Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

11.06.2019 року [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів на утримання дитини, в якому просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, встановлений рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2015 року у справі №462/6494/15-ц про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 30.10.2009 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2979. Від шлюбу із відповідачем у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Через погіршення відносин між позивачем та відповідачем, із 2012 року вони стали проживати окремо, кожен у своїх батьків. З червня 2015 року вони припинили сімейні стосунки, оскільки спроби примиритися були невдалими. 08 вересня 2015 року відповідач звернулася в Залізничний районний суд міста Львова із позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. На підставі рішення Залізничного районного суду міста Львова у справі №462/6494/15-ц від 03.12.2015 року, позивач повинен виплачувати аліменти на користь відповідача, на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO] , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного вище судового рішення, Залізничним районним судом міста Львова видано виконавчий лист №462/6494/15-ц від 04.12.2015 року. Відповідач звернула до виконання виконавчий лист, шляхом подання відповідної заяви до Галицького ВДВС Львівського міського управління юстиції, на підставі якої державним виконавцем було відкрито виконавче провадження №49598764. 11 січня 2016 року відповідач звернулася в Залізничний районний суд міста Львова із позовом до позивача про розірвання шлюбу. Згідно рішення Залізничного районного суду міста Львова від 21.06.2016 року вищезгаданий шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, їх спільний син залишився проживати із відповідачем. На даний час склалася ситуація, коли позивач не може сплачувати аліменти у розмірі, визначеному судовим рішенням від 03.12.2015 року, оскільки у [PERSON] змінилося матеріальне становище, змінився сімейний стан, а також виникли обставини, за яких йому важко буде сплачувати аліменти. 09.06.2017 року між позивачем та [PERSON] зареєстровано шлюб у Залізничному районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Після реєстрації шлюбу [PERSON] переїхав проживати до своєї дружини за адресою: [ADDRESS] , однак не змінював реєстрацію місця проживання. Від даного шлюбу [INFO] у них народився син - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , виданим Галицьким районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області. З того часу у позивача виник обов`язок утримувати ще одну дитину. Також позивач зазначає, що на його утриманні перебуває матір [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . Матір хронічно хворіє, а тому її пенсія витрачається виключно на лікування. На оплату житлово-комунальних послуг коштів їй не вистачає, а оскільки [PERSON] прописаний за цією ж адресою, то відповідно оплачує всі рахунки. На підтвердження цього факту додає копії рахунків та квитанцій про їх оплату. Всі витрати по сплаті житлово-комунальних послуг за адресою його фактичного проживання ( [ADDRESS] ) здійснює позивач. Купівля продуктів харчування, взуття, одягу, а також інші витрати здійснюються також за його рахунок. Всі ці витрати ставлять позивача [PERSON] та його сім`ю у скрутне матеріальне становище. При таких обставинах коштів на все не вистачає, а тому він змушений брати кошти у кредит, щоб зводити кінці з кінцями. Підтвердженням наявності непогашеної заборгованості за кредитними договорами є довідка АТ КБ "ПРИВАТБАНК" від 21.03.2019 року. Ще однією підставою для зміни розміру аліментів є погіршення стану здоров`я позивача. Під час лікування та обстеження в неврологічному відділенні клініки нейрохірургії та неврології ВМКЦ ЗР, у [PERSON] діагностовано множинні протрузії у поперековому відділі хребта та об`ємно-кистозний утвір в проекції лоханки та воріт правої нирки. За результатами проведених обстежень встановлено клінічний діагноз: Люмбалгія з м`язево-тонічним синдромом. Парапельвікальна кіста правої нирки. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, множинні протрузії міжхребцевих дисків поперекового відділу хребта з больовим синдромом. При таких обставинах позивачу доведеться робити хірургічне втручання, а також післяопераційне лікування (матеріали медичних обстежень та висновок лікаря додаються). На даний час коштів на операцію у нього немає, однак із зменшенням розміру аліментів він зможе накопичити певну суму для проведення операції. Суттєво великий розмір аліментів, що стягуються з позивача на утримання сина [PERSON] , на даний час ставить його та його сім`ю у скрутне матеріальне становище, ставить під загрозу стан його здоров`я, а відповідно і життя. Відтак вважає, що на даний час у його випадку беззаперечно існують визначені законодавством обставини, пов`язані із зміною сімейного стану, матеріального стану, а також стану здоров`я позивача, що можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів. З врахуванням вищевикладеного, змушений звернутися до суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Просив позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позов заперечив та просив суд у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення представників, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Суду України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі, визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки статті 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року № 6-143цс13. При цьому, з аналізу статті 192 СК України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи з конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити в задоволенні позову. З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, суду необхідно з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 037-VIII частину другу статті 182 СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що сторони по справі колишнє подружжя. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Залізничного районного суду м. Львова від 21.06.2016 року (а.с.48). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 10). Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 03.12.2015 року вирішено стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 08.09.2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.11). Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 09.06.2017 року, виданого Залізничним районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, позивач [PERSON] 09.06.2017 року зареєстрував шлюб з [PERSON] (а.с.15). За період шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Згідно Довідки про склад сімї, виданої ОСББ «Каховська 6» за №489 від 06.05.2019 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] - мати позивача, [PERSON] - позивач, [PERSON] - брат позивача (а.с.18). Дружина позивача [PERSON] та син позивача [PERSON] зареєстровані у квартирі [ADDRESS] , що підтверджується копією Довідки з місця проживання про склад сімї і прописки, виданої ЛКП «Сокільницьке» за №6664 від 19.05.2018 року (а.с.17). Так, з долученої позивачем до позовної заяви довідки про його доходи за період з серпня 2018 року по січень 2019 року вбачається, що [PERSON] дійсно працює в першому об`єднаному загоні Держспецтрансслужби, займаючи посаду військовослужбовця та за вказаний період загальна сума доходу [PERSON] за виключенням аліментів становить 115540,34 грн. (а.с.14). Крім того, відповідно до Посвідчення серії [NUMBER] від 11.06.2015 року, позивач [PERSON] являється учасником бойових дій (а.с. 7). З довідки про доходи [PERSON] №13/128 від 16.07.2019 року вбачається, що відповідач [PERSON] працює в 1-ому об`єднаному загоні Державної спеціальної служби транспорту на посаді психолога та сума нарахованого доходу за період з січня по червень 2019 року становить 48385,75 гривень (а.с. 53). Відповідно до Виписного Епікризу І\\Х №10850, за результатами проведеного обстеження позивачу [PERSON] встановлено клінічний діагноз: люмбалгія з м`язево-тонічним синдромом. Парапельвікальна кіста правої нирки. Міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта, множинні протрузії міжхребцевих дисків поперекового відділу хребта з больовим синдромом. Рекомендовано: динамічний нагляд лікаря частини, уролога, кардіолога; УЗД нирок через 6 місяців; ЕКГ контроль; таблетки: Тредуктан - 1,5 міс. під час їди; лікувальна фізкультура для зміцнення м`язів спини; звільнити від стройової, нарядів, фізо на 1 міс. (а.с.29-32). Згідно ультразвукового дослідження нирок №60 від 03.09.2015 року вбачається, що у [PERSON] ознаки кісти правої нирки (а.с.33). Окрім того, позивач вказує, що несе також витрати по сплаті комунальних послуг за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] , однак до матеріалів справи долучено квитанції (а.с.20-27), з яких неможливо чітко встановити, що платником являється саме позивач [PERSON] . Також позивач зазначає, що на його утриманні перебуває матір [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та хронічно хворіє, її пенсія витрачається виключно на лікування, а тому оплатою комунальних послуг займається позивач, однак дані твердження не підтверджені письмовими доказами. Відтак, як встановлено судом, позивач є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати свою малолітню дитину, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства,

Outcome: dismissed