Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить збільшити розмір аліментів, стягнутих з відповідача на її користь на малолітню доньку [PERSON], [INFO] та продовжувати стягувати в розмірі ? частини з усіх видів доходів, але не менше ніж 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. А також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. Вказує, що рішенням суду від 19 травня 2016 року з відповідача на користь позивача були стягнені аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини від заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також кошти на її утримання в розмірі 1/6 частини до досягнення дитиною трирічного віку. 16 серпня 2017 року виповнилось три роки доньці сторін, а тому стягнення аліментів на утримання позивача припинилось. Станом на перше травня 2017 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1684 грн., мінімальна заробітна плата становить 3200 грн., що значно більше ніж у 2016 році. Відрахування по іншим виконавчим документам з відповідача не проводиться, відповідач працює, а тому є достатні підстави для збільшення розміру аліментів на утримання дитини з 1/3 частини на ? частину, але не менше ніж 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для відповідного віку на дитину, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що на даний час її витрати на утримання доньки збільшились. Дитина відвідує дитячий садок, за що кожного місяця потрібно сплачувати грошові кошти. Крім того, донька часто хворіє, у звязку з чим потрібно частіше купувати ліки. В цьому році збільшились ціни як на продукти харчування, так і на одяг та комунальні послуги. На даний час відповідач сплачує аліменти на утримання дитини в розмірі в середньому близько 3000 грн. Крім того, зазначила, що вона на теперішній час працевлаштувалась, її заробітна плата складає приблизно 3500-3700 грн. в місяць, однак цих коштів не вистачає на утримання дитини, а тому вона просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Також просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав повністю та пояснив, що він працює охоронцем в магазині «АТБ». За рішенням суду від 19 травня 2016 року він сплачував аліменти на утримання доньки приблизно в розмірі 2700-2900 грн. щомісячно, а на утримання позивачки приблизно в розмірі 1500-1800 грн. щомісячно. На даний час доньці виповнилось три роки, а тому стягнення аліментів на утримання позивачки припинилось. Пояснив, що він проживає в будинку, який винаймає та за який кожного місяця вимушений сплачувати грошові кошти. Його заробітної плати ледве вистачає на сплату аліментів на утримання дитини в розмірі 1/3 частки, тому він на даний час не має можливості платити більше, у звязку з чим просить суд відмовити у задоволенні позову повністю. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії І-ЖС № 259671 батьками [PERSON], яка народилась 16 серпня 2014 року зазначені: батько [PERSON], мати [PERSON]. /а.с.14/. \~Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 19 травня 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь позивачки аліменти на малолітню доньку - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку /доходу/, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05 квітня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. /а.с.6-7/. Крім того, вказаним рішенням суду з [PERSON] також були стягнені аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку /доходу/, щомісячно, починаючи з 05 квітня 2016 року і до досягнення [PERSON], [INFO] трирічного віку. На підставі вказаного рішення суду були видані виконавчі документи про стягнення аліментів /а.с.8-9/. Відповідно до\~статті 180 Сімейного кодексу, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою\~статті 181 Сімейного кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до\~статті 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, у\~ст. 192 СК України\~наведено вичерпний перелік обставин, які можуть бути підставою для зміни розміру аліментів за рішенням суду. У цій статті передбачена можливість, а не обов'язковість задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Позивачем не надано доказів існування обставин, передбачених вищевказаними нормами законодавства. Ті обставини, що дитина почала відвідувати дитячий садок, що спричиняє почастішання хвороб дитини, витрачання більшої кількості коштів не є тими обставинами, що в розумінні ст.. 192 СК України можуть вказувати на необхідність збільшення аліментів, а є звичайними подіями в житті людини. Також, зазначення позивачкою про збільшення вартості життя суд теж знаходить неприйнятними для зміни розміру аліментів, враховуючи, що від часу прийняття рішення про їх стягнення минуло менше двох років та приймаючи до уваги їх розмір (1/3 частини від заробітку), визначений рішенням суду. Крім того, як зазначено позивачкою і не заперечується відповідачем, [PERSON] на теперішній час працевлаштувалась, її заробітна плата складає приблизно 3500-3700 грн. на місяць. А враховуючи, що доказів покращення матеріального стану відповідача нею не надано, зазначене теж вказує на необґрунтованість позовних вимог. Що стосується збільшення мінімального розміру аліментів, то суд враховує, що станом на день винесення рішення про стягнення аліментів, ч. 2 ст. 182 СК України було встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З 08.07.2017 року почала діяти нова редакція ч. 2 ст. 182 СК України,згідно якої мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даний мінімальний розмір аліментів повинен стягуватись з боржника без винесення додаткового рішення. На це вказує пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" в якому зазначено, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Аналогічне положення міститься й у ч. 3 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. Таким чином, позивачем не наведено та не подано суду жодних доказів, які б вказували на покращення матеріального стану платника аліментів [PERSON], доказів, які б могли бути підставами для збільшення розміру аліментів визначених рішенням суду, як то передбачено нормами\~Сімейного Кодексу України. Отже, на підставі вищевикладеного, суд знаходить позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. \~\~\~\~На підставі викладеного та

Outcome: dismissed