Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

28 липня 2015 року Публічне Акціонерне Товариство КБ ПриватБанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві зазначає, що відповідно до укладеного договору №б/н від 9.02.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3090 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку порушеннями зобов'язань за кредитним договором, відповідач станом на 30.06.2015 року має заборгованість в розмірі 23801 гривень 45 копійок, яка складається з 4939 гривень 45 копійок заборгованість за кредитом; 12592 гривні 06 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 4660 гривень 35 копійок заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 1109 гривень 59 копійок штраф (процентна складова). На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «ПриватБанк». Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість в розмірі 23801 гривень 45 копійок за кредитним договором №б/н від 9.02.2007 року, яка складається з 4939 гривень 45 копійок заборгованість за кредитом; 12592 гривні 06 копійок заборгованість по процентам за користування кредитом; 4660 гривень 35 копійок заборгованість за пенею та комісією; 500 гривень - штраф (фіксована частина) та 1109 гривень 59 копійок штраф (процентна складова) та судові витрати у розмірі 243 гривні 60 копійок. Представник позивача у судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, подав суду клопотання про розгляд справи без участі їх представника за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує (а.с.21,69). Відповідач та її представник у судовому засіданні проти позовних вимог заперечили в повному обсязі, підтримали заперечення на позов, просили відмовити в задоволенні позовних вимог за пропуском строку позовної давності, оскільки останній платіж погашення тіла кредиту та відсотків відбувся 23.10.2009 року, після чого заборгованість погашена не була, а кредитодавець не скористався своїм правом вчасно заявити позов. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.11 та ст.60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд встановив, що 9 лютого 2007 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" [PERSON] Укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким позивач надав, а відповідач прийняв у борг грошові кошти у розмірі 3090 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.7-13). Своїм особистим підписом відповідач підтвердила, що заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», затверджених наказом №СП-2010-256 від 9 лютого 2007 року, та «Тарифами банку», що викладені на банківському сайті, з якими вона ознайомилася, становить між нею та банком договір (а.с.7-7 зворот). Укладення кредитного договору у такий спосіб не суперечить вимогам ст.ст.638, 639, 640, 1055 ЦК України. Згідно з нормами частини 1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 ст.530 ЦК України). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 30.06.2015 року в неї утворилась заборгованість в розмірі 23 801 гривня 45 копійок, яку позивач просить стягнути. Пунктом 9.12. Умов та правил надання банківських послуг (далі - Умов та правил), які є частиною кредитного договору сторін від 9 лютого 2007 року, обумовлено, що договір діє впродовж 12 місяців з часу підписання. Якщо протягом цього строку ні одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення строку дії договору, то він автоматично пролонгується на такий же строк (а.с.12). Підпунктами 3.1.1. і 3.1.3. Правил користування платіжною карткою (які є складовою частиною Умов та правил) передбачено, що термін дії картки зазначений на звороті картки (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. Після закінчення терміну дії відповідна Карта продовжується Банком на новий термін (шляхом надання клієнту карти з новим терміном дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення терміну дії не поступила письмова заява Держателя про закриття Карткового рахунку, а також при умовах наявності коштів на Картковому рахунку для оплати послуг з виконання розрахункових операцій по картковому рахунку (в передостанній день місяця закінчення строку дії) і при збереженні інших умов продовження, передбачених договором (а.с.12 зворот). Підпунктом 5.4. Правил користування платіжною карткою передбачено, що термін погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) за платіжними картками без встановленого мінімального обов'язкового платежу, здійснюється в наступному порядку: термін погашення за процентами - кожного місяця за попередній місяць, термін погашення кредиту в повному об'ємі, не пізніше наступного дня місяця, вказаного на платіжній карті (а.с. 13). Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів сторонами було визначено місяцями. Поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на підставі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно із частиною третьою ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України). Як роз'яснив Верховний Суд України у постанові від 19 березня 2014 року №6-14цс14 відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності ( ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки ( ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст.256 ЦК Укпаїни). У ст.257 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. До вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік (ч. 2 ст.258 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Із розрахунку заборгованості вбачається, що остання проплата відповідачем по кредитному договору була здійснена 23.10.2009 року (а.с.4-6 зворот). Згідно ч.1, ч. 5 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Зважаючи на те, що кредитний договір було укладено 9.02.2007 року, останню проплату боржником було здійснено 23.10.2009, відтак перебіг строку позовної давності розпочався 24.11.2009 року ( на наступний місяць після часу настання строку погашення відповідачем чергового платежу) та відповідно 24.11.2012 року сплив. Позивач звернувся до суду з цим позовом 28.07.2015 року, отже на час звернення строк позовної давності сплив. Обставин, які б свідчили про зупинення чи переривання перебігу строку позовної давності судом не встановлено. Згідно ч. 4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідач подала заяву про застосування строку позовної давності (а.с.35-35). Банк з заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності до суду не звертався та на поважні причини пропуску строку не посилався. Належних і допустимих доказів того, що після закінчення терміну дії платіжної картки, відповідачу була видана нова платіжна картка чи був продовжений строк дії попередньої картки у матеріалах справи немає. Враховуючи зазначені обставини, а також те, що позивачем пропущено строк позовної давності визначений ст.357 ЦК України, поважності причин пропуску такого строку позивачем не наведено, відповідач просить застосувати наслідки пропуску строку позовної давності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, у зв'язку із пропуском строку позовної давності. Згідно із ст.88 ЦПК України позивачеві не підлягають до присудження понесені ним судові витрати при подачі позову до суду у разі відмови судом у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed