Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільному майні і визнання права власності. Ухвалою суду від 04.09.2017 року до участі у справі було залучено третю особу - [PERSON], [INFO] Позов мотивований тим, що [INFO] року померла мати позивача - [PERSON] Позивач є спадкоємцем після смерті матері за заповітом. На частину майна, а саме 51/100 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] нотаріус видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом. 13.06.2017 року нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на частку земельної ділянки, загальною площею 0,0984 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована в [ADDRESS] цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки ця ділянка належала на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON], але частка померлої не була визначена. Позивач просив визначити частку [PERSON] у спільному сумісному майні - земельній ділянці, площею 0,0984 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована в [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлій [INFO] року [PERSON] на підставі державного акта про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Вінницькою міською радою 21.03.2006 року на праві спільної сумісної власності із [PERSON] - 51/100 частка (яка дорівнює 0,0579 га). Оскільки він є єдиним спадкоємцем і нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, позивач просив визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом на 51/100 частку ділянки (дорівнює 0,0579 га), що розташована в [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задоволити. В судовому засіданні представник позивача - [PERSON] позов підтримала та пояснила, що частка померлої [PERSON] у спільній сумісній власності на ділянку становить 51/100 і відповідає площі 0,0579 га, що визначено кадастровим планом. Нотаріус не видав свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки ділянка перебуває у спільній сумісній власності. Просила також визнати за [PERSON] право власності на частину ділянки в порядку спадкування. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 04.09.2017 року позов визнала і не заперечила щодо визначення частки [PERSON] у спільній сумісній власності на ділянку та визнання за [PERSON] права власності на ділянку в порядку спадкування за заповітом. Пояснила, що вона є власницею 49/100 часток будинковолодіння, а [PERSON] за заповітом - власником 51/100 часток. Земельна ділянка розділена парканом відповідно до кадастрового плану, співвласники не мають один до одного претензій. Представник третьої особи [PERSON] - [PERSON] (а.с. 31, 32) надав письмову заяву про те, що позов [PERSON] визнає та просить задоволити. Просив також розглянути справу у відсутність [PERSON] (а.с. 30). Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь в справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] року, про що 16.02.2016 року було зроблено відповідний актовий запис № 511 та видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с. 3). Згідно заповіту (аркуш 25 спадкової справи), посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Король О.М. 18.01.2016 року, [PERSON] заповіла сину [PERSON] всю належну їй на праві власності частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] всю належну їй на праві власності частку земельної ділянки, площею 0,0984 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована в [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. 08.06.2017 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 51/100 частку житлового будинку з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, що в [ADDRESS] (а.с. 4). Земельна ділянка площею 0,0984 га, кадастровий номер [NUMBER] розташована в [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, належала спадкодавцеві та відповідачу [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого Вінницькою міською радою 21.03.2006 року. 13.06.2017 року нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] на частку земельної ділянки загальною площею 0,0984 га, кадастровий номер [NUMBER] яка розташована в [ADDRESS], цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, оскільки частка спадкодавця не була визначена. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. При ухваленні рішення бере до уваги правову позицію Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, закріплену в п. 3.4. інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. Зі змісту ст. 357 ЦК вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. В судовому засіданні сторони визнали, що ідеальна частка [PERSON] у спільній власності на ділянку, становить 51/100, частка [PERSON] - 49/100, відповідно до часток в житловому будинку. Оскільки сторони домовились про визначення часток в спільній власності на ділянку, суд вважає, що позов в частині визначення ідеальної частки у праві на спільне майно підлягає задоволенню. Разом з тим, позивачем не надано доказів, що частці 51/100 відповідає земельна ділянка, площею 0,0579 га, і вимоги щодо виділення частки в натурі не пред`являлись, тому зазначення в рішенні суду про відповідність конкретної площі цій частці, є безпідставним. Відповідно до п. 23 постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Статтями 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1225 ЦК України, п. 10 Постанови ПВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Згідно оглянутої в судовому засіданні спадкової справи єдиним спадкоємцем майна [PERSON] є її син - [PERSON] Оскільки нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальної дії в зв`язку з тим, що визначити частку співвласника у спільній сумісній власності було неможливо, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] права власності на 51/100 частку земельної ділянки, загальною площею 0,0984 га, кадастровий номер [NUMBER] що розташована в [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: dismissed