Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

04.05.2018 року представник Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк, місце знаходження 03150, м. Київ, вул. Ковпака, буд. 29, [PERSON], який діє на підставі довіреності № 02-36/103 від 04.01.2018 року звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрованих [ADDRESS] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги обґрунтовує наступним 18.10.2017 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №600/02.2-09/170, згідно якого отримала кредит в розмірі 5 000,00 тис дол. У порушення умов договору [PERSON], свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 26.03.2018 року має заборгованість - 2 284,07 дол. США, за відсотками - 2 551,67 дол. США. В забезпечення виконання зобов'язання [PERSON], що випливали з основного договору, 18.10.2007 року позивач та [PERSON] уклали договір поруки №600/02.2-09/171. У зв'язку із порушенням зобов'язань, за кредитним договором, просить стягнути з відповідачів заборгованість, а також судові витрати. 19.06.2018 року па адресу Шевченківського районного суду м. Львова відповідачі подали відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки 25.02.2010 року Шевченківським районним судом м. Львова винесено судовий наказ на підставі заяви Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» про стягнення з відповідачів боргу в сумі 25 146,90 грн., судові витрати - 125,73 грн. та 30 гривень витрат на інформаційного-технічне забезпечення. Зазначають оскільки заборгованість вже було предметом розгляду у справі №2Н-305/2010 року, провадження по справі необхідно закрити (а.с.43-49). Також 19.06.2018 на адресу суду подали заяву про застосування строку позовної давності, в якій зазначають, що відповідачами в останнє було проведене оплату 50 дол. США за кредитним договором №600/02.2-09/171 від 18.10.2007 року - 30.01.2009 року, після вказаного періоду жодних оплат не проводилося. Зазначають що строк позовної давності необхідно рахувати від останнього платежу, який відбувся 30.01.2019 року, який сплив 29.01.2012 року, або строк позовної давності необхідно рахувати від терміну погашення заборгованості у відповідності до додатку 1 до кредитного договору, а саме графіку погашення заборгованості, яким закінчується остання сплата боргу 17.10.2009 року та відповідно 16.10.2012 року сплив строк позовної давності (а.с.50-52). В судове засідання представник позивача, не з'явився, про дату час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке отримане 20.11.2018 року (а.с.104). На адресу Шевченківського районного суду представник позивача, [PERSON], який діє на підставі довіреності№02-03/2270 від 13.08.2018 року, подав заяву про розгляд справи за відсутності позивача (а.с.108-110). В судове засідання відповідачі не з'явилися, про дату час та місце розгляду справи, повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які отримані 20.11.2018 року (а.с.10105-106). Причини неявки суду не відомі. Заяв чи клопотань на адресу суду не надходило. В судовому засіданні представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнав з підстав, викладених у відзиві на позов. Зокрема, вважає, що сплив строк позовної давності. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази надані сторонами у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Встановлено, що Акціонерний-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідач [PERSON] уклали договір кредиту №600/02.2-09/170 від 18.10.2007 року , згідно якого [PERSON]. отримала кредит в розмірі 5 000,00 тис дол. (а.с.5-8). Також судом встановлено, що 18.10.2007 року між Акціонерним-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та відповідачами [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки кредиту №600/02.2-09/171 від 18.10.2007 року (а.с.9). Згідно інформації з довідки №04.22-07/3477 від 26.03.2018 року станом на 26.03.2018 року відповідачем [PERSON] останній платіж по заборгованості кредиту було здійснено 30.01.2009 року в сумі 50,00 дол. США. Судом встановлено, що 25.02.2010 року Шевченківським районним судом м. Львова було винесено судовий наказ, згідно якого з [PERSON] та [PERSON] на користь Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» солідарно стягнено борг в сумі 25 146,90 грн., судові витрати - 125,73 грн. та 30 гривень витрат на інформаційного-технічне забезпечення (а.с.46-47). Постановою ВП №26608021 від 20.05.2011 року відкрито виконавче провадження (а.с.48). Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. Згідно ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Статтею 253 ЦК України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання перебігу строку позовної давності судом не встановлено. Пунктом 31 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року N 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). Згідно ч.4 ст.267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивачем пропущено строк позовної давності визначений ст.257 Цивільного кодексу України, поважності причин пропуску такого строку позивачем не наведено, відповідач просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, у зв'язку із пропуском строку позовної давності. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed