Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

15.11.2017р. [PERSON] звернувся до суду із позовом до ДВАТ «Шахтобудівельне управління №5», про зобовязання укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна за результатами аукціону та визнання права приватної власності. В позові посилався на те, що в січні 2011р. йому стало відомо про продаж на аукціоні нерухомого майна, що перебуває у господарському управлінні ДВАТ «Шахтобудівельне управління №5». На виконання умов аукціону позивачем була подана відповідна заявка та сплачений реєстраційний та гарантійний внески у сумі 4074,75 грн. 25.01.2011р. відбувся аукціон з продажу нерухомого майна, відповідно до протоколів по лотам №10117 та №10118 визнано переможцем позивача. Згідно прибуткового касового ордеру від 31.01.2011р. [PERSON] сплатив відповідачу в якості оплати майна придбаного на аукціоні суму в розмірі 40891,77 грн. Однак відповідач так і не уклав договір купівлі-продажу придбаного майна. У звязку з чим позивач просить зобовязати ДВАТ «Шахтобудівельне управління №5» укласти з ним договір купівлі-продажу нерухомого майна за результатами аукціону від 24.01.2011р., а саме: авто гараж з оглядовими ямами (літ. Т-1, загальною площею 155,3 кв.м. інв.№5) лот №10117 та авто цех з оглядовими ямами (літ. Т-1, загальною площею 611,3 кв.м., інв..№4) лот 10118, що розташовані за адресою: провулок Геологічний, будинок 2, місто Добропілля, Донецька область; визнати за [PERSON] право власності на нежитлові будівлі: автогараж з оглядовими ямами (літ. Т-1, загальною площею 155,3 кв.м. інв.№5) лот №10117 та автоцех з оглядовими ямами (літ. Т-1, загальною площею 611,3 кв.м., інв..№4) лот 10118, що розташовані за адресою: провулок Геологічний, будинок 2, місто Добропілля, Донецька область. Позивач в судове засідання не зявився, але 06.02.2018р. до канцелярії суду надійшла його заява, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача також не зявився в судове засідання, хоча належним чином був повідомлений про місце, день та час розгляду справи по суті, про що в матеріалах справи маються поштові повідомлення. Заяв про відкладення справи, або про розгляд справи за відсутністю представника відповідача, а також відзив до суду не надходили. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з викладеним, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, направивши сторонам копію рішення за місцем мешкання та знаходження. Розглянувши матеріали справи та дослідивши надані документи, судом встановлено наступне. 24.01.2011р. було проведено аукціон з продажу майна ДВАТ «Шахтобудівельне управління №5», а саме: автогараж з оглядовими ямами (літ. Т-1, загальною площею 155,3 кв.м., інв. №5 - лот №10117; автоцех з оглядовими ямами (літ. Т-1), загальною площею 611,3 кв.м., інв. № 4 - лот №10118. Переможцем зазначеного аукціону став учасник №2 - [PERSON] (позивач у справі), що підтверджується протоколами №2 та №3 від 24.01.2011р., про ведення аукціону продаж майна ДВАТ «Шахтобудівельне управління №5» (а.с.6, 7). Згідно прибуткового касового ордеру б/н від 31.01.2011р. [PERSON] сплатив ДВАТ "Шахтобудівельне управління №5" в якості оплати майна придбаного на аукціоні від 24.01.2011р. 40891,77 грн. (а.с.11). Відповідно до копії акту прийому-передачі майна ДВАТ «ШСУ №5» за результатами продажу на аукціоні від 24.01.2011р., продавець голова ліквідаційної комісії ДВАТ «Шахтобудівельне управління №5» передає покупцю [PERSON], який приймає придбане ним майно на аукціоні від 24.01.2011р. відповідне майно, в яке входить також автогараж з оглядовими ямами загальною площею 55,3кв.м. (інв.№5), відповідно до протоколу №2 від 24.01.2011р. та автоцех з оглядовими ямами загальною площею 611,3кв.м. (інв.№4) відповідно до протоколу №3 від 24.01.2011р. Зауважень та претензій по угоді у сторін відсутні (а.с.12). Позивач посилаючись на невиконання відповідачем умов аукціону просить зобовязати ДВАТ «Шахтобудівельне управління №5» укласти з ним договір купівлі-продажу нерухомого майна за результатами аукціону від 24.01.2011р., а саме: авто гараж з оглядовими ямами (літ.Т-1, загальною площею 155,3кв.м., інв.№5) лот №10117 та авто цех з оглядовими ямами (літ.Т-1, загальною площею 611,3кв.м., інв..№4) лот 10118, що розташовані за адресою: провулок Геологічний, будинок 2, місто Добропілля, Донецька область; визнати за [PERSON] право власності на нежитлові будівлі: автогараж з оглядовими ямами (літ.Т-1, загальною площею 155,3кв.м., інв.№5) лот №10117 та автоцех з оглядовими ямами (літ.Т-1, загальною площею 611,3кв.м., інв..№4) лот 10118, що розташовані за адресою: провулок Геологічний, будинок 2, місто Добропілля, Донецька область. Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного(нормативні акти наводяться у редакції чинній на момент спірних правовідносин). Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації(ч.2 ст.182 ЦК України). Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб(ч.1 ст.316 ЦК України). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів(ч.1 ст.328 ЦК України). Стаття 627 ЦК України зазначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч.4 ст.656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації (ч.1 ст.210 ЦК України). Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації (ч.3 ст.640 ЦК України). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній ним у постанові від 10.10.2012р., справа №6-110цс12, зазначається про те, що такий спосіб захисту цивільних справ, як зобовязання споживача укласти з виконавцем послуг договір про надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, не передбачений нормами ЦК України, а відмова відповідачів від укладення договору є формою реалізації ними своїх обовязків. Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст.627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього кодексу та інших актів цивільного законодавства. Серед способів захисту, передбачених ст.16 ЦК України, не зазначено способу захисту, як установлення правовідносин (в тому числі шляхом зобовязання особи до укладення відповідних договорів). Таким чином, зобовязання судом відповідача укласти договір купівлі-продажу майна, який буде породжувати у сторін цивільні права та обовязки, буде суперечити загальним принципам щодо свободи договору, оскільки укладання вказаного договору відповідно до приписів цивільного законодавства не є обовязковим. Зважаючи на неналежний спосіб захисту(установлення правовідносин) заявлений позивачем, суд приходить до висновків, про відмову у задоволені позовної вимоги щодо зобовязання відповідача укласти договір купівлі-продажу з позивачем. Що стосується позовної вимоги визнання права приватної власності на нерухоме майно, суд зазначає наступне. Правова позиція щодо неукладеності договору у разі відсутності його реєстрації викладена у п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним» від 06.11.2009р.N9, за змістом якого, зокрема, не є укладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із статтями 210 та 640 ЦК ( 435-15 ) не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає такій реєстрації. Встановивши ці обставини, суд відмовляє в задоволенні позову про визнання правочину недійсним. Наслідки недійсності правочину не застосовуються до правочину, який не вчинено. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що сторони не укладали договір купівлі-продажу нерухомого майна у письмовій формі, не посвідчили його нотаріально, відповідно і не здійснили його державну реєстрацію. Отже, по причині неіснуючого договору купівлі-продажу нерухомого майна у сторін не виникли взаємні права та обовязки за вказаним договором, що призводить до відсутності підстав набуття права власності на майно позивачем та відмови у задоволенні даної позовної вимоги. Підсумовуючи викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Outcome: dismissed