Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, після уточнення остаточно просила: - стягнути з громадяни [PERSON] та [PERSON] проживаючих за адресою: [ADDRESS] на її користь майнову шкоду завдану їй внаслідок затоплення квартири в сумі 1740,52 грн. - стягнути з відповідачів на їх користь судові витрати. На обґрунтування позову зазначено, що позивач проживає у приватизованій двокімнатній квартирі розташованої за адресою: [ADDRESS], яка знаходиться на другому поверсі п'ятиповерхового будинку. Декількома поверхами вище, у квартирі [ADDRESS], проживають відповідачі. 19.09.2014 року, коли позивач знаходилась в приміщенні своєї квартири за вищевказаною адресою, її квартиру було затоплено водою з верхніх поверхів. Затоплення сталось з вини [PERSON] та [PERSON], які постійно засмічують трубопровід та забувають закрити водопровідний кран на кухні і ванній кімнатах своєї квартири, що підтверджується доданим до заяви актом комісії житлово-експлуатаційної організації. Внаслідок затоплення були пошкодженні стелі, стіни та підлога в кухні, коридорі і туалетній кімнаті квартири позивача, у зв'язку з чим вона потребує ремонту, загальною вартістю якого оцінює у 3000 грн., що підтверджується доданими до заяви квитанціями, актами, а також належні їй речі, які знаходилися у квартирі. Добровільно відшкодувати завдану їй шкоду відповідачі відмовляються. Ухвалою суду від 05.032015 року залишити без розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON], [PERSON], третя особа: ОЖСК м. Кіровограда про відшкодування майнової і моральної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири, в частині вимог щодо стягнення моральної шкоди. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Додатково зазначала, що згодна на відшкодування майнової шкоди відповідно до суми, що зазначена в наданих нею до суду квитанцій, по яким було здійснено витрати на відновлювальний ремонт квартири. Вважає, що залиття здійснили [PERSON], бо саме вони забили каналізацію, змивши якийсь предмет на кшталт ганчірки, поліетиленового пакету. Відповідача в судовому засіданні проти позову заперечувала, просив в задоволенні позову відмовити. Зазначила, що після прочищення каналізації з труби в підвалі витягнули поліетиленовий кульок. Позивачу потекла вода на стелю тому, що вона не зняла «жучок». Також, пояснила, що жучок - це пристрій, якщо хтось кине сміття, вода піде до того хто кинув, а не нижче. Вказала, що її квартира знаходиться на 4 поверсі, позивача на другому, тому жодні претензії до них минаючи мешканців третього поверху пред'явлені бути не можуть. [PERSON] в судове засідання не з'явився про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи ОЖСК м. Кіровограда в судове засідання не з'явився про розгляд справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі. Заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов не може бути задоволеним, з таких підстав. Судом встановлено, що згідно акту обстеження кв. [ADDRESS] від 19.09.2014 року на предмет затоплення, складеного комісією виявлено пошкодження: коридор - залита стеля (шпалери відстали), кухня - залита стеля (шпалери відстали), вода стікала по кахельній плитці, антрисоль набрякла, ДСП прогнулось від води, ванна - вода стікала по кахельній плитці с стелі і текла по стінах, туалет - мокра пляма в кутку на стелі, мокрі шпалери та стіни, прихожа - мокрі, відсталі шпалери на стелі, кімната (зал) пляма на стелі, на стінах мокрі від води шпалери, мокрий килим, диван, мокрий килим, який лежав на підлозі, вода стояла на підлозі - намокли всі коврові доріжки на кухні, в коридорі, прихожій. Килими в залі (на стіні і на стелі) - натуральні, шерстяні - мокрі. Зі слів жителів кв. № 49, залиття здійснено вночі, причина залиття - засорення каналізації між 3 и 4 поверхом. На 3 поверсі в кв. 52 встановлено ловушку в каналізаційному трубопроводі. «Ловушки» встановлений жителями самостійно років 10-15 тому, в зв'язку з постійним засміченням через порушення правил користування каналізацією (а.с. 5). Відповідно до п. 2.3.6. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 року, у разі залиття квартири складається відповідний акт. Згідно додатку № 4 до зазначених Правил, у акті, зокрема, зазначається що трапилось, причини та наслідки залиття, акт складається комісією у складі головного інженера виконавця послуг, майстра, слюсаря-сантехніка, з актом ознайомлюються мешканці квартир. Таким чином, акт про залиття від 19.09.2014 року вимогам, викладеним в вищезазначених Правилах, не відповідають, оскільки не містять висновку комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття. Відповідно до акту від 28.09.2014 року складений мешканцями будинку, який знаходиться по [ADDRESS] про те, що в під'їзді № 4 самостійно встановлено саморобні пристрої (ловушки), які порушують технічні норми експлуатації каналізації. Коли була забита труба, [PERSON] не надала строком в дві доби можливості зняти ловушки, для того щоб прочистити каналізаційну трубу. Стуку в двері та їх вибивання не було. Даний акт підписали мешканці квартир № 24, 48, 53, 56, 58, 59 та 46. Даний кат підписаний 21.04.2015 року (а.с. 53). В судовому засіданні було допитано в якості спеціаліста головного інженера [PERSON], яка пояснила, що про ловушку вперше почула в судовому засіданні, акт про залиття квартири було складено 19.09.2014 року. Квартиру мешканців 3-го поверху не обстежувала. На 4-му поверсі, двері відчинив чоловік, який відмовився від ознайомлення з актом та від підпису. В квартиру пустив лише в коридор (прихожу), але потім вигнав. Зазначила, що якщо довіряти словам позивача про розташування ловушки на 3 поверсі, то можлива вина у затопленні мешканців 5-го або 4- го поверху. Згідно статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Частиною третьою статті 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно частини першої статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно загальних положень про відшкодування шкоди і, зокрема статті 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 березня 1992 року "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Досліджені в судовому засіданні докази не дають змогу зробити достовірний висновок, що затоплення квартири позивача сталося саме з вини відповідачів та про наявний причинно-наслідковий зв'язок між затопленням квартири позивача та діями відповідачів. Позивач вважає, що затоплення в її квартирі відбулося оскільки [PERSON] засмітив трубу каналізації зі своєї квартири, а встановлена мешканцями 3 поверху «ловушка» підняла рівень води в трубі із-за чого були залиті квартири другого та третього поверхів. У спорах про відшкодування шкоди згідно з ч.2 ст. 1166 ЦК України діє презумпція заподіювача шкоди. У зв'язку з цим не позивач повинен довести наявність вини відповідача, а відповідач повинен довести відсутність його вини у завданні шкоди. Розмір заподіяної шкоди, якщо відповідач його оспорює, повинен довести позивач і якщо позивач відмовляється від проведення судової експертизи для визначення суми заподіяних збитків, то позов про відшкодування шкоди задоволеним бути не може. Суд також констатує, що позивач відмовилась від права, передбаченого ст. 143 ЦПК України, і клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи для з'ясування обставин та причин затоплення не заявила. Тому суд, не може вважати вищезазначені акти достатнім доказом вини відповідачів у залитті квартири позивача, оскільки приходить до висновку, що причину залиття квартири позивача на час обстеження встановлено не було. Відтак, суд прийшов до висновку, що відповідачами доведено відсутність їх вини у заподіянні шкоди позивачеві, а тому в задоволенні позову повинно бути відмовлено. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог позивача, тому суд відмовляє в стягненні на його користь судових витрат. На підставі ст. 1166 ЦК України,

Outcome: dismissed