Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

Публічне акціонерне товариств «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], про стягнення суми боргу за договором кредиту від 29 травня 2006 року. В обґрунтування уточнених позовних вимог позивач посилався на те, що 29 травня 2006 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] ([INFO]) укладено договір кредиту на суму 10000 доларів США. Позичальник зобовязався виконати свої договірні зобовязання відповідно до умов договору і повернути кредит не пізніше 28 травня 2016 року. 04 липня 2011 року [PERSON] помер, тому ухвалою Мукачівського міськрайонного суду 20 березня 2017 року замінено відповідача з [PERSON], [INFO] на спадкоємця [PERSON], [INFO]. Заборгованість боржника за вказаним вище договором кредиту становить 5219,10 доларів США і складається з заборгованості за кредитом 5102,16 доларів США, за відсотками 117,03 доларів США. Покликаючись на норми статтей 608, 1216,1218,1231,1268,1281,1282 ЦК України, позивач просить стягнути з [PERSON], [INFO] на їх користь заборгованість за кредитним договором від 29 травня 2006 року - 5219,19 доларів США. Представник позивача в судове засідання не зявилась, але від не ї надійшла заява, в якій просила розглянути справу без участі представника позивача, уточнені позовні вимоги задоволити. Відповідач також не прибув в судове засідання,подав заяву про розгляд справи без його участі, просив відмовити в задоволенні позову. За таких обставин, на підставі частини 4 статті 169 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 травня 2006 року між Акціонерно-коперційним банком Соціального розвитку «УКРСОЦБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариством «Укрсоцбанк») та [PERSON] ([INFO]) укладено кредитний договір за яким останній отримав кредит в сумі 10000 доларів США. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у 2 із 3 розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Відповідно до п. 3.3 кредитного договору позичальник зобовязаний здійснювати погашення кредиту відповідно до графіку визначеного в п. 1.1.1 цього Договору. Згідно наданих позивачем розрахунків заборгованість за кредитним договором станом на липень 2011 року становить 5219,19 доларів США , яка складається із: - заборгованості по кредиту 5102,16 доларів США; - заборгованість по процентам за користування кредитом 117,03 доларів США. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу. Частиною 2 статті 192 ЦК України визначено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, у кредит можуть бути надані згідно ЦК України як грошові одиниці України гривні, так і іноземна валюта, що виступатиме предметом зобов'язання. Відповідно до п.1 4.2 статті 47 Закону України "Про банки і банківську діяльність", на підставі банківської ліцензії банки мають право здійснювати операції з валютними цінностями. Окрім того, положення частини З статті 533 ЦК України допускають можливість виконання зобов'язань у іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за забов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Як зазначалося вище, такі випадки, порядок та умови визначені Законом України «Про банки і банківську діяльність». Отже, можливість надання і погашення кредитів в іноземній валюті не суперечить чинному законодавству. Таким, чином, кредитний договір в іноземній валюті відповідає вимогам чинного законодавства. У відповідності до статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належним йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Вимогами статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно статтей 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором. У свою чергу, слід зазначити що стороною в зазначеному вище договорі кредиту є син відповідача - [PERSON] ([INFO]), який помер 04 липня 2011 року, що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про смерть від 06 липня 2011 року, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мукачеву Мукачівського міськрайоннного управління юстиції Закарпатської області. Відносини між кредитором спадкодавця і спадкоємцем, який прийняв спадщину регулюються главою 87 книги 6 ЦК України. Так, відповідно до статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового 3 із 3 платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Виходячи зі змісту вказаної норми закону, яка регулює відносини спадкоємця з кредитором спадкодавця, належним способом захисту порушеного права є звернення кредитора спадкодавця до суду з позовом до спадкоємця, який прийняв спадщину, про стягнення на майно, що було передано спадкоємцю в натурі й лише за умови, що спадкоємець відмовився від задоволення вимог банку шляхом сплати одноразового платежу. Згідно з матеріалами справи відомості щодо успадкованого майна та його вартості відсутні. Позивачем такі відомості не надані. Дана обставина позбавляє суд можливості визначити розмір у якому спадкоємець зобов'язаний задовольнити вимоги позивача. Крім того слід зазначити, що ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 02 грудня 2014 року (копію якої представник позивача отримав 08 грудня 2014 року) провадження по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON], ([INFO]) закрито на підставі пункту 6 частини 1 статті 205 ЦПК України у звязку зі смертю відповідача. Таким чином, позивач ще в 2014 році достовірно знав про те, що [PERSON], ([INFO]) помер 04 липня 2011 року. Статтею 1281 ЦК України визначено, що\~спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Слід зазначити, що встановлені\~ статтею 1281 ЦК України\~строки - це строки, у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб'єктивне право, а не є строком позовної давності. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців. За вказаних обставин, позивач втратив право на звернення із зазначеними вимогами до спадкоємця померлого боржника у звязку з пропуском ним річного строку від дня настання строку вимоги, що є підставою для відмови позивачу в задоволенні позовних вимог. Судові витрати віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 525-527, 551, 610, 612, 617, 625, 629, 1281,1282 ЦК України,

Outcome: dismissed