Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

В травні 2012 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» про визнання дій неправомірними та відшкодування шкоди. Свої вимоги обґрунтував тим, що позивач є співвласником житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. 13 лютого 2012 року до нього прийшли представники відокремленого підрозділу Донецькі електричні мережі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з вимогою надати їм доступ до засобів обліку електроенергії. Під час огляду та за його результатами представниками було складено акт про порушення, в якому було зазначено, що на засобі обліку електроенергії наявні пошкодження цього засобу, а саме «госпломба пережата плоскогубцями», у зв'язку з чим споживач [PERSON] порушив правила користування енергією для населення та умови Договору. Крім того, у той же день з позивача було витребувано розписку про зобов'язання надати засіб обліку електроенергії для проведення експертизи. 15 березня 2012 року відповідачем була надіслана квитанція про необхідність сплати 11 835,76 грн. штрафу у зв'язку з пошкодженням засобів обліку електроенергії та повідомлення, що у зв'язку з несплатою буде припинено подачу електроенергії з 16.04.2012 року. Проте, на думку позивача дії представників відокремленого підрозділу Донецькі електричні мережі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» порушують його права та суперечать закону, а саме п.п. 15, 53 Правил користування електричною енергією для населення. Позивач просив з урахуванням уточнення позовних вимог визнати відключення від енергопостачання житлового будинку за адресою: [ADDRESS] та складання акту №165375 від 12 лютого 2012 року незаконним; стягнути з ПАТ «Донецькобленерго» відокремленого підрозділу Донецькі електричні мережі на користь позивача суму, сплачену [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 11835,76 грн. за рахунком №12284613, суму за послуги згідно рахунку №12656274 в розмірі 439,87 грн., суму за послуги згідно рахунку №12656276 в розмірі 320,97 грн., а всього 12 596,60грн. Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 01 лютого 2013 року позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Визнано дії відповідача, щодо припинення постачання електричної енергії житлового будинку за адресою: [ADDRESS], 1/2 частина якого належить [PERSON] відповідно до свідоцтва про право власності б/н від 19.12.2007 року незаконними. Стягнуто з відокремленого підрозділу Донецькі електричні мережі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» на користь [PERSON] раніше сплачену ним суму в розмірі 11 835,76 грн. та вирішено питання щодо розподілу судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Не погодившись з таким рішенням ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування скарги зазначає, що суд дійшов помилкового висновку про обов'язковість проведення експертизи пломби, заборгованість в сумі 11 835,76 грн. нарахована споживачу правомірно, відповідно до складеного акту про порушення правил користування електричною енергією, отже і відключення споживача від енергопостачання було здійснено правомірно. В судовому засіданні апеляційного суду представник ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Чмірьова Л.С., діюча за довіреністю (а.с.111) доводи апеляційної скарги підтримала, просила скаргу задовольнити. В судове засідання апеляційного суду позивач [PERSON] повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином листом і телефонограмою №6390, зареєстрованою у відповідному порядку від 15 травня 2014 року (а.с.117), що не перешкоджає розгляду справи відповідно до ст. 305 ЦПК України. В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю (а.с.112) проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив скаргу відхилити (а.с. 118-122). Заслухавши доповідача, сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем по справі не надано будь-яких доказів, які б підтверджували факт розкрадання електричної енергії або навмисного пошкодження приладу обліку саме позивачем. Отже суд дійшов висновку про недоведеність правомірності дій відповідача щодо відключення житлового будинку позивача від електропостачання (припинення постачання електричної енергії), вважає, що дії не відповідають вимогам діючого законодавства, тобто є незаконними, а тому раніше сплачена позивачем сума у розмірі 11 835,76 грн. підлягає відшкодуванню на його користь. Разом з тим, вимоги позивача щодо визнання складання акту №165375 від 13 лютого 2012 року незаконним та стягнення з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування шкоди в розмірі 439,87 грн. за рахунком №12656274 та 320,97 грн. за рахунком №12656276 є безпідставними та не мають бути задоволеними, оскільки не ґрунтуються на законі. З таким висновком суду в оскаржуваній його частині повністю не можна погодитися в повному обсязі. Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Так, відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній його частині зазначеним вимогам закону не відповідає в повному обсязі. Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України "Про електроенергетику", Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 (далі - Методика). Судом першої інстанції встановлено, що позивач є співвласником 1/2 частини житлового будинку з двома житловими прибудовами, згідно до свідоцтва про право власності б/н від 19 грудня 2007 року (а.с.71) за адресою: [ADDRESS]. Згідно пунктів 7, 10, 11, 35, 37, 42, 48 зазначених Правил для укладення договору про користування електричною енергією власник квартири чи іншого об'єкта повинен звернутися до енергопостачальника. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об'єкт споживача до електропостачання. Прилади обліку встановлюються відповідно до вимог правил улаштування електроустановок. Прилад обліку повинен мати пломбу з відбитком повірочного клейма територіального органу Держспоживстандарту та пломбу з відбитком клейма або логотипу енергопостачальника. Відповідальність за збереження приладів обліку, встановлених у квартирі, на інших об'єктах споживача, та пломб на них несе споживач. Пошкоджені прилади обліку, а також прилади обліку із зірваними або пошкодженими пломбами підлягають експертизі, що проводиться комісією у складі представників енергопостачальника та територіальних органів Держспоживстандарту або спеціалізованими організаціями (підприємствами), які мають право на проведення відповідної перевірки, із залученням представників Держспоживстандарту. Енергопостачальник має право відключити споживача у разі розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби. Енергопостачальник має право тимчасово припиняти постачання електричної енергії або відключати споживача від мережі без його згоди у випадках, передбачених пунктами 34 і 35 цих Правил. Споживач електричної енергії зобов'язаний: забезпечувати збереження приладів обліку і пломб на них у разі розміщення приладу обліку в квартирі або на іншому об'єкті споживача. Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за: порушення правил користування електричною енергією; пошкодження приладу обліку. Ні в суді першої інстанції, ні в апеляційному суді факт того, що позивач є споживачем як фізична особа та користується електричною енергією відповідно до Правил користування електричною енергією саме для населення та саме позивач є співвласником будинку, що розташований за адресою 50 по вулиці Набережная м. Донецьк, не оспорював ся, а тому ця обставина не підлягає доказуванню, що відповідає положенням статті 61 ЦПК України. 13 лютого 2012 року співробітниками відокремленого підрозділу Донецькі електричні мережі ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» було оглянуто засіб обліку електроенергії, який знаходився за вищевказаною адресою. За його результатами було складено акт №165375 про порушення [PERSON] ПКЕЕН, а саме «пошкодження розрахункових засобів обліку електроенергії, пошкодження на розрахунковому засобі електроенергії пломб з відтиском тавр про перевірку засобів обліку. Лічильник відправляється на експертизу» (а.с. 54-57). В зазначеному акті відсутні будь-які зауваження споживача електроенергії, а саме позивача по справі, він підписаний трьома представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», тобто зазначений акт є дійсним в розумінні пункту 53 ПКЕЕН, відповідно до положень якого у разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника. Під час транспортування засобу обліку електроенергії представником позивача [PERSON] (акт здачі - прийняття рухомого майна, а.с.70) було його викрадено, що підтверджується довідкою виданою начальником Червоногвардійського РВ Макіївського ГУ УМВС України в Донецькій області Мирошниченко A.A. в якій зазначено, що гр. [PERSON] дійсно зверталась до Червоногвардійського РВ Макіївського ГУ УМВС в Донецькій області по факту крадіжки документів та засобу обліку електроенергії. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з акту про порушення (ПКЕЕН) №165375 від 13 лютого 2012 року (а.с.5, 54) співробітниками відповідача було відображено пошкодження розрахункових засобів обліку електроенергії, пошкодження на розрахунковому засобі обліку електроенергії пломб відтиску тавра. Прилад обліку був знятий, укладений у пакет, пакет опломбований пломбою №0733895,073389 та вручений споживачу - [PERSON] для подальшої передачі вказаного засобу обліку електроенергії на експертизу. Отже, відповідно до вищезазначених положень Правил відповідач мав право скласти такий акт, та відключити споживача від мереж електропостачання. 6 березня 2012 року відповідачем за результатом розгляду акту №165375 було прийнято рішення, яке було оформлено, відповідно до п. 53 ПКЕЕН - протоколом засідання комісії РЕС щодо розгляду актів про порушення ПКЕЕ побутових споживачів, яким, як потім було повідомлено позивача, було розраховано розмір збитків у сумі 11 835,76 грн.(а.с.59, 60). До того ж в розрахунку збитків за актом «акт про порушення ПКЕЕН» №165375 (а.с.60) зазначено в графі вид порушення «госпломба пережата плоскогубцями». Отже, як зазначалося вище, на підставі акта енергопостачальник має право відключити споживача від електропостачання, а також визначити величину збитків, завданих йому протиправними діями споживача. Розмір відшкодування збитків, заподіяних енергопостачальнику внаслідок користування електричною енергією, обчислюється відповідно до Методики. Пункт 4 Порядку визначення розміру і відшкодування збитків, завданих енергопостачальнику внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 2006 року № 122, встановлює, що обсяг електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачем Правил, визначається за величиною розрахункового споживання електричної енергії протягом періоду порушення на підставі акта виявлених порушень, складеного відповідно до Методики. Визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії внаслідок порушення правил користування електричною енергією побутовими споживачами регламентується розділом 3 Методики. Так, відповідно до підпункту 1 пункту 3.1 Методика застосовується на підставі акта про порушення, складеного з урахуванням вимог ПКЕЕН, та в разі виявлення таких порушень ПКЕЕН, як пошкодження або відсутності на приладах обліку пломб з відбитками тавр про повірку приладів обліку (за умови наявності акта про збереження пломб, складеного в порядку, установленому ПКЕЕН, або іншого документа, який підтверджує факт пломбування приладів обліку, та за умови втручання споживача в роботу приладів обліку). Згідно п. 2.6 Положення «Про проведення експертизи приладів обліку електричної енергії у побутових споживачів», затвердженого Наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 червня 2003 року N 322 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 7 липня 2003 р. за N 565/7886 із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства палива та енергетики України від 29 жовтня 2010 року N 444 лічильник, що підлягає експертизі, разом з пристосуваннями для заниження показань лічильника (при їх наявності) доставляється на місце її проведення представником енергопостачальника або споживачем за усною домовленістю сторін. У разі втрати споживачем лічильника або порушення пломби (зазначеної у п. 6 цього листа) експертиза лічильника не проводиться, що також стверджував і представник позивача в своїх письмових поясненнях (а.с. 68). На зазначені положення ПКЕЕН, Методики та Положення суд першої інстанції не звернув уваги та прийшов до помилкових висновків, що необхідно обов'язково проводити експертизу приладу обліку і встановлювати факт самої крадіжки електричної енергії. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON], обґрунтував свої позовні вимоги тим, що він добровільно сплатив збитки нараховані саме за актом від 13 лютого 2012 року в сумі 11 835,76 грн. при цьому він не погодився лише з діями відповідача, при цьому сам розрахунок таких збитків позивач не оспорював. Однак в розписці від 13 лютого 2012 року споживач (а.с. 61), саме позивач по справі, зобов'язався передати прибор обліку на експертизу і надати до організації результат проведення експертизи прибору обліку електроенергії, а також в розписці був попереджений про відключення від електромереж у випадку не надання результатів експертизи. Оскільки споживач не надав результати експертизи, то при наявності зазначеного вище письмового зобов'язання Відповідач діяв у відповідності до вимог пункту 3.1 Методики. Отже, суд першої інстанції на викладене уваги не звернув, у порушення ст. ст. 212-214 ЦПК України не встановив фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, не дав належної правової оцінки доказам, що надані сторонами, та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову в частині стягнення 11 835,76 грн. та визнання незаконними дій відповідача щодо відключення споживача, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про відмову в позові.

Outcome: dismissed