Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

Позивач [PERSON] на підставі ст.ст. 364, 367 ЦК України звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просив виділити в натурі належні йому 3/4 частини домоволодіння по [ADDRESS], набуті ним в порядку спадкування за законом після смерті матері. Оскільки відповідач, який успадкував ? вказаного домоволодіння, добровільно не здійснює поділу, просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] змінили позовні вимоги, просили на підставі ст. 365 ЦК України припинити право власності [PERSON] на 1/4 частину житлового будинку, пояснивши, що частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі, позивач вніс на депозитний рахунок суду вартість належної відповідачеві частки у сумі 15839 грн. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позову не визнали, пояснивши, що домоволодіння може бути поділене в натурі між співвласниками, частка відповідача є значною, спільне володіння майном є можливим, припинення права власності відповідача завдасть істотної шкоди позивачеві, оскільки [PERSON] зареєстрований у спірному будинку і не має окремого житла. Заслухавши пояснення сторін, представників, свідків, дослідивши документи і матеріали справи, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] згідно свідоцтв про право на спадщину за законом ВМТ № 643264 від 23 липня 2010 року та ВТК № 980968 від 19 грудня 2013 року є співвласниками 3/4 та 1/4 частин кожен відповідно житлового будинку в [ADDRESS] Із змісту ст. 356 ЦК України житловий будинок належить сторонам на праві спільної часткової власності, вони являються співвласниками ідеальних часток нерухомого майна. Висновком № 075-14 ЕК додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 17 квітня 2014 року, проведеної по справі спеціалістами приватної агенції "Експертиза та оцінка +" на підставі ухвали суду, встановлені обставини можливості поділу будинку в частках, близьких до ідеальних, а земельної ділянки - в ідеальних частках. При цьому відступ від ідеальних часток для співвласника 1/4 частини становить на 5264 грн. більше, для співвласника 3/4 частини - на 5264 грн. менше. При цьому такий варіант обумовлюється зведенням прибудови та виконання ремонтно-будівельних робіт по переплануванню. Суд приймає до уваги висновок судової експертизи як допустимий та належний доказ, такий, що відповідає вимогам ст. 66 ЦПК України. Статтею 365 ЦК України, на яку як на підставу позову посилався позивач, встановлені умови, які надають йому право вимагати в судовому порядку припинення права відповідача на частку у спільному майні. Зокрема, таке припинення допускається, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. Виділення в натурі 1/4 частки будинку, хоча і обумовлене обставинами відступу від ідеальних часток та необхідність перепланування, передбачене висновком № 075-14 ЕК додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 17 квітня 2014 року, а тому є можливим. Крім цього судом не розцінюється частка відповідача як незначна. Допитана в якості свідка колишня дружина відповідача [PERSON] [PERSON] пояснила, що квартира [ADDRESS], належить їй на праві власності, [PERSON] з її дозволу проживав у вказаній квартирі тимчасово, оскільки через протиправні дії позивача [PERSON] позбавлений права проживати у належному йому будинку. В даний час не має де проживати. З довідки Сарненського РВ УДМС України в Рівненській області № 5626/2403 від 21 серпня 2013 року вбачається, що [PERSON] зареєстрований в будинку по [ADDRESS]. У відповідності до вимог статті 47 Конституції України від 28.06.1996, № 254к/96-ВР кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Суд вважає, що припинення права на частку відповідача [PERSON] у належному йому житловому будинку завдасть істотної шкоди його інтересам. [PERSON], являючись співвласником спірного будинку, будучи в ньому зареєстрованим у встановленому порядку, користується невід'ємним та гарантованим правом проживати у ньому, а тому позов про позбавлення його такого права за відсутності передбачених законом умов є безпідставним. На підставі викладеного, ст. 365 ЦК України, ст. 71 Конституції України,

Outcome: dismissed