Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У вересні 2012 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП «Спеціалізоване підприємство «Юстиція», Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції, 3-тів особи: ПАТ «Державний ощадний банк», [PERSON] про визнання недійсними прилюдних торгів, який в ході судового розгляду справи неодноразово уточнювала. В обґрунтування останнього уточненого позову зазначала, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2010 року було задоволено позов ВАТ «Ощадбанк» до неї про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 561 309 грн. 45 коп. Кредитні кошти були отримані нею для придбання квартири за адресою: [ADDRESS], загальною площею 65,18 кв. м. з метою проживання в ній разом із своєю сім'єю. Зазначена квартира належала позивачу на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу 14.03.2008 року. З причини її хвороби та неможливості працевлаштуватися вона не мала можливості в повному обсязі погасити заборгованість перед Банком. Згодом вона дізналася, що належна ї квартира була реалізована з прилюдних торгів [PERSON] за 288 900 грн. Посилаючись на те, що прилюдні торги були проведені відповідачем ПП «СП «Юстиція» 03.08.2012 року та 31.08.2012 року з порушенням вимог діючого законодавства, зокрема Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, Закону України «Про іпотеку», крім того [PERSON] заволодів її квартирою шляхом омани та зловживання довірою, у зв'язку з чим вона звернулася із заявою про скоєний злочин, позивач просила суд визнати проведену ПП «СП «Юстиція» в особі Запорізької філії підготовку по проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого іпотечного нерухомого майна - квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], загальною площею 65,18 кв., як проведену з порушенням вимог діючого законодавства і проведені 03.08.2012 року та 31.08.2012 року прилюдні торги недійсними, визнати недійсним акт № 512/5 державного виконавця Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна від 11.09.2012 року, визнати недійсним свідоцтво від 11.09.2012 року, видане [PERSON] приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу, зареєстроване в реєстрі за № 3787 на ім'я [PERSON], визнати за нею право власності на спірну квартиру. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві а також посилаючись на те, що вона не була повідомлена про призначені прилюдні торги, в ході проведення прилюдних торгів було допущено порушення порядку їх проведення, що призвело до продажу квартири за заниженою ціною. Представник Орджонікідзевського ВДВС Запорізького МУЮ в судове засіданні не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна їх заява про розгляд справи у їх відсутність та заперечення проти позовних вимог. Представник ПП «СП «Юстиція» в судове засідання неодноразово не з'являвся, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, проте судові повістки поверталися до суду не врученими із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». На початку судового розгляду справи від них надходили заперечення проти позову. Представник ПАТ «Державний ощадний банк» та представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позовних вимог та просили відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що публічні торги відбулися у відповідності до вимог чинного законодавства, про що надали суду відповідні заперечення проти позову. Вислухавши осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, матеріали підготовки до проведення прилюдних торгів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено, що заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.10.2010 року позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволені та стягнуто із [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 559 489 грн. 25 коп. та судові витрати (а.с. 10 Т. 1). В провадженні Орджонікідзевського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції знаходиться виконавче провадження ВП № 26663564, щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1855, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 29.04.2011 року, про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ «Державний ощадний банк» заборгованість за кредитним договором та судових витрат у сумі 561 309,35 грн. (а.с.150 Т. 1) 02.11.2011 року в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1855 від 29.04.2011 виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення державним виконавцем було складено акт опису та арешту двокімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а. с. 154-157 Т. 1) та 23.01.2012 року винесено постанову про призначення експерта, суб'єкта оціночної діяльності [PERSON] для надання письмового висновку, звіту про оцінку арештованого та описаного майна з питання визначити початкову вартість описаного майна без урахування ПДВ для подальшої реалізації з прилюдних торгів (аукціонів) (а. с. 153 Т. 1). Суб'єкт оціночної діяльності експерт [PERSON] надав звіт про оцінку арештованого та описаного нерухомого майна двокімнатної квартири [ADDRESS], відповідно до якого вартість майна складає - 385 044 грн. без урахування ПДВ. Вказана оцінка нерухомого майна сторонами оскаржена не була, рецензування не відбувалося. 12.07.2012 року між ПП «СП «Юстиція» та Орджонікідзевським ВДВС ЗМУЮ, було укладено договір № 05/172/12/А про надання послуг по організації і проведенню прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна двокімнатної квартири [ADDRESS], яка належить [PERSON] (а. с. 136-140 Т. 1). 18.07.2012 року були призначені прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, що належить [PERSON] на 03.08.2013 року о 10-00, про що є повідомлення розміщенні на сайті Інформаційного центру Міністерства юстиції України «Система публічних торгів арештованим і конфіскованим майном» 18.07.2013 року за реєстраційним № 442039, та сторонам згідно договору, було направлено відповідне повідомлення (а. с. 170, 142 Т. 1) 03.08.2012 прилюдні торги з реалізації арештованого майна не відбулися у зв'язку з відсутністю купівельного попиту, про що було повідомлено Орджонікідзевському ВДВС Запорізького МУЮ (а. с. 143 Т. 1). 09.08.2012 року державним виконавцем складено акт про зниження вартості майна. У зв'язку з чим знижено продажну ціну шляхом уцінки на 25 % за яким вартість майна складає 288 783 грн. (а.с.144 Т. 1) 15.08.2012 року було призначено повторні прилюдні торги з реалізації нерухомого майна, яке належать [PERSON] на 31.08.2012 року о 10-00 год., що підтверджується розміщенням на сайті Інформаційного центру Міністерства юстиції України «Система публічних торгів арештованим і конфіскованим майном» 15.08.2012 року за реєстраційним № 445641, про що сторонам згідно договору, було направлено відповідне повідомлення. (а. с. 141, 171-172 Т. 1) 31.08.2012 року за протоколом № 05/172/12/А-5 проведення прилюдних торгів, в яких брали участь [PERSON] та [PERSON] нерухоме майно - квартиру [ADDRESS], що належить [PERSON] придбав [PERSON] за продажною ціною 288 900 грн. (а. с. 148 Т. 1) 11.09.2012 державним виконавцем складено акт держаного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна - квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], в якому вказано, що майно придбав [PERSON] за продажною ціною 288 900 гривень (а. с. 51 Т. 1) Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням вимог, установлених ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, зокрема, у зв'язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавств. Отже, ураховуючи те, що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч. ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу). Правила проведення прилюдних торгів визначаються Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення). Посилання позивача на те, що процедуру проведення прилюдних торгів необхідно було проводити з урахуванням вимог Закону України «Про іпотеку» суд вважає неприйнятними, оскільки положення Закону України «Про іпотеку» застосовуються виключно до процедури виконавчого провадження стосовно виконання виконавчого документу про звернення стягнення на предмет іпотеки, а не на виконання виконавчого документу про стягнення суми заборгованості. Тимчасовим положенням визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення), та передбачені певні правила проведення цих торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів, опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3); по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4) і, по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Оскільки, згідно наданих документів, майно передано на реалізацію у загальному порядку, організатори прилюдних торгів, під час виконання своїх обов'язків, керувалися Наказом N 68/5 від 27.10.99 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 листопада 1999 р. за N 745/4038, Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна та ЗУ «Про виконавче провадження» та іншими законами України. Відповідно п. п. 3.5, 3.11 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (в редакції що діяло на момент проведення прилюдних торгів), спеціалізована організація, яка проводить публічні торги, не пізніше як за 15 днів до дня проведення публічних торгів публікує в порядку, визначеному Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 N 43/5 ( 20388-03), зареєстрованим у Мін'юсті 21.05.2003 за N 388/7709 (зі змінами), на відповідному веб-сайті інформацію про нерухоме майно, що реалізується. Одночасно ця інформація може бути розміщена в засобах масової інформації. Спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна. Відповідно до п. 5.2 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, право доступу до виконавчого провадження шляхом пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування всіх документів та відомостей виконавчого провадження мають сторони виконавчого провадження, у якому вони беруть участь. Указаний доступ до інформації Єдиного реєстру здійснюється безоплатно та цілодобово з використанням звичайних програмних засобів перегляду інформації у мережі інтернет через веб-сайт, який ведеться Адміністратором Єдиного реєстру. При цьому, відповідно до п. 3.1 Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, до Єдиного реєстру обов'язково вносяться відомості про проведення всіх виконавчих дій, в тому числі і про проведення оцінки. З матеріалів справи вбачається, що ПП «СП «Юстиція» діяло відповідно до вимог п. 3.5., п. 3.11 Тимчасового положення, що підтверджено відповідними документами - оголошеннями на сайті, письмовим повідомленням на адресу учасників виконавчого провадження та відповідними реєстрами на відправлення поштової кореспонденції. Посилання позивача на те, що повідомлення про проведення прилюдних торгів не було опубліковано у засобах масової інформації суд вважає безпідставними, оскільки відповідно до Тимчасового положення розміщення таких відомостей у друкованих засобах масової інформації є правом організатора торгів, а не його обов'язком. Оскільки дії організаторів торгів щодо повідомлення про проведення торгів відповідали Тимчасовому положенню про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27.10.99 р. № 68/5, суд вважає, що доводи позивача про те, що організатор публічних торгів не повідомив її про проведення прилюдних торгів, а також не організував належним чином проведення публічних торгів 03.08.2012 року, що призвело до необґрунтованої зниження вартості квартири з підстави відсутності осіб, які б бажали її придбати за стартовою ціною є безпідставними, суперечить матеріалам справи та вимогам Тимчасового положення. За правилами ст. 204 ЦК України правомірність правочину презюмується, а тому відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України обов'язок доказування і подання доказів, щодо визнання правочину недійсним покладається саме на позивача. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно п. п. 4.5.10., 4.5.11. «Інструкції з організації примусового виконання рішень», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, у разі якщо майно не було продано у зв'язку з відсутністю попиту, воно підлягає уцінці державним виконавцем відповідно до чинного законодавства, яка проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення строку реалізації майна на комісійних умовах. Про проведення уцінки майна державним виконавцем складається акт, у якому зазначаються реквізити виконавчого документа та номер виконавчого провадження, вартість майна, за якою воно передавалося на реалізацію, вартість майна після уцінки. Про проведення уцінки майна та її результати державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після її проведення повідомляє спеціалізовану організацію, що здійснює реалізацію майна. Якщо майно не було реалізовано в установленому порядку після його уцінки, державний виконавець проводить повторну уцінку в порядку, визначеному підпунктом 4.5.10 цього пункту. Нерухоме майно, яке належить [PERSON], а саме двокімнатна квартира [ADDRESS], була передано на реалізацію не як предмет іпотеки, а саме як арештоване нерухоме майно. Відповідно до п. 5 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінено не більш, ніж на 30 %. У разі не реалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уціняється в такому самому порядку, але не більше, як на 50 відсотків початкової вартості. Дії державного виконавця щодо уцінки арештованого нерухомого майна відповідали положенням ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки перші прилюдні торги, які були призначені на 03.08.2012 року були визнані такими, що не відбулися з підстави відсутності купівельного попиту. Порушення строків проведення повторних прилюдних торгів, на які вказує позивач у позовній заяві були незначними та не є підставою для визнання їх та протоколу проведення прилюдних торгів по реалізації майна недійсними, оскільки відсутні докази проте, що ці порушення вплинули на результати торгів. Доводи позовної заяви, що прилюдні торги відбулися внаслідок злочинного умислу, оскільки в них приймали участь лише дві особи [PERSON] та його адвокат [PERSON] взагалі не мають правового обґрунтування та не підтверджені належними доказами. За таких обставин, суд не знаходить правових підстав для визнання правочину - прилюдних торгів з реалізації спірної квартири недійсним, оскільки фактів порушення вимог Тимчасового положення та інших норм при проведенні прилюдних торгів, які б призвели до порушення прав і законних інтересів позивача не встановлено, і відмовляючи в задоволенні позову, виходить також з того, що підставами для визнання прилюдних торгів недійсними може бути лише порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (постанова Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-174цс12). Крім того, як вбачається із акту держаного виконавця від 11.09.2012 про реалізацію арештованого нерухомого спірне майно придбав [PERSON], отже саме він є стороною правочину, як покупець спірного нерухомого майна. Сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач, тобто особи, матеріально-правовий спір між якими є предметом вирішення в цивільному судочинстві (ст.30 ЦПК). Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка притягується судом до відповіді за позовом, тому що на неї вказує позивач, як на порушника свого права. Згідно до ст. 11 ЦПК України, встановлено принцип диспозитивності цивільного судочинства, тобто визначення відповідачів, як осіб, до яких пред'являється позов, є виключним правом позивача. Третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, є суб'єкти цивільних процесуальних правовідносин, які беруть участь у справі на стороні однієї із сторін з метою захисту своїх суб'єктивних прав та інтересів (ст. 35 ЦПК України). Сторони, крім прав та обов'язків, визначених ст. 27 ЦПК України, мають ще додаткові права, встановлені ст. 31 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 27, 35 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на відміну від сторін (ст. ст. 30, 31 ЦПК України) обмежені в процесуальних правах. Відповідно до ст. ст. 213, 215 ЦПК України рішення у справі може постановлюватися лише щодо сторін. Оскільки [PERSON] є стороною правочину, що оспорюється, він має бути відповідачем у вказаній справі, а не третьою особою, як проте визначився позивач. Виходячи із аналізу зазначених норм, суд не вправі виносити рішення, яким позивач просить визнати правочин недійсним стороною якого є [PERSON], який не був відповідачем у справі, а визначений позивачем у справі в якості третьої особи.

Outcome: dismissed