Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

22.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, що стягуються з відповідача з 1000,00 грн. до 2000,00 грн. щомісячно до закінчення навчання чи до досягнення дитиною 23-х років. Позов мотивовано тим, що рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19.03.2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, було задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання в розмірі 2000,00 грн. Постановою апеляційного суду Херсонської області від 22.05.2018 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19.03.2018 року змінено, зменшено визначений до стягнення розмір аліментів з 2000,00 грн до 1000,00 грн. Позивач вказувала, що вони з відповідачем проживають окремо, дитина знаходяться на її утриманні, у зв'язку зі вступом та навчанням доньки [PERSON], [INFO] до Пловдівського університету «Паисий Халендарски» м. Пловдів Болгарія, вона несе значні грошові витрати, їй необхідно придбавати для навчання - одяг, взуття яке відповідач не забезпечує. Вказала, що позивач працює в Чехії, та має змоги сплачувати аліменти на дитину не тільки 200,00 грн. на місяць, а й навіть більше. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 12 листопада 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з'явилась, подана заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не відомі, відзив до суду не подавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про поважність причин неявки, відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Сторони є батьками [PERSON], яка народилася [INFO] року, що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (арк. справи 8). Відповідно до посвідчення [NUMBER] від 17.10.2017 року [PERSON] навчається на 2 курсі Пловдівського університету «Паисий Халендарски» (арк. справи 9). Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 березня 2018 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 2000,00 грн., щомісячно з 26.09.2016 року і до досягнення дитиною двадцяти трьох років або припинення навчання, окрім того, даним рішенням задоволено зустрічний позов [PERSON] та зараховано кошти в розмірі 16588,50 грн. сплачені ним за період з 2016 року по жовтень 2017 року в якості сплачених аліментів на утримання доньки - [PERSON] (арк. справи 10-11). Постановою апеляційного суду Херсонської області від 22.05.2018 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19.03.2018 року в оскаржуваній частині змінено, зменшено визначений до стягнення розмір аліментів з 2000,00 грн. до 1000,00 грн. (арк. справи 36-40). Судом не може бути прийнятий до уваги розрахунок суми аліментів позивача, як доказ у справі, оскільки він свідчить про витрати позивача на навчання повнолітньої дитини, а не є доказом зміни майнового стану відповідача чи інших обставин, передбачених ч.1 ст. 192 СК України. Також не є належним та допустимим доказом перелік вакансій та розмір оплати праці по роботі у Чехії за відомостями інтернет-ресурсів, оскільки вказана інформація не підтверджує отримання саме відповідачем конкретного заробітку, внаслідок чого можливо зробити висновок про отримання відповідачем доходу більшого, ніж на момент ухвалення рішення про стягнення аліментів. Належних та допустимих доказів на обґрунтування зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів, на підтвердження наявності інших випадків для збільшення розмір аліментів, передбачених СК України стороною позивача не надано. Норми права, та мотиви їх застосування. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Частиною першою статті 201 СК України встановлено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 СК України. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов'язаний з'ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров'я. Звертаючись до суду із позовом, [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду з 1000 грн. до 2000 грн., посилаючись на її невеликий заробіток, погіршення її матеріального стану та встановлений законодавством Чехії мінімально допустиму зарбітну плату у розмірі 12246,00 грн. В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина першастатті 8 Конституції України). Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді «Верховенство права», схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, місто Венеція, 25-26 березня 2011 року). Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Позивачем не надано суду доказів, що її матеріальний стан після ухвалення остаточного судового рішення про стягнення аліментів апеляційним судом погіршився, відповідач має постійне місце роботи та постійний заробіток, а тому може надавати повнолітній доньці матеріальну допомогу на навчання в розмірі 2000,00 грн. Доводи позивачки ґрунтуються лише на припущеннях та аналізу мінімальної заробітної плати в Чехії (з інтернет джерел), де відповідач за твердженнями позивача працює. Таким чином, суд дослідив надані сторонами докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність підстав для зміни розміру аліментів передбачених ст. 192 СК України. Також суд вважає можливим роз'яснити, що сторони в подальшому не позбавлені права звертатися до суду з позовом в порядку ст. 192 СК України при наявності підстав для цього. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати по справі компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Заходи забезпечення позову судом не застосовувалися. Рішення в повному обсязі складено 20.02.2019 р. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed