Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом та зазначив, що на праві власності йому належить автомобіль [NUMBER]. Оскільки за станом здоровя він не міг користуватись автомобілем, передав його на зберігання відповідачу. Однак на прохання повернути автомобіль відповідач відповів відмовою, не повернувши і його вартість. Оскільки, згідно з оцінкою автотоварознавця, вартість автомобіля [NUMBER] становить 17425,13 грн., просив стягнути зазначену суму з відповідача. У судовому засіданні позивач підтримав позов, посилаючись на наведені у ньому обставини. Відповідач позов не визнав та пояснив, що позивач зазначений автомобіль віддав йому у користування, машина була не на ходу, він тяг її на буксирі. Після цього замінив майже всі основні комплектуючі деталі, поварив ушкоджені частини та довів її до ладу. Позивач, побачивши відремонтовану машину, зажадав її повернення. Погодився повернути автомобіль після компенсації позивачем всіх понесених ним витрат. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, на підставі такого. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог на підставі наданих сторонами доказів. Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ч.1 ст.61 ЦК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; обставини, визнані сторонами, доказуванню не підлягають. За змістом ст.208, ч.1 ст.936, ч.1 ст.937, ст. ЦК України, за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобовязується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності; договір зберігання укладається у письмовій формі, якщо він укладений між фізичними особами на суму, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідно до ст.ст.949, 950, 951 ЦК України, зберігач зобовязаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання; збитки, завдані поклажодавцеві втратою або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем у розмірі її вартості. Згідно з довідкою №10/124 від 29.07.2015 р., виданої Центром №9 надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованого УДАІ ГУМВС України в місті Києві, автомобіль [NUMBER], 1980 року випуску, зареєстрований за позивачем на підставі свідоцтва про реєстрацію ІКС119401 від 12.11.2005 року. Як вбачається зі звіту про оцінку автомобіля, складеного спеціалістом Експертно-консультаційного бюро "ФОРТТРЕКС" №01/05-15 від 05.05.2015 р., ринкова вартість зазначеного автомобіля становить 17425,13 грн., тобто, більше двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Позивач зазначив, що влітку 2013 року передав зазначений автомобіль на зберігання відповідачу, фактично уклавши з ним договір зберігання в усній формі, однак належних та допустимих доказів цього суду не надав. Окрім того, сторонами визнається, що автомобіль не втрачений і не пошкоджений, і перебуває на подвірї відповідача, який не заперечує повернути його позивачеві після відшкодування всіх понесених ним витрат по ремонту автомобіля. За таких обставин суд вважає необґрунтованим вимогу позивача стягнути з відповідача вартість переданого автомобіля, оскільки такий спосіб захисту права поклажодавця не передбачений цивільним законодавством, а зобовязальні відносини у звязку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави предметом даного судового розгляду не є. З урахуванням наведених норм та встановлених обставин суд вважає, що позивач не довів своїх вимог, а тому у задоволенні позову відмовляє. Оскільки позивач є інвалідом 1 групи, на підставі ч.4 ст.88 ЦПК України судові витрати суд відносить за рахунок держави.

Outcome: dismissed