Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про захист порушеного авторського права та стягнення грошової компенсації за порушення авторського права. В обґрунтування пред'явлених вимог вказав, що він своєю творчою працею створив твір - книгу «[INFO]», яка була видана Поліграфічним центром видавництва Національного університету «Львівська політехніка». Як зазначає позивач, у жовтні 2015 року через мережу Інтернет йому стало відомо, що у всеукраїнському щомісячному журналі «Дім, сад, город» під [NUMBER] за 2012 рік було опубліковано статтю з частиною його твору - книжки «[INFO]». У вступній замітці статті редакцією було зазначено «… За згодою автора ми надаємо у скороченому вигляді окремі розділи з цієї брошури, які, на наш погляд, є найважливішими для садівників-аматорів.». Посилаючись на те, що своєї згоди на публікацію твору він відповідачеві не надавав, однак йому належать виключні авторські права на вказаний твір, позивач просив суд задовольнити пред'явлені вимоги. Позивач у судовому засіданні пред'явлені вимоги підтримав. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та просив при ухваленні рішення врахувати факт пропуску позивачем строку позовної давності, про що подав відповідну заяву. Суд заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення предявленого позову. Судом встановлено, що позивач своєю творчою працею створив твір книгу «[INFO]», яка була видана Поліграфічним центром видавництва Національного університету «Львівська політехніка», накладом 1500 примірників. Автором вказаної книги є позивач, вказаної обставини представник відповідача не заперечував. Листом від 23 серпня 2016 року № 64-10-15 Видавництво Національного університету «Львівська політехніка» за підписом директора видавництва повідомило суд, що видавництво не є власником чи співвласником майнових авторських прав повністю або частково на книгу [PERSON] «[INFO]» ISBN [NUMBER], 2006 рік. Також у вказаному листі зазначено, що книга «[INFO]» була видана у поліграфічним центром Видавництва Національного університету «Львівська політехніка» на замовлення та за кошти автора [PERSON] (а.с. 169). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про авторське право і суміжні права» автор - фізична особа, яка своєю творчою працею створила твір. Нормами частини 2 статті 11 цього ж Закону встановлено, що авторське право на твір виникає внаслідок факту його створення. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Як вбачається з матеріалів справи, що не заперечувалось представником відповідача в ході розгляду справи, у всеукраїнському щомісячному журналі «Дім, сад, город» під [NUMBER] за 2012 рік було опубліковано статтю з частинами твору позивача - книги «[INFO]». У вступній замітці статті редакцією журналу було зазначено «… За згодою автора ми надаємо у скороченому вигляді окремі розділи з цієї брошури, які, на наш погляд, є найважливішими для садівників-аматорів.». Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на те, що відповідач без його згоди здійснив публікацію значної частини твору у щомісячному виданні, чим вчинив дії, направлені на порушення виключних майнових прав позивача на створений ним твір. В обґрунтування своїх заперечень щодо порушень прав позивача на авторство книги, представник відповідача в судовому засіданні послався на те, що книгу під назвою «[INFO]» в редакцію принесла та подарувала особа від імені позивача, яка зазначила, що позивач, як автор книги, не заперечуватиме проти її публікації редакцією. Однак на уточнююче запитання суду, представник відповідача не надав однозначної відповіді, чи уповноважував позивач вказану особу на передачу твору в редакцію журналу для подальшої його публікації. Також представник відповідача не зміг, відповісти на запитання суду чи перевірялося редакцією наявності у вказаної особи документального підтвердження права на представництво інтересів позивача, в тому числі повноважень на передачу твору, авторство на який належить позивачеві, іншим особам. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач без згоди позивача здійснив публікацію частини твору книги «[INFO]» у щомісячному виданні, чим вчинив дії, направлені на порушення виключних майнових прав позивача на створений ним твір. Згідно ст. 15 Закону України "Про авторське право і суміжні права", до майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) належать: виключне право на використання твору; виключне право на дозвіл або заборону використання твору іншими особами. Судом встановлено, що позивач є автором твору, який виступає предметом спору. Публікація відповідачем частини твору, створеного позивачем, підтверджується наявними в матеріалах справи, копіями сторінок журналу «Дім, сад, город», [NUMBER] за 2012 рік з надрукованими розділами книги «[INFO]»; копією сторінки журналу «Дім, сад, город» із зазначенням на ній місячного тиражу журналу. Публікація редакцією журналу частини книги «[INFO]» також не заперечувалась представником відповідача. Таким чином, з урахуванням досліджених судом доказів та виявлених на підставі пояснень сторін обставин, суд вважає встановленою обставину порушення відповідачем авторських прав позивача на створений ним твір. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, представник відповідача в ході розгляду справи просив відмовити у задоволенні позову [PERSON] у зв'язку пропуском строку, у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, про що подав відповідну заяву (а.с.105-106). Відповідно до правила ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.1 ст.261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно з ч.3 ст.267 цього Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач посилався на те, що у жовтні 2015 року при перегляді ним в мережі Інтернет різноманітної інформацію на сільськогосподарську тему в електронному каталозі Національної наукової сільськогосподарської бібліотеки Національної академії аграрних наук України, він виявив на повідомлення, що у всеукраїнському журналі «Дім, сад, город», [NUMBER] за 2012 рік була опублікована частина його книги «[INFO]». Разом з тим, журнал «Дім, Сад, Город» має статус всеукраїнського тематичного видання, видається з 1989 року спеціально для дачників, садівників, городників та щомісячно здійснює випуск понад 30 000 примірників журналу. З наведеного слідує, що позивач міг та повинен був дізнатися про порушення його авторського права у період з жовтня 2012 року з моменту публікації вказаної частини твору відповідачем. Таким чином, трирічний строк, у межах якого позивач міг звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу обчислюється з жовтня 2012 року. Отже, строк у межах якого позивач міг звернутись до суду за захистом свого права сплинув в жовтні 2015 року, проте позивач звернувся з позовом до суду лише 15 лютого 2016 року. Будь-яких заяв про поновлення пропущеного строку звернення до суду за захистом свого порушеного права позивачем в ході розгляду справи подано не було. Оскільки під час розгляду даної справи відповідач звернувся до суду із заявою про застосування позовної давності, позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку з пропуском позивачем строку, в межах якого він міг звернутися до суду з вимогою про захист свого права.

Outcome: dismissed