Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

До Київського районного суду м. Одеси 09.09.2015 року звернулось ЖБТ « Прогрес-1» з вимогами про стягнення з [PERSON] збитків, заподіяних внаслідок самовільної зміни цільового призначення підвального приміщення, і згідно уточненої позовної заяви від 31.05.2016 року (а/с 182) просить суд стягнути з відповідачки 8921 грн., необхідних для приведення приміщення загальної площею 94,8 кв.м., що розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Вільямса, 44 в попередній стан, а також стягнути кошти за користування підвальним приміщенням у період з 01.11.2012 року по 31.10.2014 року у розмірі 22859,55 грн. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що рішенням Київського районного суду міста [PERSON] 11 жовтня 2012 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до ЖБТ «Прогрес-1» про стягнення збитків та за зустрічним позовом ЖБТ «Прогрес-1» до [PERSON] про зобовязання звільнити приміщення, було зобов'язано [PERSON] звільнити підвальне приміщення ЖБТ «Прогрес-1», площею 160,0 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, буд. 44. Незважаючи на те, що зазначене рішення було виконане ЖБТ «Прогрес - 1» не може використовувати підвальне приміщення за цільовим призначенням, так як відсутній доступ до комунікацій та іншого технічного оснащення, у звязку із проведенням у даному приміщенні відповідачем ремонту. Внаслідок ремонтних робіт було змінено цільове призначення приміщення та замінено вхідні замки до частини приміщень підвалу загальною площею 160 кв.м. Розмір збитків представник позивача обґрунтовує тим, що вартість приведення підвального приміщення у попередній стан у відповідності до висновку будівельно-технічного дослідження на момент проведення експертного дослідження становить 8 921 грн. 00 коп; крім того за час самовільного утримання [PERSON] Й підвального приміщення ЖБТ «Прогрес-1» недоотримало кошти за користування частиною нежитлового приміщення - підвалу за період з 01.11.2012 року по 31.10.2014 року на протязі якого [PERSON] самовільно займала підвальне приміщення у розмірі 22 859, 55 грн. До судового засідання представник позивача подала заяву, про розгляд справи за відсутністю представників позивача (а/с 210). Відповідач та її представник до судового засідання не зявились. Представник відповідача подала заяву про розгляд справи за відсутністю відповідача та її представника, а також просила суд відмовити у задоволенні позову. Крім того 13.11.2015 року до суду з боку відповідача було подано заперечення на позовну заяву, згідно якої відповідач заявила, що підвальне приміщення було повернуто позивачу 10.11.2014 року без будь-яких зауважень з боку представників ЖБТ «Прогрес-1», а вимоги щодо стягнення грошей заявлені у звязку із необхідністю самому позивачу виконувати рішення суду про стягнення на користь [PERSON] з ЖБТ « Прогрес-1» матеріальних збитків у розмірі 185484 грн. Як встановлено у судовому засіданні Житлово-будівельне товариство "Прогрес-1" володіє на праві власності будинком № 44 по вул. Академіка Вільямса у м. Одесі, на підставі свідоцтва про право власності виданого виконавчим комітетом Одеської міської ради 12 листопада 2004 р., Будинок № 44 по вул. Академіка Вільямса у м. Одесі складається з 15 поверхів на 82 квартири загальною площею 7720,7 кв. м., жилою площею 3776,9 кв. м. В зазначеному житловому будинку знаходяться житлові та нежитлові приміщення. 29 червня 2006 року ЖБТ Прогрес-1, на підставі рішення зборів, надало [PERSON] в користування підвальне приміщення дому 44 по вул. Вільямса, площею 100 кв.м, розташованого під квартирами №№ 4, 4а, 5 вказаного будинку, для виконання ремонтних робіт та подальшого користування, з правом подальшого викупу займаного приміщення. У червні 2006 року [PERSON] розпочала ремонт нежитлового приміщення, а саме частини підвалу площею 160 кв.м, за адресою: 65089, м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, буд. 44., розташованого під квартирами №№ 4,4а, 5 вказаного будинку. [PERSON] після проведення ремонтних робіт, які закінчила у липні 2008 року, звернулась до ЖБТ Прогрес-1з метою викупу підвального приміщення, але товариство запропонувало [PERSON] укласти договір оренди даного приміщення та відмовило у його викупі, що підтверджується протоколом розширеного засідання правління ЖБТ Прогрес-1від 23 жовтня 2008 року. Рішенням Київського районного суду міста [PERSON] 11 жовтня 2012 року по цивільній справі №2-1953/11 за позовом [PERSON]Й до ЖБТ «Прогрес-1» про стягнення збитків та за зустрічним позовом ЖБТ «Прогрес-1» до [PERSON] про забов'язання звільнити приміщення, стягнуто на користь [PERSON] суму матеріальних збитків у розмірі 185484 грн. а також зобов'язано [PERSON] звільнити підвальне приміщення ЖБТ «Прогрес-1», площею 160,0 кв. м., яке розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Вільямса, буд. 44. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 14.01.2013 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ рішення Київського районного суду міста [PERSON] 11 жовтня 2012 року залишено без змін. У вищезазначеному рішенні зазначено, що судом не прийняти доводи представника ЖБТ Прогрес-1про проведення [PERSON] за свій рахунок ремонтних робіт у підвальному приміщенні в будинку №44 по вул. Вільямса, площею 100 кв.м, розташованого під квартирами №№ 4, 4а, 5, без дозволу товариства, оскільки вони суперечили матеріалам справи, а саме: протоколу ЖБТ Прогрес-1від 15 червня 2006 року, згідно якого [PERSON], [PERSON], [PERSON] доручено провести ревізію стану підвалу та розглянути питання про можливість його ремонту, протоколу ЖБТ Прогрес-1від 29 червня 2006 року про надання [PERSON] в користування підвального приміщення для виконання ремонтних робіт з правом викупу, протоколу від 23 жовтня 2008 року, відповідно до якого розглядалося питання про укладення з [PERSON] договору оренди частини технічного підвального приміщення з урахуванням її затрат на ремонтні роботи. Обставини, що ремонтні роботи виконувалися [PERSON] за згодою товариства були підтверджені і тим, що ЖБТ Прогрес-1з липня 2006 року (початку ремонтних робіт) до липня 2008 року (закінчення ремонтних робіт), не перешкоджало [PERSON] у здійснені цих ремонтних робіт, заходів про припинення робіт не приймало та до будь-яких установ, які контролюють проведення вказаних робіт не звертались. Таким чином судом було встановлено, що [PERSON] виконала свої зобовязання щодо здійснення ремонту підвального приміщення за свій рахунок та розраховуючи на отримання підвалу у власність звернулася до ЖБТ Прогрес-1, який відмовив передати підвальне приміщення у власність, а пропонував укласти договір оренди. У подальшому ЖБТ Прогрес-1відмовилось укладати договір оренди з [PERSON] Таким чином, порушення зобовязання було встановлено судом з боку ЖБТ Прогрес-1, у звязку із чим і було стягнути матеріальні збитки. У звязку із тим, що ЖБТ « Прогрес-1» є власником будинку № 44 по вул. Ак. Вільямса в м. Одесі, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 12 листопада 2004 року і [PERSON] займає підвальні приміщеннями, розташовані під квартирами №№ 4, 4а, 5 у будинку № 44 по вул. Академіка Вільямса у м. Одесі без укладення договору, судом було прийнято рішення про зобовязання [PERSON] звільнити спірне підвальне приміщення. У відповідності до вимог ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином для суду є встановленими обставинами, що [PERSON] займала підвальне приміщення та виконувала будівельно-ремонтні роботи з дозволу ЖБТ « Прогрес-1» і саме ЖБТ « Прогрес-1» порушив зобовязання яки виникли між сторонами стосовно користування підвальним приміщенням [PERSON] у звязку із чим повинен сплатити матеріальну шкоду. Із матеріалів справи ( позовних вимог і заперечень) судом встановлюються обставини і того, що 10.11.2014 року [PERSON] було виконано рішення Київського районного суду міста [PERSON] 11 жовтня 2012 року по справі № 2-1953/11 звільнено підвальне приміщення, про що державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] було складено відповідний акт без заперечень з боку представників ЖБТ « Прогрес-1». Обставини, визнані сторонами також не підлягають доказуванню згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України. У відповідності до наданих позивачем в якості доказів експертного висновку №20-02/15 будівельно-технічного дослідження частини підвального приміщення від 20.02.2015 року (а/с 100) досліджувана частина підвального приміщення в якої в результаті проведеної самочинної реконструкції змінилась цільове призначення, може бути використане за своїм цільовим призначенням підвальне приміщення житлового будинку; а у відповідності до висновків №1711/15 будівельно-технічного обстеження і визначення вартості приведення нежитлових приміщень підвалу в первинний стан( а/с185) вартість приведення нежитлових приміщень підвалу по вул. Ак. Вільямса, 44 в первинний стан ( до проведення реконструкції) складає 8921 грн. Згідно розрахунку недотриманих грошових коштів за використання підвального приміщення із складових: СДПТ, вивіз ТБО,опалення та інше (х.в.), за період з 01.12.2012 року по 31.10.2014 року, ЖБТ « Прогрес-1» розрахував недотриману суму 22859,55 грн. Правовідносини, яки виникли між сторонами і повязані з відшкодуванням збитків та майнової шкоди врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК ), а правовідносини повязані із сплатою житлово-комунальних коштів також врегульовані Законом України « При житлово-комунальні послуги». У відповідності до ч.1-3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. Частина перша статті 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ч.1 ст. 1 ЗУ « Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. У відповідності до розділу V вищезазначеного закону виконавець повинен надати відповідні послуги, зазначені у договорі, а користувач житлово-комунальних послуг зобовязаний сплатити вартість наданих йому послуг. В даному випадку з боку ЖБТ « Прогрес-1» не доведене у судовому засіданні наявність матеріальної шкоди завданої діями [PERSON] щодо проведення реконструкції підвального приміщення. Встановлено, що відповідач користувалась приміщенням і проводила там ремонтні роботи з дозволу ЖБТ. У наданих до суду позивачем висновках експертних досліджень ( фактично звітах спеціалістів) не зазначається неможливість використання підвального приміщення у тому вигляді в якому воно залишено відповідачем. Посилання на зміну цільового призначення не приймається судом, у звязку із тим, що спеціалістом не визначено до якого саме цільового призначення привела реконструкція та що неможливо використовувати реконструйовані приміщення після реконструкції як підвал. Також позивачем не надано доказів неможливості користування комунікаціями та іншим технічним оснащенням підвального приміщення, яке було повернуто відповідачкою у користування власнику ЖБТ, згідно акту, без зауважень з боку його представників. Стосовно вимог про стягнення з відповідача недотриманих коштів у відповідності до ст. 22 та 1166 ЦК України, суд вважає наступне: Статтею 1.5 Статуту Житлово-будівельного товариства « Прогрес-1» від 2012 року (а/с 37) товариство є неприбутковою організацією і не має на меті одержання прибутку для його розподілу між членами товариства. Таким чином у товариства не можуть бути доходів, яки воно не отримало з вини [PERSON] Якщо недотримані кошти є заборгованістю [PERSON] як користувачем житлово-комунальних послуг, то це є інші правовідносини, яки не відносяться до стягнення матеріальної шкоди, а є предметом розгляду при наявних вимогах про стягнення заборгованості. Таким чином, суд вважає, що позивачем обраний невірний спосіб захисту порушених прав, та відсутні підстави для задоволення вимог про стягнення недоотриманих коштів в розумінні відшкодування збитків або майнової шкоди. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed