Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київгаз», треті особи: [PERSON], [PERSON], Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація, Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дарницького району м. Києва» про виключення квартири зі складу службової. Мотивуючи свої вимоги тим, що згідно ордеру № 4593 від 22 жовтня 2011 року її чоловік (нині померлий) як працівник КП «Київгаз» набув право на зайняття службового житлового приміщення на сім»ю із трьох осіб: нього, неї як дружини та [PERSON] - матері. Її чоловік помер [INFO], за життя пропрацював в сисметі газового господарства з 1997 року по 2009 рік. Вважає, що у відповідача відпала потреба у використанні квартири, що її займає її сім»я, як службового приміщення, й за встановленою законом процедурою має звернутися до місцевої державної адміністрації з даного питання. Наразі вона є фактичним наймачем квартири, проте офіційно набути цього статусу не може, оскільки квартира є службовою, що й стало підставою звеерння до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача Мельник В.В., діючий на підставі довіреності від 21 листопада 2016 року (а.с.44), позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. Треті особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з»явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи - рекомендованою поштою з повідомленням про вручення, звернулись до суду із заявою про розгляд справи за їх відсутності з підтримання повзонвих вимог (а.с.45, 46). Представники третіх осіб [PERSON], діюча на підставі довіреності від 16 січня 2016 року (а.с.39), [PERSON], діюча на підставі довіреності від 25 квітня 2016 року (а.с.38), позовні вимоги визнали та просили їх задовольнити. Вислухавши пояснення сторін, їх доводи та заперечення, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з"ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у задоволенні із наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України). Судом встановлено, що згідно ордеру № 4593 від 22 жовтня 2011 року чоловік позивачки (нині померлий) як працівник КП «Київгаз» набув право на зайняття службового житлового приміщення на сім»ю із трьох осіб: нього, неї як дружини та [PERSON] - матері (а.с.7). Чоловік позивачки помер [INFO] (а.с.25). Наразі в квартирі зареєстровані 4 особи (а.с.6) й продовжують користуватися житловим приміщенням. Квартира є службовою, перебуває у відомчому житловому фонді відповідача, проте останній у встановленим законом порядку до Дарницької районної в м. Києві адміністрації із клопотанням про її виключення зі складу службової не звертався, що визнається сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.4 Житлового Кодексу Української РСР , жилі будинки, а також жилі приміщення в інших будівлях, що знаходяться на території Української РСР, утворюють житловий фонд. Державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих районних народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчій житловий фонд) (ч.1 ст.5 Житлового Кодексу Української РСР ). Службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв'язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири (ч.1 ст.118 Житлового Кодексу Української РСР ). Пунктом 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 04.02.1988 року № 37 , встановлено процедуру виключення житлового приміщення з числа службових. Так, жилі приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадку, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих пріміщеннях робітників/членів його родини, які припинили трудові відносини з підпріємством, установою, організацією, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових. Виключення житлового приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, организації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті ради. Таким чином, порушення питання про виключення спірного житлового приміщення з числа службових є правом, а не обов'язком відповідача, а тому зобов»язувати відповідача вчиняти дії щодо виключення квартири з числа службової за процедурою визначеною законом, є незаконним, а тому у позові необхідно відмовити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed