Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач,\~в інтересах\~якої діє\~представник [PERSON] \~звернулась до\~суду з\~даним позовом та просить на підставі ст.116 ЖК України виселити [PERSON] з житлового будинку [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. \~ \~ \~ \~В обґрунтування\~позовних вимогзазначив, що відповідно до договору дарування від 04.10.2000 року позивач є власником будинку по [ADDRESS] . В даному будинку проживає та зареєстрований її син [PERSON] , відповідач у справі, який зловживає спиртними напоями та застосовує до неї фізичне насильство, у зв`язку з чим позивач не може спокійно проживати та вільно здійснювати своє право власності, оформити субсидію. За комунальні послуги відповідач не сплачує. \~ \~ \~ \~Позивач та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених в позові та просили їх задовольнити. Вказали, що відповідач чинить перешкоди у користуванні її майном, вона постійно терпить фізичне та психологічне насильство від сина. Добровільно виселятись з будинку син не бажає, іншого житла він не має. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, будь-яких клопотань або заперечень з приводу пред`явлених вимог не подав. \~ \~ \~ \~Вислухавши пояснення позивача та її представника [PERSON] , дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] , відповідно до договору дарування від 04.10.2000 року. \~ \~ \~ \~У вказаному будинку мешкає та зареєстрований відповідач у справі [PERSON] , який вселився в спірне житло, як член сім`ї власника син. \~ \~ \~ \~Як\~ на підставу позову позивач зазначає неможливість спільного проживання з відповідачем в належному їй на праві власності жилому приміщенні. Отже, виходячи зі змісту позовної заяви\~ правовою\~ підставою позову є\~ ст.116 ЖК України.\~\~ \~ \~ \~ \~Так, відповідно до ст.116 ЖК України якщо наймач, члени його сім`ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття, роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявилися безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб проводиться без надання іншого жилого приміщення. \~ \~ \~ \~З п.17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України "Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України" №2 від 12 квітня 1985 року слідує, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття та роблять неможливим проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Такими можуть бути заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача. \~ \~ \~ \~Офіційний характер заходів запобігання та громадського впливу, які мають передувати виселенню наймача, або членів його сім`ї на підставі ст.116 ЖК України без надання іншого жилого приміщення, і відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства про допустимість засобів доказування факт застосування заходів запобігання та громадського впливу має підтверджуватися письмовими доказами. \~ \~ \~ \~Як докази неправомірної поведінки відповідача позивачем подано постанови Коростенського міськрайонного суду про притягнення до адміністративної відповідальності та довідку з місця проживання. \~ \~ \~ \~Зі змісту постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 26.03.2019 та 06.08.2020 року, виготовленої з ЄДРСР, які не містять П.І.Б. порушника та належних реквізитів згідно діловодства (штампу «копія» та набрання чинності, печатки), особу притягнуто за ст.173-2 ч.1 КУпАП до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 гривень за домашнє насильство. \~ \~ \~ \~Зі змісту постанови Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 08.01.2020 року за ст.173-2 ч.2 КУпАП слідує, що особі, стосовно якої складено протокол, оголошено усне зауваження, а провадження у справі закрито. \~ \~ \~ \~Довідка Органу самоорганізації населення СГОБВК від 21.08.2018 року вказує на те, що сторони у справі зареєстровані в буд. [ADDRESS] , відповідач [PERSON] навідується у вказане житло, але завжди у нетверезому стані. Будь-яких\~інших доказів\~на підтвердження\~заявлених вимог\~позивачем долучено\~не було. У матеріалах справи відсутні докази звернення до правоохоронних органів з приводу завдання тілесних ушкоджень (на що посилається позивач), про наслідки розгляду таких звернень (винесення припису тощо), притягнення відповідача до юридичної відповідальності або наявності провадження щодо вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно позивача у певній його формі. \~ \~ \~ \~Несплата відповідачем коштів за користування житлово-комунальними послугами, також не може бути підставою для його виселення з житла, оскільки позивач (за доведеності понесення нею таких витрат одноособово) не позбавлена можливості ставити питання про їх відшкодування до [PERSON] ..\~ Таким чином доказів, відповідно до вимог ст.12,81 ЦПК України, на підставі яких суд міг би зробити безспірний висновок про систематичність порушення\~відповідачем правил\~співжиття,\~що роблять неможливим для інших проживання із ним в одному будинку, позивач не надала, тому підстав для задоволення позову не має.\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: dismissed