Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-15 00:00:00

26.11.2019 р. позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, у якому просила: - стягувати щомісячно з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку з 01.09.2019 року і до досягнення дитиною 23 років, за умови, що остання буде продовжувати навчання; - допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів (а.с.1,2,24,25). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Сторони перебували з 05.02.1998 р. у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2017 р. Від шлюбу мають двох дітей, одна з них повнолітня [PERSON] , навчається в Шанхайському університеті фінансів та економіки, та потребує матеріальної допомоги на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники тощо. Зазначила що сама не має можливості фінансово допомогти доньці, оскільки у неї на утриманні перебуває менша дитина- інвалід, яка потребує особливої уваги. Стверджує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість, так як працює, отримує постійний дохід, у тому числі і від здачі в оренду квартири. Також зазначила, що вже були призначені аліменти на повнолітню доньку у розмірі 1/4 частки від заробітку відповідача щомісячно, але суддею було стягнуто аліменти до досягнення [PERSON] років або припинення нею навчання в Київському Національному економічному університеті ім.. В.Гетьмана. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06 грудня 2019 року (а.с.20,21) позовну заяву залишити без руху та надати строк 10 днів з дня отримання позивачем копії ухвали для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Ухвалою судді від 22 січня 2020 року у даній цивільній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.30). Ухвалою суду від 10.03.2020 р.( а.с.38,42,43) витребувано:\~-\~у Державної прикордонної служби України витяг з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» щодо перетинання державного кордону України за період з 01.08.2019 по даний час включно громадянкою України [PERSON] , [INFO] , а також у Міністерства\~освіти і\~науки \~інформацію чи навчається (продовжує навчання, або навчалась) якщо так, то з якого по який час, у Шанхайському університеті фінансів та економіки (в рамках Угоди між Міністерством освіти і науки України та Міністерством освіти Китайської Народної Республіки про співробітництво в галузі освіти від 05.12.2017) громадянка України [PERSON] , [INFO] . У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Додатково пояснила, що не може підтвердити свої витрати на утримання дочки в період її навчання за кордоном та на переліт, та, вважаючи, що вони усі проживають в одній квартирі, не хоче залучати її до участі у справі, щоб уберегти від участі у конфлікті. Відповідач [PERSON] та представник відповідача адвокат Луценко І.О. у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у його задоволенні. Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач пояснив, що сплачував аліменти, поки їх дочка навчалась, проте, отримавши освіту, їх дочка під впливом позивачки не працевлаштовується, хоч, будучи працездатною може себе утримувати сама. Представник відповідача звертає увагу суду, що мовні курси, для проходження яких було запрошено дочку сторін до КНР, мали оплачуватись іноземною державою, та що доказів того, що позивач несла витрати на утримання дочки в цей період, коли дочка була за кордоном, суду надано не було, як і не було надано доказів, що дочка сторін продовжила навчання дистанційно, повернувшись до України в березні цього року. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, надані суду документи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, та не заперечується сторонами, що [PERSON] та [PERSON] з 05 лютого 1998 року перебували в зареєстрованому шлюбі ( а.с.3), який був розірваний рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.01.2017р. Від шлюбу мають двох дітей, одна з яких повнолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). Та обставина, що повнолітня [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та проживає разом з батьками за вказаною в позовній заяві адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією її паспорта серії [NUMBER] (а.с.5-10). Відповідно до копії виконавчого листа № 359/7602/16-ц, 2/359/402/2017 виданого 17 лютого 2017 року (а.с.13,14) вбачається, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 30 січня 2016 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки від заробітку(доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 29 вересня 2016 року, і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років або припинення нею навчання в Київському національному економічному університеті ім. Вадима Гетьмана. Згідно відмітки державного виконавця про виконання рішення, зазначеної на виконавчому листі, 03.07.2019 закінчено згідно п.7 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.14). Як стверджувала позивач, повнолітня донька [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки навчається в Шанхайському університеті фінансів та економіки, що підтверджується довідкою Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції Міністерства освіти і науки України № 2/315-19 від 01.11.2019( а.с.4). Як вбачається з довідки Директорату стратегічного планування та європейської інтеграції Міністерства освіти і науки України № 2/315-19 від 01.11.2019, у рамках Угоди між Міністерством освіти та науки України та Міністерством освіти Китайської Народної Республіки про співробітництво в галузі освіти від 05.12.2017 р. китайська сторона відібрала кандидатуру [PERSON] , [INFO] , для мовної підготовки в Шанхайському університеті фінансів та економіки на період з вересня 2019 року по липень 2020 року. Навчання [PERSON] фінансує Уряд Китайської Народної Республіки. Повідомлення про вступ вищевказаної особи до Шанхайського університету фінансів та економіки від 23.05.2019 р. додається.( а.с.4,12,29). Згідно зі\~ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. За нормами\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Як роз`яснено у п. 20\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст.\~12, частин 1, 5 та 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено з інформації Управління міжнародного співробітництва та протоколу Міністерства освіти та науки України від 30.04.2020 р . за № 21/63-20, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 10.03.2020р( а.с.53,54), громадянка України [PERSON] , [INFO] , у рамках Угоди між Міністерством освіти і науки України та Міністерством освіти Китайської Народної Республіки про співробітництво в галузі освіти від 05.12.2017 р., за результатами конкурсу здобула право пройти мовне стажування в Шанхайському університеті фінансів та економіки на період з 01 вересня 2019 року по 15 липня 2020 року. Фінансування навчання [PERSON] здійснюється китайською стороною за стипендійною програмою Уряду Китайської Народної Республіки. Копія повідомлення про вступ вищезазначеної особи до Шанхайського університету фінансів та економіки від 23.05.2019 р. додається. Оригінал запрошення на навчання був отриманий [PERSON] особисто. Інформація щодо поточного стану навчання [PERSON] від китайської сторони до Міністерства не надходила. Крім того, з наданого Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України витягу з бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» щодо перетинання державного кордону України за період з 01.08.2019 по даний час включно, на виконання ухвали суду про витребування доказів, встановлено, що громадянка [PERSON] , [INFO] , перетинала кордон України : - 06.09.2019 р. через пункт пропуску Бориспіль- D напрям-виїзд; - 29.02.2020р. через пункт пропуску Сеньківка напрям-в`їзд; - 08.03.2020р. через пункт пропуску Бориспіль- D напрям-виїзд; - 15.03.2020р. через пункт пропуску Бориспіль- D напрям в`їзд. Іншої інформації немає . (а.с.49). У той же час позивачем не надано будь-яких інших належних доказів на підтвердження того, що повнолітня донька продовжує навчання, а також, що у зв`язку з проходженням мовного стажування за рахунок фінансування іноземної держави, вона потребувала матеріальної допомоги на свої утримання, та перебувала на утриманні позивача.. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів починаючи з 01.09.2019 року слід зазначити, що згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за\~минулий час\~можуть бути\~присуджені,\~якщо позивач\~подасть суду\~докази того,\~що він\~вживав заходів\~щодо одержання\~аліментів з\~відповідача,\~але не\~міг їх\~одержати у\~зв`язку\~з ухиленням\~останнього від\~їх сплати.\~У цьому\~разі суд\~може присудити\~аліменти за\~минулий час,\~але не\~більш як\~за десять\~років. Так, відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Крім того згідно ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Враховуючи , що позивачем не надано жодного доказу того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не отримувала їх у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, вимога про стягнення аліментів з 01.09.2019 р. задоволенню не підлягає, у тому числі і з підстав відмови в задоволенні позову. З наведених підстав, суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Відповідно до вимог \~ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України\~ \~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати по сплаті судового збору, від сплати яких позивач звільнена згідно п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", з відповідача на користь держави відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed