Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

Позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, який у подальшому уточнила, вказуючи, що [INFO] помер [PERSON] . При житті [PERSON] було складено заповіт від 20.07.1998 на користь [PERSON] , в якому зазначив, що все майно та майнові права заповідає позивачу. За життя [PERSON] належав житловий будинок з надвірними будівлями та належало право на земельну частку паю в КСП ім. Чапаєва розміром 7,30 га в умовних кадастрових гектарах. Після смерті [PERSON] позивач звернулась з заявою до Широківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом на все майно. Згодом позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, а стосовно права на земельну частку (пай) отримала відмову, про що свідчить постанова державного нотаріуса Горбаченко О.В. від 05.11.2008 року за № 1511. В постанові державний нотаріус зазначила про те, що Свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, оскільки правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) був виданий на підставі рішення, винесеного вже після смерті спадкодавця. В судове засідання позивач не з`явилась. До канцелярії суду подала заяву, в якій просить визнати за нею права, обов`язки спадкодавця, згідно сертифіката (а.с.5) та розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, (а.с. 47). Відповідач повідомлений належним чином (а.с. 30, 38, 75, 88), в судові засідання не з`являвся, до канцелярії суду надійшли клопотання про розгляд даної справи за відсутності представника відповідача, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 32, 39, 78, 82, 92). Третя особа Широківська державна нотаріальна контора,повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи, до суду представника не направили, надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 24, 31, 40, 79, 93). Ухвалою суду від 27.05.2019 року позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується довідкою з відділу державної реєстрації актів цивільного стану Широківського районного управління юстиції № 125/02-82 від 02.11.2007 року (а.с.15). Померлий [PERSON] за життя склав заповіт, відповідно до якого, все майно та майнові права заповідає позивачу (а.с.8). Відповідно до сертифікату серії ДП № 0185858 від 23.02.2000 року, виданого згідно рішення Широківської державної адміністрації від 14.02.2000 року за № 47-р померлому 06.02.2000 року [PERSON] належить право на земельну частку (пай) (а.с. 7). Згідно з довідкою, виданою виконавчим комітетом Широківської селищної ради Широківського району Дніпропетровської області, земельна частка (пай) за номером 102 , розміром 5,87 га, яка розташована на землях колишнього КСП "Чапаєвське", належить померлому [PERSON] , та рахується по раді як невитребувана (а.с. 11). Після смерті [PERSON] позивач звернулась до Широківської державної нотаріальної контори для оформлення спадщини за заповітом на все майно. Однак отримала свідоцтво про право на спадщину лише на житловий будинок з надвірними будівлями (а.с. 14). Стосовно права на земельну частку (пай) отримала відмову, про що свідчить постанова державного нотаріуса Горбаченко О.В. від 05.11.2008 року за № 1511. В постанові державний нотаріус зазначила про те, що Свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, оскільки правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) був виданий на підставі рішення, винесеного вже після смерті спадкодавця (а.с. 12). 25.10.2007 року Широківським районним судом Дніпропетровської області було винесено рішення за позовом Чапаєвської сільської ради Широківського району Дніпропетровської області про визнання спадщини відумерлою, згідно з яким було відмовлено у задоволені позовних вимог про визнання спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] , відумерлою, оскільки є спадкоємці. (а.с. 13). В момент виникнення вказаних правовідносин їх регулювання здійснювалося на основі Цивільного кодексу Української РСР та Перехідних положень Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 9. ЦК УРСР здатність мати цивільні права і обов`язки (цивільна правоздатність) визнається в однаковій мірі за всіма громадянами Української РСР та інших союзних республік. Правоздатність громадянина виникає в момент його народження і припиняється з смертю. Згідно ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно із ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Згідно із ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Так, прийняття рішення і видача сертифікату [PERSON] завершилася вже після його смерті, тобто після припинення його цивільної правоздатності як фізичної особи - учасника правовідносин. Згідно із ст 22 ЗК УРСР (діючого на час видачі сертифікату) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Стосовно офомленння спадщини на земльну частку (пай) позивач отримала відмову, про що свідчить постанова державного нотаріуса Горбаченко О.В. від 05.11.2008 року за № 1511. В постанові державний нотаріус зазначила про те, що Свідоцтво про право на спадщину не може бути видано, оскільки правовстановлюючий документ на право на земельну частку (пай) був виданий на підставі рішення, винесеного вже після смерті спадкодавця (а.с. 12). Згідно з правовою позицією ВССУ, викладеною в листі останнього за № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Аналізуючи зібрані докази у сукупності суд приходить до висновку, що сертифікат виданий на померлу особу, як і розпорядження про його видачу, тому визнання прав і обов`язків спадкодавця згідно з сертифікатом суперечить закону, і суд згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України не приймає визнання позову відповідача і продовжує судовий розгляд. Позивачем не заявлено позовних вимог про визнання нею прав і обов`язків померлого [PERSON] , згідно з рішенням сільської ради про передачу землі в колективну власність, не додано відповідного рішення, державного акту про право власності на землю та списку-додатку до Державного акту, тобто документів, які підтверджують право спадкодавця на землю до видачі сертифіката. Відповідно до ч. 1 ст 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що сертифікат, за яким позивач просить визнати права і обов`язки спадкодавця, виданий Широківською районною державною адміністрацією, як і розпорядження про його видачу, тому відповідачем - Широківською селищною об`єднаною територіальною громадою в особі виконавчого комітету Широківської селищної радине були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду. Отже, позовні вимоги позивача не доведені, не обґрунтовані, тому в позові слід відмовити. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до ст. ст. 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: dismissed