Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-08 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , діючи від імені та в інтересах позивача [PERSON] , посилається в обґрунтування своїх вимог на те, що з 2003 року позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] . В 2005 році позивач зареєстрував у своєму житловому будинку відповідача [PERSON] , з якою до 07 грудня 2007 року він перебував у зареєстрованому шлюбі. В 2006 році відповідач [PERSON] , не знявшись з реєстрації у житловому будинку позивача, виселилась з нього та виїхала за межі с.Заводівка Горностаївського району Херсонської області. Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку порушує права позивача як власника нерухомого майна, оскільки останній не має можливості вільно користуватись та розпоряджатись своєю власністю. На підставі викладеного представник позивача [PERSON] просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS] . Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання, учасникам справи встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень та пояснень. Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні, яке відбулось 16 січня 2020 року, представник позивача [PERSON] підтримала позов. Разом з тим, представник позивача не надала суду жодних пояснень щодо набуття позивачем [PERSON] права власності на житловий будинок по [ADDRESS] . Представник позивача не надала суду жодних пояснень щодо періоду шлюбу, укладеного між сторонами. В подальші судові засідання, які відбулись 03 березня 2020 року та 09 квітня 2020 року, позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, на підставі наявних у справі доказів. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явилась, причин своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала, відзиву на позовну заяву не подавала. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлялась належним чином шляхом направлення судових повісток рекомендованими листами із повідомленнями за адресою місця її проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, а також шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу заочно, за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини. Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1, ч.2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. У разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, в тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Визначальним для захисту права власності є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] обґрунтовують позовні вимоги тим, що з 2003 року позивачеві на праві приватної власності належить житловий будинок по [ADDRESS] . На підтвердження свого права власності позивач надав довідку Заводівського старостинського округу Горностаївської селищної ради Херсонської області від 14 серпня 2019 року № 387 про записи з погосподарської книги, в якій зазначено, що [PERSON] являється власником житлового будинку по [ADDRESS] . Проте, суд вважає вказану довідку неналежним та недопустимим доказом, оскільки довідка органу місцевого самоврядування не може підтверджувати право власності особи на об`єкт нерухомого майна. Разом з тим, з довідки Комунального підприємства "Каховське бюро технічної інвентаризації" від 11 березня 2020 року № 11 вбачається, що домоволодіння, розташоване по [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] . Правом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, наділений лише власник цього приміщення. В судовому засіданні достовірно встановлено, що у позивача [PERSON] немає права власності на жиле приміщення по [ADDRESS] . При цьому, власник жилого приміщення [PERSON] не заявляє про порушення відповідачем [PERSON] його прав та законних інтересів. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що у позивача [PERSON] немає правових підстав вимагати визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням по [ADDRESS] , оскільки позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення відповідачем його прав та законних інтересів. Тим самим позивач не виконав вимоги ст.ст.12, 81 ЦПК України, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. За таких обставин суд вважає, що позов задоволенню не підлягає через необґрунтованість. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Outcome: dismissed