overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

У листопаді 2015 року представник [PERSON] звернулася до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому листі, виданому Оболонський районним судом м. Києва 27 листопада 2015 року. Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 листопада 2015 року, позов [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON], про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, задоволено частково. На підставі даного рішення 27 листопада 2015 року видано виконавчий лист, при виготовлені якого допущено помилку в частині відомостей про стягувача. За таких обставин, заявник просить суд виправити помилку у виконавчому листі, а саме: в частині відомостей про стягувача зазначити Медарь Ірина Геннадіївна замість Медарь Ірина Анатоліївна. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву представника [PERSON] про виправлення помилки у вказаному виконавчому листі слід задовольнити з наступних підстав. Як вбачається з оригіналу виконавчого листа, при виготовленні останнього допущено помилку: а саме в частині відомостей про стягувача замість «Медарь Ірина Геннадіївна» вказано «Медарь Ірина Анатоліївна». За приписами ст. 369 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження". Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. За таких обставин, суд ухвалив задовольнити заяву представника [PERSON] про виправлення помилки у виконавчому листі, а саме: в частині відомостей про стягувача вказати «Медарь Ірина Геннадіївна».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

У листопаді 2015 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі по тексту - ПАТ «Дельта Банк») звернулися до суду з вказаним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-20198-290613 від 29.06.2013 року у розмірі 20 456,17 грн., та стягнути судові витрати в сумі 243,60 грн. Сума заборгованості по кредиту станом на 19.08.2014 року складає 20 456,17 грн. (а.с.1-10). Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить суд позовні вимоги задовольнити, на заочне рішення згоден. (а.с.1) Відповідач в судове засідання повторно не з'явилися, про час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надавали. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статей 169, 224 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання при визнанні відповідачем позову за відсутності сторін та без здійснення фіксації судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ЦПК України. Перевіривши і дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлені факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Матеріалами справи встановлено, що 29 червня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк», з однієї сторони, та [PERSON], з другої сторни, був укладений договір кредиту № 001-20198-290613 та встановлений ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. Відповідач [PERSON] скористалась кредитною лінією, але зобов'язання перед банком (кредитодавцем) не виконувала, в результаті чого виникла прострочена заборгованість. (а.с.3-7,10) Згідно ст. 526 ЦПК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 527 ЦПК України боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 530 ЦПК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Таким чином позов ПАТ "Дельта Банк" підлягає задоволенню. Судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., які документально підтверджуються, стягується з відповідачів на рахунок позивача у частковому відношенні (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

У листопаді 2015 р. ПАТ «Дельта-Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] з вищезазначеними вимогами, якими просив стягнути на свою користь заборгованість за кредитним договором на загальну суму 1160,64 грн. та судовий збір - 243,60 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явився, в позовній заяві надав згоду на розгляд справи за його відсутності і розгляд справи заочно. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини. 10 червня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Дельта Банк" та [PERSON] укладений кредитний договір № 009-14518-100611, за яким Банк надав Клієнту кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної Кредитної лінії з лімітом 100 000 грн. та встановлює ліміт Кредитної лінії на рахунку в сумі 3000 грн. строком Ліміту Кредитної лінії 364 календарних дні (п.п. 1.3., 1.5). Процентна ставка за користування відновлювальною кредитною лінією встановлюється 0,0001 % річних, відповідно до Тарифів на обслуговування платіжних карток (п. 1.4.1). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст. 526, 530,598,599 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до розрахунку позовних вимог, станом на 16 вересня 2014 р. загальна заборгованість [PERSON] по кредитному договору становить 1160,64 грн. (а.с. 8). Таким чином, суд вважає розрахунок обґрунтованим і позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на заявлену суму - 1160,64 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача стягуються судові витрати у розмірі 243,60 грн., оскільки підтверждено відповідними документами. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

У листопаді 2016 р. до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області звернулася [PERSON] з вищезазначеним позовом. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, бюджету, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Зазначає, що не має наміру відновлювати сім'ю, подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. У судове засідання сторони не з'явились. Позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю. Суд, враховуючи норму ст. 158 ЦПК України, вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності позивача та відповідача. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд вважає, що позов підлягає задоволенню враховуючи наступне. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12 червня 2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі. Вказана обставина встановлена на підставі копії свідоцтва про шлюб, наявної в матеріалах справи. З позовної заяви вбачається, що позивач та відповідач дітей від шлюбу не мають. Ст. 24 СК України вказує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно до ч. З ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до ч.2 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки злочину, щодо другого з подружжя або дитини. Суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу, укладеного між сторонами у даній справі, не суперечить закону, зокрема нормі ч. 2 ст. 110 СК України та не порушує прав інших осіб. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

У листопаді 2016р. заявник звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт батьківства померлого [PERSON] відносно неї, посилаючись в обґрунтування вимог на те, що її батько [PERSON] та мати [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах з 1983р. по 1986р.; 04.03.1985р. в них народилась донька (заявник), але при реєстрації її народження померлий не був вказаний батьком.\~ У судовому засіданні учасники справи були відсутні, наданими заявами підтримали заявлені вимоги, заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] заперечень щодо вказаного факту не мають. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. [PERSON] (мати заявниці) у період 1983-1986р.р. перебувала у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. 04.03.1985р. в них народилась донька [PERSON], але при реєстрації її народження в актовому записі №1944 від 17.04.1985р., складеному міським відділом РАЦС Миколаївського міського управління юстиції, запис про батька був зроблений відповідно до ч.1ст.135 СК України за вказівкою матері. Зазначене підтверджене письмовими доказами копією свідоцтва про народження [PERSON], витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про народження [PERSON] В 2007р. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], змінивши прізвище на [PERSON], згідно копії свідоцтва про шлюб, актовий запис №194.0 Як вбачається з довідки ЖЕК №3 "Бриз", з 2014р. заявниця є зареєстрованою за адресою: [INFO], у квартирі [PERSON] - матері [PERSON] Згідно даних про їх родинні стосунки, вона вказана як онука [PERSON] 08.11.2016р. [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис №4151. Згідно ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Факт батьківства [PERSON] відносно зявника [PERSON] (уродженої [PERSON]) О.В., 04.03.1985р.н., підтверджується наданими копіями документів (довідка про склад сім'ї [PERSON], свідоцтва про народження [PERSON], місцем реєстрації [PERSON] (уродженої [PERSON]) О.В., рахунками за поховання та організацією похорону [PERSON] на ім'я [PERSON]В.) та визнається матір'ю померлого.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, суд вважає, що встановлені фактичні обставини достатньо свідчать про походження заявника від померлого [PERSON], а тому вимоги заяви є обґрунтовані та відповідно до ст.130 СК України підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрований колишній власник квартири [PERSON], [INFO], який не проживає в квартирі з моменту придбання позивачкою, комунальні послуги не сплачує, його особистих речей не має. Реєстрація відповідача в квартирі не дозволяє оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Позивачка вважає, що відповідач втратив право користування жилим приміщенням в квартирі та просить визнати його таким, що втратив право користування жилим приміщенням в квартирі [ADDRESS]. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, направила заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином. У звязку з чим, за згоди позивачки суд ухвалив розглянути справу заочно у порядку, передбаченому ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.12.2006 року, а також рішенням Іллічівського районного суду м.Маріуполя від 24.11.2005 року, який визнано дійсним договір купівлі-продажу вказаної квартири, укладений між [PERSON] та [PERSON] Згідно довідки ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя від 16.11.2016 року у вказаній квартирі зареєстровані сторони по справі [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач не проживає в квартирі понад один рік, він втратив право користування цим житловим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку) [PERSON], щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, які стягувати починаючи від дня предявлення позовної заяви і до досягнення сином повноліття, тобто по 23 грудня 2025 року включно. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що від шлюбу з [PERSON] позивачка має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Неповнолітій син мешкає із позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, відповідач живе окремо та ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свого сина. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Від відповідача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та повідомив, що працює в ТДВ СКУ "Світловодське кар`єроуправління". В силу ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу останнього судового засідання судом не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом під час судового засідання встановлено, що під час шлюбу з [PERSON] позивачка народила дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] не заперечує надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України, - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст.180 СК України, - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного вбачається, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. З підстав ч. 3 ст. 88 ЦПК України, - з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-14 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що з 16 березня 2002 року по 16 березня 2015 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Син знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на його утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, в якій зазначив, що не заперечує проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16 березня 2002 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвали за рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 24.02.2015 року, яке набрало законної сили 16.03.2015 року. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-КЕ № 103614 від 10.01.2003 року, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Полтави. Після розірвання шлюбу між сторонами, неповнолітній син проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї ТОВ "Управлінська житлова компанія" № 1195 від 21 листопада 2016 року, та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

У листопаді 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому вказує, що з 23 вересня 2015 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, вони є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З 24 вересня 2016 року вони припинили спільне проживання. З листопада 2016 року відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу, а тому вона була змушена звернутися до суду з даним позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти щомісячно у твердій грошовій сумі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, не повідомивши про причини неявки, незважаючи на те, що був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 23 вересня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Сторони по справі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16.02.2006 року, виданим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції. Малолітній син проживає разом з матір'ю [PERSON], що підтверджується довідкою КП "Житлово-експлуатаційної організації №2" Полтавської міської ради про склад сім'ї № 7462 від 11 листопада 2016 року, та знаходиться на утриманні позивачки. Відповідач проживає окремо від позивачки та їх спільної дитини, з листопада 2016 року матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з відповідача аліментів на утримання сина є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved