Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-23 00:00:00

09.10.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] з вимогою щодо стягнення аліментів на час навчання доньки у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до закінчення навчання. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що відповідач [PERSON] є батьком, [PERSON] , [INFO] . На даний час донька досягла повноліття, однак продовжує навчатись на третьому курсі денної форми навчання хімічно-технологічної інженерії металургійного факультету Дніпровського державного технічного університету, термін навчання по 30.06.2022р. Позивач, як мати, допомагає доньці, однак щоб забезпечити її навчання, придбати необхідні підручники та літературу, забезпечити її повноцінне харчування, придбати необхідний одяг, цих коштів не достатньо. Відповідач в добровільному порядку допомоги не надає, тому вона змушена звернутись до суду. 28 жовтня 2020 року ухвалою суду позовна заява прийнята до розгляду з відкриттям провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачу був встановлений строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] , надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з?явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнав, оскільки не працює, здійснює догляд за матір`ю похилого віку; справу просить розглядати у його відсутність. Третя особа [PERSON] надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Згідно ст.158 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав. Частиною 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України - цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 вересня 2020 року, яка міститься в матеріалах справи. [PERSON] , є студенткою третього курсу денної форми навчання хімічно-технологічної інженерії металургійного факультету Дніпровського державного технічного університету, термін навчання по 30.06.2022 року, що підтверджується довідкою № 34 від 07.10.2020, що долучена до матеріалів справи. Відповідно до ч.1 ст.199 Сімейного Кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Як зазначено в рекомендаціях Пленуму Верховному Суду України викладених в постанові від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язковою сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на те, що відповідач не працює, здійснює догляд за матір`ю похилого віку, а отже знаходиться в скрутному матеріальному становищі та не має змоги надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити. Доказів того, що відповідач має змогу надавати допомогу на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, позивачем не зазначено. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати по справі, відповідно до ст. 141 КПК України, компенсуються за рахунок держави, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed