Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У липні 2014 року [PERSON] звернулася з даним позовом, мотивуючи його тим, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] У 2012 році їх сім'я розпалася. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 жовтня 2012 року шлюб між ними розірвано. Після розірвання шлюбу син залишився проживати із нею та знаходиться на її вихованні. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 жовтня 2012 року присуджено стягувати з Відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дитини. Однак [PERSON] аліменти на утримання дітей не сплачує, з 2012 року не бачив дитину, не спілкується з ним, не бере участі у його вихованні. Стверджує, що Відповідач злісно ухиляється від виконання батьківських обов'язків і поведінка його по ухилянню від виконання батьківських обов'язків була і є винною, тому просить позбавити його батьківських прав щодо дитини. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився, згідно протоколу судового засідання Верхньодніпровського районного суду, яке проводилось за дорученням Коломийського міськрайонного суду, позов не визнав і пояснив, що він дійсно не бачить дитину протягом тривалого часу, проте це відбувається не з його вини, а тому що позивачка перешкоджала в цьому. Вказав, що аліменти сплачував. Просить в позові відмовити, не заперечив проти розгляду справи без його участі. Представник органу опіки і піклування - служби у справах дітей Коломийської міської ради підтримала вимоги позивачки, вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача, так як він свідомо нехтує своїми батьківськими обов'язками стосовно дитини. Комісія з питань захисту прав дитини дійшла до переконання, що має місце ухилення відповідача від виконання обов'язків по вихованню дитини, про що складено відповідний висновок про доцільність позбавлення батьківських прав. Прокурор в судовому засіданні вказав, що не доцільно позбавляти відповідача батьківських прав. З'ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Відповідно до положень ст.164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз'яснено, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у п. 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості Встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. В 2012 році сторони припинили спільне проживання. Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 16 жовтня 2012 року присуджено стягувати з Відповідача аліменти на утримання їх малолітньої дитини. Відповідач свою поведінку пояснив тим, що з дитиною він не спілкується з об'єктивних причин, оскільки цьому перешкоджає позивачка. Крім того судом встановлено, що аліменти Відповідач частково сплачував. Вказані обставини Позивачка в судовому засіданні не спростувала. Наданий в якості доказу висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав, суд оцінює критично і не вважає його обов'язковим, оскільки з пояснень представника служби у справах дітей в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] викликався один раз на засідання комісії, де приймалось рішення про позбавлення його батьківських прав. Представник визнала, що відповідач не брав участі у засіданні комісії. Жодні інші особи, крім позивачки, на засіданні комісії опитані не були. Суд, у відповідності до ч.6 ст. 19 СК України не погоджується з висновком від 26 серпня 2014 року про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], оскільки він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що неналежне виконання Відповідачем своїх обов'язків по вихованню дітей було пов'язано як з об'єктивними, так і суб'єктивними причинами: через знаходження дитини в іншій області, неприязними відносинами з позивачкою. Умовою по ухиленню від обов'язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов'язками. Відповідні докази умисного ухилення від виконання батьківських обовязків [PERSON] відносно своїх дітей в матеріалах справи відсутні. Отже суд, враховуючи інтереси дітей, вважає за необхідне не позбавляти відповідача батьківських прав, попередивши про необхідність змінити своє ставлення до виховання дітей, й покласти на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків. На підставі ст.ст.150, 164 СК України та

Outcome: dismissed