Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

У серпні 2014 року позивач, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, звернулася до Бердянського міськрайонного суду з позовом до відповідача, в якому просила зобов'язати гр. [PERSON] знести самочинно збудований об'єкт за власний рахунок. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність» державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійсню центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань будівництва, містобудування та архітектури, яким є Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи. Аналогічна норма передбачена абз.2п.1 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 року №553. 23.10.2012 року на адресу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області надійшло звернення [PERSON] про проведення перевірки на об'єкті будівництва за адресою: м.Бердянськ, [ADDRESS]. Інспекцією було проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, в результаті якої встановлено, що на земельній ділянці за вказаною адресою виконуються будівельні роботи з будівництва житлового будинку без документу, який надає право їх виконувати, а саме: без зареєстрованого повідомлення про початок будівельних робіт, що є порушенням ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» У присутності порушника було складено акт перевірки від 07.11.2012 року, який вручено під особистий підпис, а також видано припис №164 з вимогою припинити будівельні роботи до отримання документу, що надає право виконувати будівельні роботи, другий примірник якого також вручено правопорушнику. На підставі розгляду складеного протоколу про адміністративне правопорушення у відношенні [PERSON] 13.11.2012 року було винесено постанову №256 по справі про адміністративне правопорушення, накладено штраф, який відповідач оплатила, визнавши таким чином факт, що даний об'єкт будівництва здійснено без дозволу, тобто самочинно. З метою перевірки виконання суб'єктом містобудівної діяльності вимог припису інспекцією було проведено позапланову перевірку, в ході якої виявлено, що [PERSON] вимоги припису №164 від 07.11.2012 року не виконала, про що було складено акт перевірки від 18.12.2012 року, видано припис №8 від 16.01.2013 року та 16.01.2013 року складено відносно [PERSON] протокол про адміністративне правопорушення, але від підпису та отримання примірнику вона відмовилася. 22.01.2013 року за результатами розгляду протоколу заступником начальника інспекції було винесено постанову №31, яку направлено правопорушнику рекомендованим листом. Тому, посилаючись на абз.2 ч.1 ст.38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», яка передбачає право звернення інспекції архітектурно-будівельного контролю до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об'єкта у разі невиконання особою вимог, встановлених у приписі, позивач звернувся до суду з цим позов до [PERSON], в якому просив зобов'язати її знести за власний рахунок самочинно збудований об'єкт. Ухвалою суду від 12.12.2014 року провадження у справі закрито на підставі п.7 ч.1 ст.205 ЦПК України, проте ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19 травня 2015 року ухвалу суду скасовано. Ухвалою суду від 08.07.2015 року в порядку процесуального правонаступництва замінено позивача на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю [PERSON] підтримала позов із зазначених у ньому підстав, доповіла по його суті та просила задовольнити. Представник відповідача за договором про надання правових послуг адвокат [PERSON] заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що припис вносився іншою юридичною особою, - інспекцією ДАБК у Запорізькій області, а наразі внаслідок заміни позивача за ухвалою суду вимоги заявляє інспекція вже ДАБК України, яка має інший код ЄДРПОУ, тому ніщо не заважає їй самостійно провести відповідну перевірку законності будівництва [PERSON], а вже потім звернутися до суду з позовом про знесення самочинного будівництва. Інспекцію ДАБК у Запорізькій області було ліквідовано без правонаступництва, тому процесуального правонаступництва у справі не може бути. При цьому не заперечував, що, дійсно, [PERSON] не подавала до інспекції ДАБК у Заорізькій області повідомлення про початок будівельних робіт, бо у неї дотепер відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку, і тому вона у Бердянській міській раді не може отримати будівельний паспорт. У зв'язку з подіями, що відбуваються в Україні, вона виїхала в Московську область і натепер її в Україні немає. Просив у задоволенні позову відмовити. Заслухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, підтверджено належними письмовими доказами та не заперечувалося самим представником відповідача [PERSON] той факт, що відповідача [PERSON] двічі було притягнуто до адміністративної відповідальності: спочатку за здійснення будівництва житлового будинку по [ADDRESS] у м.Бердянську Запорізької області без документу, який дає право виконувати будівельні роботи, а саме: без зареєстрованого повідомлення про початок будівельних робіт за ч.5 ст.96 КУпАП, що підтверджується копіями протоколу від 07.11.2012р.та постанови №256 від 13.11.2012 року, а потім згідно постанови №31 від 22.01.2013 року - за ч.1 ст.188-42 КУпАП за невиконання припису інспекції ДАБК за №164 від 07.11.2012 року про зупинення будівельних робіт за результатами розгляду протоколу від 16.01.2013 року, акту позапланової перевірки від 18.12.2012 року, припису №8 від 16.01.2013 року. При цьому, в ході позапланових перевірок, проведених 07.11.2012 року та 18.12.2012 року головним державним інспектором інспекції ДАБК у Запорізькій області, крім протоколів про адміністративне правопорушення, складалися відповідні акти перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та вносилися відповідні приписи про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, що підтверджується їх копіями. Статтями 29, 30-1 Закону України "Про планування та забудову територій" визначено, що питання правомірності забудови територій, діяльності по будівництва, переплануванню, реконструкції, реставрації та капітального ремонту житлових приміщень покладено на інспекції державного архітектурно-будівельного контролю та їх територіальні органи. Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно із ч.4 ст.41 вище зазначеного Закону, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:1) безперешкодного доступу до місць будівництва об'єктів та до об'єктів, що підлягають обов'язковому обстеженню;2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;3) видавати обов'язкові для виконання приписи щодо:а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил;б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт; Постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року затверджений Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Згідно п.17 даної Постанови КМУ, у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації про порядок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт. Частиною 1 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об'єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, тобто здійснення будівельних робіт на об'єктах містобудування без відповідного повідомлення про початок будівельних робіт вважається самовільним будівництвом. Відповідно до абз.2 ч.1 ст.38 вказаного Закону у разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням. Отже, в судовому засіданні письмовими доказами доведено та поясненнями представника відповідача не заперечувалося, що [PERSON] не виконала вимоги припису головного державного інспектора інспекції ДАБК у Запорізькій області №164 від 07.11.2012 року щодо припинення виконання будівельних робіт до отримання документу, який надає право виконувати будівельні роботи, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними належними і допустимими доказами, тому підлягають задоволенню повністю із стягненням з відповідача на користь держави судового збору, оскільки позивач відповідно до Закону України «про судовий збір», в редакції чинній на час звернення до суду, був звільнений від сплати судового збору. Щодо заперечень проти позову представника відповідача, то суд зазначає наступне. В матеріалах справи за електронним запитом судді апеляційного суду Запорізької області у зв'язку з розглядом апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 12 грудня 2014 року про закриття провадження у справі, 20.05.2015 року отримано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідно до якого 23 січня 2015 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 11031110007029797 про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи позивача по справі Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області, ідентифікаційний код 37707863. Однак з матеріалів справи видно, що про закриття провадження у справі позивача не було повідомлено та копію вказаної ухвали суду за відсутності представника позивача у судовому засіданні 12.12.2014 року йому не було направлено, тому про прийняте судом рішення, що провадження у справі закрито, позивач дізнався лише 17 березня 2015 року, отримавши копію згаданої ухвали на подану до суду 26.02.2015 року заяву представника позивача Халецької Т.В., тобто вже після внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відомостей про припинення юридичної особи. Однією з підстав скасування апеляційною інстанцією ухвали Бердянського міськрайонного суду від 12.12.2014 року було й те, що судом не було вирішене подане представником позивача письмове клопотання по справі №67-01 від 19.11.2014 року про заміну позивача на Державну архітектурно-будівельну інспекцію України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області. Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09.07.2014 № 294 «Про затвердження Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України» Державній архітектурно-будівельній інспекції доручено забезпечити здійснення її територіальними органами, що ліквідуються, функцій та повноважень, покладених на ці органи, до утворення її територіальних органів як структурних підрозділів апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі. Відповідно до наказу Державної архітектурно-будівельної інспекції України «Щодо діяльності Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області» від 22.10.2014 року №291 Департамент забезпечує здійснення функцій та повноважень територіального органу, утвореного як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, покладених на нього Положенням про Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізький області, затвердженого наказом №223 від 01.10.2014 року. Таким чином, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області є територіальним органом, утвореним як структурний підрозділ апарату Державної архітектурно-будівельної інспекції України, і з 22.10.2014 року бере участь у реалізації державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду у Запорізькій області. Тому заперечення представника відповідача про те, що у даному випадку не могло бути процесуального правонаступництва, є непереконливим, бо первинний позивач, а саме інспекція державно-архітектурного контролю у Запорізькій області з правами юридичної особи була територіальним органом Державної архітектурно-будівельної інспекції, яку наразі залучено позивачем у справі в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, який є територіальним органом - структурним підрозділом апарату ДАБК України, як вбачається з п.1 Положення про Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, затвердженого наказом ДАБК України від 01.10.2014 року №223. При цьому судом враховано, що відповідно до п.6 Порядку здійснення заходів, пов'язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2011 року № 1074, у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади права та обов'язки органів виконавчої влади переходять до органів виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: approved