Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив наступне. 16.03.2016 року постановою Господарського суду Київської області від 16.03.2016 року по справі № 911/344/16 визнано банкрутом Приватне підприємство «Фірма «Фармацея» та відкрито його ліквідаційну процедуру. 04.08.2017 року проведений аукціон з продажу майна відповідача по лоту № 1, а саме : будівля аптеки, літ. А-2, загальною площею 240,6 кв.м., рік побудови 2005, що знаходиться за адресою : м. Донецьк, пр. Ленінський, 47а. Переможцем аукціону став учасник під номером два [PERSON], за ціною лоту № 1 32687,68 грн. За результатами аукціону 04.08.2017 року був складений, підписаний організатором та переможцем аукціону, затверджений ліквідатором ПП «Фірма Фармацея» протокол аукціону № 1. Відповідно до протоколу аукціону, покупцем був сплачений гарантійний внесок у розмірі 81719,68 грн., частина якого була зарахована за придбане нерухоме майно у зазначеному вище розмірі, а кошти, що були сплачені понад ціну продажу повернуті переможцю аукціону. 07.08.2017 року від ПП «Фірма Фармацея» надійшла пропозиція до переможця аукціону щодо укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна, згідно якої запропоновано [PERSON] підписати договір купівлі-продажу нерухомого майна та перерахувати кошти за придбане нерухоме майно на зазначений у протоколі аукціону банківський рахунок. Позивачем була прийнята пропозиція та 07.08.2017 року між продавцем та покупцем укладений договір купівлі-продажу № 1, відповідно до пункту 1,1 якого продавець зобовязався передати у власність покупця нерухоме майно, а покупець зобовязався прийняти нерухоме майно і сплатити договірну ціну за нього. За договором купівлі-продажу, договірна ціна згідно протоколу аукціону становить 32687,68 грн., гарантійний внесок у розмірі 81719,68 грн. сплачений покупцем зараховується до ціни продажу нерухомого майна, зобовязання продавця передати покупцю нерухоме майно також встановлено п. 6.1 Договору купівлі-продажу. 08.08.2017 року покупцем направлений лист до продавця з проханням передати придбане нерухоме майно шляхом підписання акту та проведення реєстраційних дій. У відповідь продавець своїм листом відмовив покупцю в передачі майна та повідомив про відсутність можливості передати нерухоме майно з огляду на відмову приватного нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу [PERSON] посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна та видати свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. У звязку з тим, що на підставі протоколу аукціону та договору купівлі-продажу майна, позивач придбав у власність нерухоме майно, сплатив за нього відповідну ціну, а реалізувати належним чином свої правомочності він позбавлений можливості у звязку з наявністю в захисті прав позивача шляхом предявлення позову про визнання права власності на належне йому нерухоме майно. [PERSON] просить визнати за ним право власності на будівлю аптеки, загальною площею 240,6 кв.м., що знаходиться за адресою : м. Донецьк, пр. Ленінський, 47а та зобовязати відповідача передати технічну документацію на вказану будівлю аптеки. Представник позивача надав суду заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягає. Представник відповідача надав суду заяву з проханням провести розгляд справи без участі представника відповідача, де зазначив, що у звязку з відмовою нотаріуса провести процедуру реєстрації та видачі свідоцтва на придбане майно з аукціону, передача вказаного нерухомого майна з подальшим його нотаріальним посвідченням є неможливою. Третя особа - приватний нотаріус Вишгородського міського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 16.03.2016 року постановою Господарського суду Київської області від 16.03.2016 року по справі № 911/344/16 визнано банкрутом Приватне підприємство «Фірма «Фармацея» та відкрито його ліквідаційну процедуру. Згідно протоколу №1 проведення аукціонних торгів майна приватного підприємства «Фірма «Фармацея» від 04.08.2017 року переможцем аукціону з продажу будівлі аптеки, розташованої за адресою: м. Донецьк, пр. Ленінський, 47 «а» став [PERSON], продажна ціна лоту склала 32687,68 грн. Ліквідатором ПП «Фірма «Фармацея» на адресу [PERSON] була направлена пропозиція щодо укладення договору купівлі-продажу майна банкрута ПП «Фірма «Фармацея» по лоту № 1. Згідно договору купівлі-продажу № 1 (лот № 1) від 07.08.2017 року, укладеного між ліквідатором ПП «Фірма «Фармацея» та [PERSON], продавець зобовязався передати у власність покупцю майно (обєкт аукціону), а саме : будівлю аптеки, розташованої за адресою: м. Донецьк, пр. Ленінський, 47 «а». П.2 Договору передбачено наступний порядок розрахунків: гарантійний внесок, сплачений покупцем у розмірі 81719,68 грн., зараховується до ціни продажу обєкту аукціону, остаточна сума для розрахунку становить 32687,68 грн. Оплата грошових коштів у сумі 32687,68 грн. повинна бути здійснена протягом одного робочого дня з моменту підписання договору. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Ст. 209 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Ст. 657 ЦК України визначено вимоги щодо форми окремих видів договору купівлі-продажу. Так, договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. 07.08.2017 року ліквідатор банкрута звернувся до нотаріуса Вишгородського районного нотаріального округу Київської області [PERSON] щодо реєстрації права власності на придбане нерухоме майно та видачі свідоцтва про придбання нерухомого майна на аукціоні. 09.08.2017 року ліквідатором банкрута отриманий лист від нотаріуса, яким ліквідатору в проведенні вищезазначених дій було відмолено. Як йдеться з позову, та вбачається з відзиву відповідача, а також доданих до матеріалів справи відповідей нотаріуса, сторони не змогли посвідчити укладений між ними договір купівлі-продажу, оскільки нотаріусом було відмовлено в посвідчені договору купівлі-продажу, видання свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, здійснити реєстрацію припинення заборони та іпотеки щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: м. Донецьк, пр. Ленінський, 47 «а». Матеріалами справи підтверджується, що зазначене нерухоме майно банкрута є предметом іпотеки, згідно іпотечного договору, зареєстрованого в реєстрі № 3118 від 24.10.2013 року, укладеного між ПАТ «[PERSON] Сбербанку Росії» та ПП «Фірма «Фармацея». Оскільки договір купівлі-продажу між позивачем та відповідачем був укладений щодо нерухомого майна, в силу вимог ст. 675 ЦК України він підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно зі ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації -з моменту державної реєстрації. Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України в п.п. 13, 14 Постанови від 6 листопада 2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Отже, з урахуванням наведеного, норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не може бути застосована до договору купівлі-продажу нерухомого майна при вирішенні судом питання щодо його дійсності, оскільки він не є укладеним і не створює права та обов'язки для сторін. За таких обставин, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання за позивачем права власності на майно, що є предметом вказаного правочину, оскільки він є не укладений і не створює прав та обовязків для сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed