Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті» про визначення недійсним кредитного договору та договору застави , мотивуючи свої вимоги тим, що 19.03.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 50007984, відповідно до якого кредитодавець зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у сумі 10799 доларів США , що на момент видачі кредиту за курсом НБУ становило 8.13 грн. за 1 долар США, на придбання автомобіля VW, модель Polo Sedan Comfortline 1.6 кузов № [NUMBER], 2012 року випуску. З кінцевим терміном погашення до 15.01.2016 року. Перший внесок в оплату автомобіля було внесено 5815,25 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір застави № 50007984 від 21.03.2013 року, згідно з яким предметом застави є транспортний засіб автомобіль VW, модель Polo Sedan Comfortline 1.6 кузов № [NUMBER], 2012 року випуску. Представником відповідача до суду було подано заперечення відповідно до яких відповідач набув статусу фінансової установи відповідно до Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи від 02.07.2009 року за реєстраційним номером 16102366, має право провадити діяльність з надання фінансових кредитів без отримання ліцензії. Графік погашення кредиту вважається погодженим позичальником та набирає чинності з моменту отримання коштів від позичальника на підставі рахунка за наступний платіжний період. Інформація про чинний обмінний курс ПАТ «Креді Агріколь Банк» є відкритою, загальновідомою, розміщенна на офіційному сайті банку та на офіційному сайті відповідача. Застосування еквіваленту в доларах США при сплаті щомісячних платежів за кредитним договором не порушує чинне законодавство. Корегування суми процентів відповідно до загальних умов кредитування здійснюється в інтересах як позивача так і відповідача. При укладанні договору застави сторони вільно та свідомо погодилися виконувати всі зазначені у ньому умови. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги просили задовольнити в повному обсязі з урахуванням внесених уточнень та відшкодування судових витрат. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 19.03.2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 50007984, відповідно до якого кредитодавець зобов'язався надати позичальнику грошові кошти у сумі 10799 доларів США , що на момент видачі кредиту за курсом НБУ становило 8.13 грн. за 1 долар США, на придбання автомобіля VW, модель Polo Sedan Comfortline 1.6 кузов № [NUMBER], 2012 року випуску. З кінцевим терміном погашення до 15.01.2016 року. В забезпечення виконання зобов'язань між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено договір застави № 50007984 від 21.03.2013 року, згідно з яким предметом застави є транспортний засіб автомобіль VW, модель Polo Sedan Comfortline 1.6 кузов № [NUMBER], 2012 року випуску. Аналізуючи все в сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки. Пунктом 1.3.1 Загальних умов кредитування (додаток до кредитного договору), передбачено, розмір платежів, що підлягають сплаті Позичальником у повернення кредиту визначено в еквіваленті іноземної валюти на день укладення кредитного договору у графіку погашення кредиту, який є невід'ємною частиною Кредитного договору. В подальшому позичальник сплачує платежі у повернення кредиту відповідно до встановлених компанією рахунків у гривні, при цьому розмір платежів розраховується шляхом застосування до еквівалентів платежів у іноземній валюті, вказаних у Графіку погашення кредиту, чинного на момент встановлення рахунка обмінного курсу банку. Позитивне або від'ємне значення різниці, яка виникла внаслідок зміни або обмінного курсу іноземної валюти на момент виставлення рахунка та обмінного курсу, який діяв на день укладення кредитного договору , по відношенню до основної суми боргу та суми процентів, вказаних у Графіку погашення кредиту враховується як коригування суми процентів, що підлягає сплаті відповідно до умов цього кредитного договору. Якщо в період між датою виставлення рахунка та датою отримання суми, еквівалентної тій, що зазначена в такому рахунку, обмінний курс, який був використаний компанією, збільшиться більше ніж на 2%, різниця, що виникла внаслідок такого збільшення, виплачується позичальником. Відповідно до п.п. 2.4., 2.5. загальних умов кредитування, нарахування процентів: щомісячно, 15 числа поточного місяця. Період нарахування процентів починається з першого календарного дня місяця і закінчується останнім календарним днем поточного місяця. Термін сплати процентів: одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до Графіка погашення кредиту. Відповідно до умов кредитного договору, процентна ставка складає 9,90% та є змінною. Відповідач виконав свої зобов'язання, передбачені Кредитним договором та надав кредит в розмірі 87812,77 грн., що в еквіваленті складає 10799,75 доларів США, та додатковий кредит у розмірі 20669,64 грн. що в еквіваленті складає 2542,08 доларів США. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом і банком. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України яка визначає, що сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 9.5 Загальних умов кредитування, підписанням даних умов позичальник підтверджує, що Компанія належним чином ознайомила позичальника із інформацією, передбаченою ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», а також що позичальник ознайомився з правилами надання фінансових послуг, затверджених компанією. Пунктом 9.6 загальних умов кредитування передбачено, що позичальник підтверджує, що йому надано вичерпну інформації про умовами надання послуги фінансового кредиту із зазначенням вартості цієї послуги для позичальника . Таким чином, своїм підписом позивач підтвердив, що його ознайомили з правилами надання фінансових послуг та зі ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів». Згідно п. 16 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року, передбачено, що саме по собі зростання/коливання курсу іноземної валюти не є достатньою підставою для визнання недійсним кредитного договору, про те як зазначене стосується обох сторін договору й позичальник при належній завбачливості міг, виходячи з динаміки зміни курсів валют із моменту введення в обіг національної валюти та її девальвації, передбачити в момент укладення договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти. Згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України, передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостої статті 203 цього Кодексу. При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави іі суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно положень ч.ч.1, 2, 5 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності йог наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Підписавши вказаний кредитний договір № 50007984 від 19.03.2013 року позивач вступив в договірні відносини з відповідачем. У вказаному договорі сторони визначили права та взяли на себе певні обов'язки, визначені у договорі, зокрема із зазначенням терміну виконання зобов'язань відповідачем. Зростання курсу долара США до гривні протягом строку дії кредитного договору, саме по собі не є достатньою підставою для визнання недійсними положень кредитного договору, відповідно до яких погашення кредиту повинно здійснюватись в гривні у перерахунку до долара США зі курсом, який є дійсним на день, що передує виставленню відповідного рахунку. У відповідності зі ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банківський кредит - це будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Відповідно до положень ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, позичальник зобов'язаний повернути позику у тій валюті, в якій отримав кредит. Згідно ст. 524 ЦК України зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Відповідно до положень ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно положень ч.ч. 1, 2, 5 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Посилання позивача на те, що відповідач не мав права надавати кредит, оскільки не має ліцензій, суд не приймає до уваги оскільки. Відповідач ТОВ «Порше Мобіліті» не є банком. Згідно планової виїзної комплексної перевірки Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг» за результатами перевірки актом від 6.12.2013р. зроблено висновок про те, що ТОВ «Порше Мобіліті» за період діяльності з 30.09.2010р. по 30.09.2013р. порушень з питань надання фінансових послуг не виявлено. Оскільки позовні вимоги позивача в частині визнання договору застави транспортного засобу № 50007984 від 21.03.2013р., суд в цій частині, враховуючи положення вимог ст.ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» та ст. 627 ЦК України, приходить до висновку про їх безпідставність. Не підлягають задоволенню вимоги відповідача про відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 10000 грн., оскільки, незважаючи на існування Договору про надання юридичних послуг № 24/2010 від 15.10.2010 року відсутні докази, які мали підтвердити, що понесені відповідачем витрати обчислюються саме у 10000 грн. Так, відповідно до ст. 12 Закону України "Про адвокатуру" оплата праціадвоката здійснюється на підставі угоди міжгромадянином чи юридичною особою і адвокатським об'єднанням чи адвокатом. В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов'язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши обставини справи, оцінивши зібрані докази на підставі вказаних норм закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Порше Мобіліті», про визначення недійсними кредитного договору та договору застави транспортного засобу - не підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed