Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

У серпні 2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON], Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що 04.08.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.12.2017 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 04.08.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 288 -розірвано. До спливу десяти місяців після припинення шлюбу народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 06.03.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було складено відповідний актовий запис № 228 від 06.03.2018 року про народження [PERSON], [INFO], в графі батько вказано - [PERSON] та в графі мати - [PERSON]. З відповідачем [PERSON] припинила спільне проживання з 2004 року, що було встановлено судом при розгляді справи про розірвання шлюбу. З [PERSON] позивач проживає однією сім'єю, як чоловік та дружина з травня 2017 року, ведуть спільне господарство та у період спільного проживання народився син [PERSON], [INFO], оскільки відповідач знаходився за кордоном та не мав можливості подати спільну заяву про визнання батьківства до органів РАЦС, його було вказано як батька на підставі ст. 122 СК України. Враховуючи вищевикладене позивач просить виключити відомості про батьківство [PERSON], [INFO] з актового запису про народження [PERSON], [INFO], №228 від 06.03.2018 року, зробленого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області та визнати позивача батьком сина - [PERSON], [INFO], змінити прізвища з «[PERSON]» на «[INFO]», змінити по батькові з «[PERSON]» на «[INFO]», в графі батько вказати «[PERSON], громадянин України, [INFO]». Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позов підтримує у повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач та його представник у судове засідання не з'явилися, представник [PERSON] надала до суду заяву про визнання позову та розгляду справи у відсутність сторони. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Третя особа - Ізмаїльський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з'явилася, до суду надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти задоволення позову. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що з свідоцтва про народження [PERSON], вбачається, що він народився, [INFO] в м. Ізмаїл Одеської області, актовий запис № 228, де зазначено батьком дитини - [PERSON], а матір'ю дитини - [PERSON]. (а.с. 7) Відповідно ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Згідно ч. 1ст 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Відповідно до ст.122 СК України, дитина, яка народжена до спливу десяти місяців після припинення шлюбу або визнання його недійсним, походить від подружжя. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Судом встановлено, що державна реєстрація народження [PERSON], [INFO], здійснена відповідно до частини другої статті 122 СК України. Відповідно до роз'яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2008 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", за нормою статей 213, 215 ЦПК України, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім'я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126, 127 СК України або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, так як він пред'явлений в інтересах дитини та є обґрунтованим, законним та підтверджується матеріалами справи.

Outcome: approved