Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

30 листопада 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: стягнути з відповідачів на користь позивача грошові кошти в розмірі 45 105,00 гривень, як відшкодування витрат на утримання, догляд та поховання [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2009 року вона доглядала за [PERSON], яка була старою та хворою жінкою, їй було важко обходити себе. Також позивач зазначає, що [PERSON] перебувала у безпорадному стані. Тому позивач допомагала їй по господарству, готувати їжу, прибирати в оселі, прати білизну та одяг, доставляти продукти харчування та ліки, взимку опалювати помешкання. При цьому відповідачі не доглядали за [PERSON], яка була їм сестрою. Після смерті [PERSON] позивач організувала поховання, оплатила проведення ритуальних послуг, організацію поминального обіду та придбання продуктів харчування на що витратила 12 255,00 грн. Також за надані щоденні послуги позивач просила стягнути з відповідачів по 30,00 грн. за кожен день та за останні три роки становить 32 850,00 грн. Позивач зазначає, що відповідачі після смерті [PERSON] прийняли спадщину та обіцяли відшкодувати витрати позивачу, проте пізніше стали ухилятись від спілкування з позивачем. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачі та представник відповідача [PERSON] заявлені вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, проте в судових дебатах вони не заперечували проти сплати позивачу 3 000,00 грн. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача, відповідачів, їх представників, свідків, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення. Стаття 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству. Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] померла [INFO], як вбачається з копії свідоцтва про смерть. Із заявами про прийняття спадщини до нотаріальної контори звернулись [PERSON] (12.09.2013 року), [PERSON] (12.09.2013 року) та [PERSON] (15.07.2013 року). Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 16.12.2013 року за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,2291 га, яка розташована на території адміністративних меж Петровської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області, по 1,11455 га кожній в порядку спадкування за заповітом по смерті [PERSON], яка померла [INFO]. 10.02.2014 року право власності відповідачів на земельну ділянку було зареєстровано. Голова Петровської сільської ради 07.08.2016 року видав довідку за №181 в якій зазначив, що [PERSON] дійсно надавала допомогу та здійснювала догляд за [PERSON] з 06.01.2009 року до дня її смерті [INFO] та провела похорон за власний рахунок. В довідці №3 від 13.01.2016 року Голова Петровської сільської ради зазначив, що [PERSON] та [PERSON] відмовилися доглядати свою рідну тітку [PERSON] Суд не може прийняти до уваги, як належні докази довідки надані головою Петровської сільської ради, оскільки зазначені обставини мають бути встановлені в судовому засіданні. Крім того, голова сільської ради не уповноважений надавати зазначені довідки. Позивач на підтвердження понесених витрат надала накладну від 13.03.2013 року №8706 на суму 1 447,50 грн. на придбання речей для проведення поховання; від 13.03.2013 року №84 на суму 1 482,000 грн. на придбання продуктів для поминального обіду; від 17.03.2016 року №134 на суму 1 216,00 грн. на придбання продуктів на поминальний обід; від 18.03.2013 року №91 на суму 1 058,07 грн. Зазначені суми, як вбачається з накладних, сплачені [PERSON] Водночас суд не може прийняти як належний доказ понесених витрат позивачем накладну №281 на суму 7052,00 грн., оскільки вона не має дати її складання та зазначено, що кошти прийняті від [PERSON] Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в 2011 та 2012 році [PERSON] отримувала в рахунок орендної плати за земельну ділянку, яка належала їй на праві власності пшеницю та ячмінь. В судовому засіданні встановлено, що 01.04.2008 року між [PERSON] та територіальним центром одиноких непрацездатних громадян був підписаний договір за яким [PERSON] надавались послуги по доставці продуктів, медикаментів, промислових товарів, обробіток присадибної ділянки та побутові послуги. Крім того, 01.09.2010 року між Територіальним центром соціального обслуговування Монастирищенського району та [PERSON] був укладений Договір про соціальне обслуговування громадянина. За умовами вказаного договору [PERSON] мали надавати послуги з доставки продуктів, медикаментів, промислових товарів, прибирання приміщення, доставка води з колодязя, оплата комунальних платежів, обробіток присадибної ділянки, розпалювання груби, принесення дров, розчистка снігу. Даний договір діяв в період з 01.09.2010 року по 01.03.2011 року, а потім пролонговувався з 01.09.2011 року по 30.08.2012 року, з 30.08.2012 року по 30.08.2013 року. Суду не було надано доказів на підтвердження, що даний договір не виконувався чи був розірваний. Суд не може взяти до уваги пояснення свідків щодо здійснення [PERSON] догляду за померлою [PERSON], оскільки вони є суперечливими. Суду не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження, що [PERSON] щоденно доглядала [PERSON] А тому суд не вбачає підстав для стягнення коштів на утримання померлої [PERSON] З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] отримала 2 317,50 грн. допомоги на поховання за [PERSON], яка померла [INFO] з державного бюджету, що підтверджується відповіддю Управління пенсійного фонду України в Монастирищенському районі Черкаської області. Також 09.04.2013 року [PERSON] отримала недоотриману пенсію [PERSON] за березень 2013 року в сумі 1 158,75 грн. Отже, враховуючи норми діючого законодавства та виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу. Водночас, як вбачається з матеріалів справи, позивач понесла витрати на поховання в розмірі 1 447,50 грн., в той же час отримала допомогу на поховання в розмірі 2 317,50 грн., що перевищує понесені витрати на поховання. Суду не було надано інших належних та допустимих доказів, що позивач понесла витрати на поховання [PERSON] Таким чином, витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язані спадкоємці у відповідності до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню не підлягають, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed