Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

\~\~ Представник ТОВ « ОТП Факторинг Україна» звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] « Про стягнення заборгованості». В підтвердження своїх позовних вимог представник позивача посилається на те, що від 28 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] . Відповідно до умов даного договору позичальникові було надано кредит в сумі 10000,00 грн. Строк повернення кредиту - 24 місяці. Згідно з п. 1.4.3 Кредитного договору № [NUMBER] від 28.08.2012 року за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити банку відповідну плату. У відповідності до п.1.1 Кредитних договорів для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка у розмірі 12% річних. Згідно з п. 1.4.4 кредитного договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів, що є невідємною частиною даного договору. 20 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] , був укладений кредитний договір № [NUMBER], згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 20398,00 грн. Строк повернення кредиту - 36 місяців. Відповідно п. 1.4.3 Кредитного договору № [NUMBER] від 20.02.2013 року за користування кредитом позичальник (відповідач) зобовязаний сплатити банку відповідну плату. У відповідності до п.1.1 Кредитних договорів для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка у розмірі 9,99% річних. Згідно з п. 1.4.4 кредитного договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів, що є невідємною частиною даного догодору. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідност ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-прод кредитного портфелю б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторі прийняло на себе зобовязання за кредитними договорами: № [NUMBER] від 28.08.2012 р № [NUMBER] від 20.02.2013 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» та права вимоги до боржника за кредитними договорами: № [NUMBER] від 28.08.2012 року; [NUMBER] від 20.02.2013 року Відповідач, в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема, в п. 1 підпунктами), а також, сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку і умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4, 1.5 кредитного догововору та підпунктами). Згідно з п. 1.4.2 з підпунктами, частини 2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку платежів (додаток № кредитного договору). В порушення зазначених умов кредитних договорів, а також, ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № [NUMBER] від 28.08.2012 року. Відповідач не виконує, в звязку з чим, станом на 14.11.2016року виникла заборгованість у розмірі 7055,97грн., яка складається: 4455,93 грн. - заборгованість по сплаті кредиту, 610,04 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1990,00 грн,- сума комісії Взятих на себе зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 20.02.2013 року відповідач не виконує, в зв'язку з чим, станом на 14.11.2016року виникла заборгованість у розмірі 23979,05 грн., яка складається: 16367,66 грн. - заборгованість по сплаті кредиту, 1914,51 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 5696,88 грн,- сума комісії Відповідно до п. 1.5.4 кредитного договору, ч.2 ст. 1050 та ч. 2 ст. 1054 ЦК України і порушення відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором, позивач має і достроково стягнути заборгованість по кредиту, відсоткам та комісії, вимагати виконання інших зобовязань за кредитним договором. У випадку невиконання позичальником вимоги про погашення заборгованості, банк має право звернутися до відповідного суду з метою стягнення заборгованості за договором в примусовому порядку (п. 1.5.6 крединого договору). Внаслідок тривалого та систематичного невиконання відповідачем його зобовязань кредитним договором, заборгованість, що утворилась за Договором до цього часу не сплачена, що і є підставою для звернення з даним позовом до суду. Представник позивача в судовому засідання просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні вказує , що банком було порушено строки позовної давності , оскільки позивач повинен був звернутись до суду у листопада 2013 року , так як останній платіж був здійснений у жовтні 2013 року, враховуючи позиції ВСУ України, тому в позовних вимогах необхідно відмовити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що від 28 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № [NUMBER] . Відповідно до умов даного договору позичальникові було надано кредит в сумі 10000,00 грн. Строк повернення кредиту - 24 місяці. Згідно з п. 1.4.3 Кредитного договору № [NUMBER] від 28.08.2012 року за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити банку відповідну плату. У відповідності до п.1.1 Кредитних договорів для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка у розмірі 12% річних. Згідно з п. 1.4.4 кредитного договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів, що є невідємною частиною даного договору. 20 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] , був укладений кредитний договір № [NUMBER], згідно з умовами якого банк надав відповідачу кредит у сумі 20398,00 грн. Строк повернення кредиту - 36 місяців. Відповідно п. 1.4.3 Кредитного договору № [NUMBER] від 20.02.2013 року за користування кредитом позичальник (відповідач) зобовязаний сплатити банку відповідну плату. У відповідності до п.1.1 Кредитних договорів для розрахунку відсотків за користування кредитом буде використовуватись процентна ставка у розмірі 9,99% річних. Згідно з п. 1.4.4 кредитного договору, за обслуговування кредиту позичальник щомісяця, одночасно з погашенням суми кредиту і процентів, сплачує комісію, розмір якої визначений в графіку платежів, що є невідємною частиною даного догодору. 22.12.2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у відповідност ст.ст. 512, 514, 1077-1079, 1082, 1084 ЦК України було укладено договір купівлі-прод кредитного портфелю б/н. Згідно з вищевказаним договором ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторі прийняло на себе зобовязання за кредитними договорами: № [NUMBER] від 28.08.2012 р № [NUMBER] від 20.02.2013 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли усі права ПАТ «ОТП Банк» та права вимоги до боржника за кредитними договорами: № [NUMBER] від 28.08.2012 року; [NUMBER] від 20.02.2013 року Відповідач, в свою чергу, зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути банку вказані кредитні кошти у строки, зазначені в кредитному договорі (зокрема, в п. 1 підпунктами), а також, сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку і умовах, що визначені кредитним договором (зокрема, в п.п. 1.4, 1.5 кредитного догововору та підпунктами). Згідно з п. 1.4.2 з підпунктами, частини 2 кредитного договору, повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів за його користування здійснюється відповідачем щомісяця у розмірі та строки визначені у Графіку платежів (додаток № кредитного договору). В порушення зазначених умов кредитних договорів, а також, ст.ст. 509, 526,1054 ЦК України відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та не сплачені відсотки. Взятих на себе зобов'язань за кредитним договором № [NUMBER] від 28.08.2012 року. Відповідач не виконує, в звязку з чим, станом на 14.11.2016року виникла заборгованість у розмірі 7055,97грн., яка складається: 4455,93 грн. - заборгованість по сплаті кредиту, 610,04 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 1990,00 грн,- сума комісії Взятих на себе зобовязань за кредитним договором № [NUMBER] від 20.02.2013 року відповідач не виконує, в зв'язку з чим, станом на 14.11.2016року виникла заборгованість у розмірі 23979,05 грн., яка складається: 16367,66 грн. - заборгованість по сплаті кредиту, 1914,51 грн. - заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, 5696,88 грн,- сума комісії Сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), про що свідчать графіки платежів. За змістом частини третьої\~статті 254 ЦК України\~строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Згідно зі ст.\~256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4\~ст. 267 ЦК України). Згідно з ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) (ст. 266 ЦК України). Отже, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Аналогічні висновки Верховного Суду України містяться в наданих для порівняння постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14 та 3 червня 2015 року № 6-31цс15. Відповідно до вимог\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За вимогами ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5\~"Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин" судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Оскільки зі спливом строків позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо), зазначене вище правило застосовується й до додаткових вимог банку (іншої фінансової установи). При цьому, суд зазначає, що із закінченням позовної давності погашується право на захист, внаслідок чого субєктивне матеріальне право стає незахищеним. Зі спливом позовної давності незахищене субєктивне право припиняє своє існування. Право на захист, а з ним і субєктивне матеріальне цивільне право, вважаються припиненими з моменту набрання законної сили рішенням суду про відмову у захисті у звязку зі спливом позовної давності, отже, зі спливом позовної давності незахищене субєктивне право повинно вважатися втраченим. В матеріалах справи міститься детальний розрахунок заборгованості за кредитним договором № [NUMBER] від 28.08.2012 року у розмірі 7055,97грн. та № [NUMBER] від 20.02.2013 року у розмірі 23979,05 грн., з якого вбачається, що останній платіж відповідачем здійснено 03.10.2013року, з позовом банк звернувся 13 грудня 2016 року, тобто з пропуском строку позовної давності. Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 209 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Outcome: dismissed