Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

У січні 2019 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд виділити в натурі належні їй 49/100 часток житлового будинку [ADDRESS]. Визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 692 кв.м. за вищевказаною адресою. Позивач надала суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у її відсутність, задовольнити позов згідно висновку експертизи. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов задовольнити згідно висновку експертизи за запропонованим варіантом. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши матеріали справи та оцінивши в сукупності надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Витягу на нерухоме майно від 13.01.2015 р., [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності 49/100 часток житлового будинку по [ADDRESS] Витягом від 13.01.2015 року підтверджується право власності на 51\\100 частину цього ж будинку за [PERSON] Земельна ділянка площею 0,0692 га по [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], про що свідчить витяг із державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстрацію права власності від 28.05.2014 року, кадастровий номер [NUMBER], дата державної реєстрації земельної ділянки 18.02.2014 року. Відповідно до Висновку № 172\\18 будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 21.12.2018 року, виходячи з конструктивних особливостей, та планування житлового будинку [ADDRESS],запропонований один варіант розподілу житлового будинку та земельної ділянки за побажанням співвласників. Згідно висновку, співвласнику( 49/100 часток) в житловому будинку літ. «А», загальною площею 62 кв.м, у тому числі житловою 41,3 кв.м, виділити 3 узаконених господарських будівель та споруд : гараж «Е»-17,6 кв.м., літня кухня-«З»-34 кв.м., тамбур до літньої кухні «з-1»-10,4 кв.м., ворота №5, огорожа №6, споруди №№ 2, ІІІ. Другому співвласнику (51/100 часток), пропонується виділити: житловий будинок літери «Б», загальною площею 106 кв.м., у тому числі житловою - 63, 3 кв.м., з узаконених господарських будівель та споруд: вбиральня літери "Н"-0,9 кв.м., огорожі №№ 8,9. Відповідно до Варіанту розподілу земельної ділянки власнику з часткою 49/100 виділяється частина земельної ділянки площею 501,8 кв.м., що складається з площі будівель та споруд 138,8 кв.м., площі земельної ділянки під двором та частиною огороду - 363 кв.м. Частина ділянки співвласника з 51/100 часткою складає 190,2 кв.м., що складається з площі будівель та споруд 77,4 кв.м., площі земельної ділянки під двором та частиною огороду - 112,8 кв.м. В'їзд та вхід на частину земельної ділянки, що виділяється співвласнику 49\\100 є існуючий вхід у ворота з хвірткою №5, а власнику з часткою 51\\100 - існуючий вхід у ворота №9. Відповідно до п.6.1.41 ДБН Б 2.2.-12:18(4.2), у зв'язку з проходженням сумісної межі по зовнішнім стінам будинку літери «А» та гаражу літери «Е», необхідно співвласнику з 51\\100 частиною надавати доступ співвласнику з 49\\100 для їх ремонту та обслуговуванню. Додаток 7 є невід'ємною графічною частиною даного висновку. Згідно ст. 337 ЦК України, якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, наданій у користування, то у разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією часткою земельної ділянки на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Відповідно до вимог ст.88 ЗК України учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. На даний час угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою між сторонами не укладена, тому позивач змушений звернутись в суд з даним позовом для подальшої приватизації своєї частини земельної ділянки. У відповідності до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до пункту п.п. «е» п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, у випадках, передбачених статтями 86-89 ЗК, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, яка перебуває в спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, у разі недосягнення згоди - за рішенням суду, а при перебування ділянки в спільній сумісній власності (у подружжя, членів фермерського господарства, якщо інше не передбачалось угодою між ними, співвласників жилого будинку) - за договором або законом. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки зі складу земельної ділянки (у тому числі й разом з іншими учасниками, які цього вимагають) або виплати рештою учасників грошової компенсації за цю частку при неможливості її виділення та отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру його частки. Учаснику спільної сумісної власності зазначене право належить за умови попереднього визначення розміру рівних земельних ділянок, якщо інше не передбачене законом або не встановлено судом. Відповідно до роз'яснень, що містяться в п.19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» слідує, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. Відповідно до ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Оцінюючи запропонований варіант, суд, у відповідності до ст.ст. 356, 357 ч.1, 358 ЦК України, ст.ст.103, 120, 158 ЗК України, враховуючи Постанову Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», а також взаємовідносини сторін, їх побажання щодо саме такого розподілу, вважає за можливе провести виділ в натурі частини житлового будинку та виділ у користування частини земельної ділянки позивачу згідно Висновку експертизи - оскільки такий варіант повністю відповідає фактичному порядку користування, що склався протягом тривалого часу між співвласниками, жоден з яких не має заперечень проти такого, має відокремлені входи і не потребує додаткових переобладнань. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позову . Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову, вимог про відшкодування витрат на проведення судової експертизи позивач не заявляв.

Outcome: approved