коштів матері, яка працює шкільним вчителем не вистачає на купівлю одягу, продуктів харчування та інше, мати змушена була оформляти декілька кредитних договорів, які на даний час не погашені. Вказувала на те, що батько знає про вказані обставини, однак не бажає надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з цим, посилаючись на ст. ст. 182, 199, 200 СК України, положення постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь як повнолітньої дитини, що продовжує навчання,у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту пред'явлення позову і до закінчення її навчання чи досягнення нею двадцяти трьох років, в залежності від того, яка з зазначених обставин настане першою. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Вказувала на те, що відповідача за рішенням суду тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач недобросовісно виконував свої зобов'язання по утриманню дочки. На теперішній час існує заборгованість по аліментах. Вказував на те, що відсутність роботи у відповідача не звільняє його від сплати аліментів. Відповідач заявляв, що не має коштів, однак за клопотанням позивача органами державної виконавчої служби з'ясовано, що у власності [PERSON] є земельна ділянка, на яку може бути звернуто стягнення та яку можна продати для погашення заборгованості. Відповідач почав погашати заборгованість за аліментами тільки після активних дій стягувача за виконавчим провадженням. Батько позивача не вжив усіх передбачених законом заходів щодо повторної постановки на облік у Кагарлицькому центрі зайнятості. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що він проти стягнення з нього аліментів не заперечує, однак не погоджується із заборгованістю за аліментами, оскільки аліменти сплачувались до взяття його на облік у Кагарлицькому центрі зайнятості наприкінці 2010 року. Має у власності земельну частку (пай), що знаходиться у с. Демівщина, з якої отримує 2 600 грн. щорічно. Неодноразово намагався працевлаштуватися, однак на роботу не брали через його вік. Оскільки власних доходів не має, сплачував по можливості заборгованість за аліментами, позичаючи грошові кошти у своїх повнолітніх дітей. Непрацездатних батьків, неповнолітніх дітей чи інших осіб на утриманні немає. Суд, заслухавши позивача, відповідача, перевіривши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON], [INFO]; мати позивача - [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до умов договору про навчання, укладеного між НПУ ім. М.П. Драгоманова та [PERSON] (за [PERSON].) навчання студента здійснюється на денній формі навчання з присвоєнням кваліфікації «Бакалавр педагогічної освіти. Вчитель основ здоров'я»; вартість навчання 26 400 грн (а.с. 8). Згідно довідки №657 від 24 грудня 2013 року, виданою Національним педагогічним університетом ім. М.П. Драгоманова позивач є студентом 4 курсу Інституту педагогіки і психології (стаціонар) НПУ ім. М.П. Драгоманова із контрактною формою навчання, починаючи з 1 вересня 2010 року по 30 червня 2014 року (а.с. 7). За змістом листа Головного управління юстиції у Київській області за [PERSON] рахується земельна ділянка, на яку постановою від 27 листопада 2013 року накладено арешт; заборгованість по аліментам на день повноліття дитини становить 3 861 грн 21 коп.; 25 листопада 2013 року боржник надав пояснення у ВДВС та зобов'язався сплатити борг до 20 грудня 2013 року (а.с. 9-10). Згідно кредитних договорів від 29 серпня 2007 року та від 16 жовтня 2012 року матір'ю позивачки - [PERSON] взято кредитні зобов'язання на суму 5 тис. грн та 5 450 грн, відповідно (а.с. 11-15). Відповідно до довідки, виданої Деміщівською сільською радою Кагарлицького району Київської області 20 січня 2014 року [PERSON] ніде не працює (а.с. 20). Відповідно до довідки, виданої Деміщівською сільською радою Кагарлицького району Київської області 20 січня 2014 року [PERSON] має у складі сім'ї: [PERSON] - дружину; [PERSON], 1981 року народження - сина; [PERSON], 1983 року народження - дочку(а.с. 21). Згідно поштових переказів відповідач перерахував у період з лютого 2013 р. по січень 2014 р. на ім'я матері позивача - [PERSON] грошові кошти у сумі 1 966 грн (а.с. 22-23). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно роз'яснень, що містяться в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повнолітння (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище відповідача, та те що, він не працює, однак є працездатним, на утриманні будь-яких осіб не має, має у власності земельну частку (пай), з якої щорічно отримує у дохід 2 600 грн., нерегулярно, але сплачує заборгованість за аліментами згідно поштових переказів на ім'я матері позивача (у період з лютого 2013 р. по січень 2014 р. на суму 1 966 грн), отже батько має можливість надання матеріальної допомоги. Другий з батьків - мати повнолітньої дочки також працевлаштована, отримує постійну заробітну плату, однак має ряд неповністю погашених кредитних зобов'язань за договорами. Дочка - [PERSON] досягла повноліття, але є меншою 23 років, продовжує навчання на денній формі навчання, потребує у зв'язку з цим матеріальної допомоги, оскільки навчається на контрактній формі навчання зі сплатою грошових коштів за послуги навчання, батько має можливість надання такої допомоги. Отже, суд вважає за необхідне стягнути аліменти на утримання повнолітньої дочки, який продовжує навчання у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача, починаючи з моменту пред'явлення позову і до закінчення [PERSON] навчання чи до досягнення нею 23 років, в залежності від того, яка з зазначених обставин настане першою. При цьому розмір аліментів не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка звільнена від сплати судового збору, а тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп. стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved