Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сумського національного аграрного університету про визнання неправомірним та скасування наказу і свої позовні вимоги мотивує тим, що він є громадянином Нігерії та проживає в Україні на підставі посвідки на тимчасове проживання. Позивач був зарахований до Сумського національного аграрного університету (далі - СНАУ) в якості аспіранта денної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб на факультет економіки і менеджменту, спеціальність 073 - Менеджмент (наказ Ректора СНАУ № 902-н від 28 березня 2017 року). Термін навчання - до 28 березня 2021 року, що підтверджується листом СНАУ від 27.08.2018 року № 28. 31.03.2017 року позивач уклав договір №5-1 А про підготовку аспірантів (далі - Договір). Предметом договору відповідно до п. 1.1 є зобов`язання навчального закладу за рахунок позивача надати послуги з метою наукової підготовки для виконання кандидатської дисертації за діючими програмами наукової підготовки. Згідно з п. І.З строк надання послуги з наукової підготовки визнається датою зарахування Аспіранта та датою відрахування у зв`язку із закінченням навчання відповідно до умов укладеного Договору. Витягом із протоколу №14 засідання вченої ради СНАУ від 01 липня 2019 року підтверджується, що позивача на засіданні ради ухвалено відрахувати з аспірантури кафедри економіки 111-го року очної (комерційної) форми навчанні за невиконання договірних зобов`язань щодо сплати вартості навчання з 01 липня 2019 року. Згідно з витягом з наказу ректора СНАУ № 1872-Н 01.07.2019 року позивача відраховано з аспірантури за спеціальністю 073 - менеджмент за невиконання договірних зобов`язань щодо вартості сплати навчання з 01 липня 2019 року. Вказаний наказ в частині відрахування позивача вважаємо незаконним, таким, що порушує права позивача, та підлягає скасуванню. Зі змісту оскаржуваного наказу незрозуміло, якого саме пункту договору не дотримано позивачем, щодо сплати вартості за навчання та що стало підставою для відрахування, а тому просить суд скасувати наказ ректора СНАУ №1872-Н 01.07.2019 року про відрахування позивача з аспірантури за спеціальністю 073 - менеджмент за невиконання договірних зобов`язань щодо вартості сплати навчання з 01 липня 2019 року. Представник позивача [PERSON] адвокат Шаповал О.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить суд позов задоволити. Представник відповідача Сумського національного аграрного університету в судовому засіданні проти позову заперечувала і пояснила суду, що відсутні підстави для скасування наказу ректора про відрахування позивача. Суду надано відзив на позовну заяву (а.с.49-53). \~ \~ \~ \~Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02.12.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження і справу призначено до розгляду по суті на 27.01.2020 року. Слухання справи відкладалося з різних причин. \~ \~ \~ \~Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що Позивач був зарахований до Сумського національного аграрного університету (далі - СНАУ) в якості аспіранта денної форми навчання за рахунок коштів фізичних осіб на факультет економіки і менеджменту, спеціальність 073 - Менеджмент (наказ Ректора СНАУ № 902-н від 28 березня 2017 року). Термін навчання - до 28 березня 2021 року, що підтверджується листом СНАУ від 27.08.2018 року № 28. 31 березня 2017 року між позивачем (замовником, аспірантом) та відповідачем (виконавцем) укладено Договір про підготовку аспірантів №5-1А (далі - Договір). Відповідно піі. 3.1 п. З Договору замовник зобов`язаний своєчасно вносити плату за освітню послугу в розмірах та у строку, що встановлені цим договором. Так, згідно пп. 5.1. п. 5 розмір плати за весь строк навчання становить 9000,00 дол. США. Відповідно до пп. 5.3. п. 5 замовник вносить плату готівкою або без готівкою відповідно визначених освітньою програмою строків та кошторису освітньої послуги 1-й рік 2500,00 дол. США, 2-й рік 2500,00 дол. США. 3-й рік 2500,00 дол. США. 4-й рік 2500,00 дол. США. Крім того, відповідно пп. 4.2 п. 4 Договору аспірант зобов`язаний виконувати індивідуальний план роботи аспіранта, скласти додаткові кандидатські іспити з дисциплін, визначених вченою радою, оволодіти теоретичними і експериментальними методами проведення наукових досліджень. Дія Договору припиняється у разі відрахування та невиконання аспірантом (замовником) навчального плану та графіку навчального процесу, порушення умов договору, а також неодноразового порушення статуту, правил внутрішнього розпорядку вищого навчального закладу (пп.7.1.5 п.7 Договору). Станом на дату подання відзиву заборгованість позивача перед університетом складає 3797 дол США 46 центів, відповідно до розрахунку. Наказом №1872-Н 01.07.2019 позивача, аспіранта кафедри економіки ІІІ-го року очної (комерційної) форми навчання з аспірантури за спеціальністю 073-менеджмент за невиконанні договірних зобов`язань щодо сплати вартості навчання та виконання індивідуального плану роботи аспіранта. Підставою для винесення зазначеного наказу стало подання службової записки завідувача відділу аспірантури і докторантури Лозинської І.В. та наукового керівника позивача, в якій зазначаються причини розгляду питання про відрахування позивача такі, як невиконання освітньої складової підготовки аспіранта та наявності фінансової заборгованості (копії записки, семестрових відомостей результатів підсумкових контролів додаються), яке знайшло своє відображення у рішенні вченої ради економічного факультету від 01 липня 2019 року. Механізм підготовки здобувачів вищої освіти на третьому (освітньо-науковому) та науковому рівнях вищої освіти з метою здобуття ступеня вищої освіти доктора філософії та доктора наук регламентується Порядком підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у вищих навчальних закладах (наукових установах)», затвердженого Постановою КМ України № 261 від 23.03.2016 року (далі - Порядок). Пунктом 15 Порядку передбачено, що аспіранти (ад`юнкти) і докторанти зобов`язані виконувати всі обов`язки здобувачів вищої освіти, визначені Законом України "Про вищу освіту". З метою забезпечення належного проведення наукових досліджень аспіранти (ад`юнкти) і докторанти також зобов`язані: - дотримуватися принципів академічної доброчесності, морально-етичних норм і стандартів поведінки дослідників у відповідній галузі (професії), встановлених закладом вищої освіти (науковою установою); - виконувати індивідуальний план наукової роботи та систематичні звітувати про хід його виконання на засіданні кафедри, відділу, лабораторії чи іншого підрозділу закладу вищої освіти (наукової установи), який уповноважений для цього його вченою радою; - подати до спеціалізованої вченої ради свої наукові досягнення у вигляді дисертації (для аспірантів і ад`юнктів) та у вигляді дисертації, або опублікованої монографії, або за сукупністю опублікованих у вітчизняних і міжнародних рецензованих фахових виданнях статей (для докторантів) у спеціалізованій вченій раді. Аспіранту (ад`юнкту), згідно п.24 Порядку, одночасно з його зарахуванням відповідним наказом керівника закладу вищої освіти (наукової установи) призначається науковий керівник з числа наукових або науково-педагогічних працівників з науковим ступенем. Науковий керівник аспіранта (ад`юнкта) здійснює наукове керівництво роботою над дисертацією, надає консультації щодо змісту і методології наукових досліджень аспіранта (ад`юнкта), контролює виконання індивідуального плану наукової роботи та індивідуального навчального плану аспіранта (ад`юнкта) і відповідає перед вченою радою заклад) вищої освіти (наукової установи) за належне та своєчасне виконання обов`язків наукового керівника. Відповідно п.25 Порядку підготовка здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії в аспірантурі (ад`юнктурі) здійснюється за освітньо-науковою програмою та навчальним планом, що затверджуються вченою радою закладу вищої освіти (наукової установи) для кожної спеціальності. Протягом строку навчання в аспірантурі (ад`юнктурі) аспірант (ад`юнкт) зобов`язаний виконати всі вимоги освітньо-наукової програми, зокрема здобути теоретичні знання, уміння, навички та інші компетентності, достатні для продукування нових ідей, розв`язання комплексних проблем у галузі професійної та/або дослідницько-інноваційної діяльності, оволодіти методологією наукової та педагогічної діяльності, а також провести власне наукове дослідження, результати якого мають наукову новизну, теоретичне та/або практичне значення, та захистити дисертацію. Усі аспіранти (ад`юнкти) незалежно від форми навчання зобов`язані відвідувати аудиторій заняття і проходити всі форми поточного та підсумкового контролю, передбачені індивідуальним навчальним планом аспіранта (ад`юнкта) та освітньо - науковою програмою аспірантури (ад`юнктури) закладу вищої освіти (наукової установи) (п. 26 Порядку). Освітньо-наукова програма аспірантури (ад`юнктури) закладу вищої освіти (наукової установи) (п. 27 Порядку) має включати не менше чотирьох складових, що передбачають набуття аспірантом (ад`юнктом) таких компетентностей відповідно до Національної рамки кваліфікацій: -здобуття глибинних знань із спеціальності (групи спеціальностей), за якою (якими) аспірант (ад`юнкт) проводить дослідження, зокрема засвоєння основних концепцій, розуміння теоретичних і практичних проблем, історії розвитку та сучасного стану наукових знань за обраною спеціальністю, оволодіння термінологією з досліджуваного наукового напряму в обсязі кредитів ЄКТС відповідно до стандарту вищої освіти: - оволодіння загальнонауковими (філософськими) компетентностями, спрямованими на формування системного наукового світогляду, професійної етики та загального культурного кругозору в обсязі кредитів ЄКТС відповідно до стандарту вищої освіти; - набуття універсальних навичок дослідника, зокрема усної та письмової презентації результатів власного наукового дослідження українською мовою, застосування сучасних інформаційних технологій у науковій діяльності, організації та проведення навчальних занять, управління науковими проектами та/або складення пропозицій щодо фінансування наукових досліджень, реєстрації прав інтелектуальної власності в обсязі кредитів ЄКТС відповідно до стандарту вищої освіти; - здобуття мовних компетентностей, достатніх для представлення та обговорення результатів своєї наукової роботи іноземною мовою (англійською або іншою відповідно до специфіки спеціальності) в усній та письмовій формі, а також для повного розуміння іншомовних наукових текстів з відповідної спеціальності в обсязі кредитів ЄКТС відповідно до стандарту вищої освіти. Тобто, законодавство вимагає від аспіранта набуття поглиблених знань та виконання певних вимог передбачених індивідуальним навчальним планом аспіранта. Відповідно до п.29 Порядку наукова складова освітньо-наукової програми передбачає проведення власного наукового дослідження під керівництвом одного або двох наукових керівників та оформлення його результатів у вигляді дисертації. Дисертація на здобуття ступеня доктора філософії є самостійним розгорнутим дослідженням, що пропонує розв`язання актуального наукового завдання в певній галузі знань або на межі кількох галузей, результати якого становлять оригінальний внесок у суму знань відповідної галузі (галузей) та оприлюднені у відповідних публікаціях. Наукова складова освітньо-наукової програми оформляється у вигляді індивідуального плану наукової роботи аспіранта (ад`юнкта) і є невід`ємною частиною навчального плану аспірантури (ад`юнктури) (п. ЗО Порядку). Стан готовності дисертації аспіранта (ад`юнкта) до захисту визначається науковим керівником (або консенсусним рішенням двох керівників). Обов`язковою умовою допуску до захисту є успішне виконання аспірантом (ад`юнктом) його індивідуального навчального плану та індивідуального плану наукової роботи. Аспірант Аталавеи Вінстон Тіміере у своєму Звіті про виконання программ за результатами першого року навчання, в якому зазначено, що на другий рік навчання ним заплановано «скласти чотири обоє язкових іспити, очікується закінчення написання першого розділу дисертаційної роботи до середини весни 2019, планував підготувати за другий рік навчання до 3 статей та 3 тез доповідей.» (копія Звіту аспіранта додається). Позивач на протязі навчального року не підготував жодного із розділів майбутнього наукового дослідження, відсутні статті та тези, не складено іспитів. Отже, позивач не виконав навіть свого запланованого та особисто підписаного Звіту. Представник відповідача повідомила суду, що науковим керівником позивача - завідувачем відділу аспірантури і докторантури Лозинською І.В. неодноразово спілкувалась із аспірантом [PERSON] щодо його невиконання освітньої складової підготовки та фінансової заборгованості за надання освітньої послуги. Однак, жодного порозуміння із боку аспіранта не було. Позивачу було направлено листа від 06.06.2019 року №12 з метою сплати заборгованості у сумі 5212 дол. США. Позивач і цю письмову вимогу навчального закладу проігнорував. Отже, позивач [PERSON] порушив не лише пункт Договору стосовно оплати освітніх послуг, але й не виконав вимогу стосовно виконання освітньо-науковою програмою та навчальним планом. Так, підставою для відрахування позивача з аспірантури економічного факультету Сумського національного аграрного університету стало невиконання індивідуального плану без поважних причин та невиконання договірних зобов`язань щодо сплати вартості навчання, про шо зазначено у наказі про відрахування від 01 липня 2019 року № 1872-н. Аналогічна правова позиція викладена у справі №761/37960/18. В індивідуальному плані аспіранта фіксується робочий план на кожен рік навчання, ставляться відмітки про його виконання, та оцінка (висновок наукового керівника). Так, в семестрових відомостях результатів підсумкового контролю, які є підтвердженням виконання чи не виконання індивідуального плану позивача вказано, шо позивачем не виконано індивідуальний план за II рік навчання. Жодних документів, які б підтверджували поважність невиконання індивідуального плану, позивачем надано не було, із заявою про надання перерви у навчанні позивач до Університету не звертався. У відповідності до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, принципи диспозитивності та змагальності сторін є основними засадами (принципами) цивільного судочинства, у відповідності до ст. 2 ЦПК України. За умовами ч. 1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і , підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. За умовами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Так, позивачем [PERSON] не надано до суду жодних доказів на підтвердження належного та вчасного виконання індивідуального плану, сплати коштів за навчання згідно умов Договору, а особова справа аспіранта свідчить про протилежне, що стало підставою для його відрахування з аспірантури. Суд вважає, що позивачем не надано достатніх, належних, допустимих доказів і враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження у позовній заяві та доданих до неї документів та в судовому засіданні, тому в задоволенні позову необхідно відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed