Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

У поданій в суд позовній заяві позивач [PERSON] просить шлюб, укладений із відповідачем [PERSON] та зареєстрований 27 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області /актовий запис №197/, розірвати та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1000 грн. щомісячно і до повноліття дитини. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина, який проживає з матір'ю, а [PERSON] проживає окремо, що призвело до припинення сімейних стосунків. За вказаних обставин шлюб існує формально і подальше його збереження є неможливим, суперечить їх інтересам. На даний час відповідач достатніх коштів на утримання дитини не надає, проте отримує нерегулярний мінливий дохід, а тому доцільно стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Сторони у судове засідання не з'явилися з невідомої суду причини, хоча про місце та час слухання справи повідомлялися заздалегідь та належним чином відповідно до вимог ст.74 ЦПК України, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Згідно поданого позивачем клопотання позовні вимоги підтримує, а відповідач позов визнає повністю, просять розглянути справу без їх участі. Така сукупність обставин з огляду на положення ст.ст.157, 169 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи у відсутність сторін, оскільки у матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін і немає необхідності заслуховувати їх особисті пояснення з приводу спору. З'ясувавши обставини та вивчивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку. Установлено, що сторони з 27 жовтня 2012 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області /актовий запис №197/, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO]. Згідно положень ст.ст.21, 24 СК України шлюб є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований в органі державної реєстрації актів цивільного стану, який ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги призвели до відчуження між сторонами, миритись вони не бажають, втратили один до одного почуття любові та поваги, шлюб існує формально і подальше його збереження є недоцільним, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно довідки КП «Міське будинкоуправління» №1065 від 06 червня 2017 року неповнолітній [PERSON] проживає з матір'ю, якій відповідач не надає достатніх коштів на його утримання, що свідчить про наявність спору та є підставою для вирішення питання стягнення аліментів у судовому порядку. Вимога позивача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є законною і передбачена ст.184 СК України, оскільки відповідач на даний час офіційно не працевлаштований, проте має нерегулярні, мінливі доходи і має змогу виплачувати кошти на утримання своєї неповнолітньої дитини. Таку обставину суд визнає такою, що має істотне значення для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, який відповідно до ч.2 ст.184 СК України підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку позивача, стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, який є працездатним, офіційно не працевлаштованим, але отримує реальні неофіційні доходи і має можливість виплачувати аліменти. Згідно частин 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною ч.2 ст.182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" від 21 грудня 2016 року розмір прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць для дитини віком до 6 років з 1 травня становить 1426 грн., а з 1 грудня - 1492 грн. А тому, з урахуванням вище викладеного, при взаємному обов'язку батьків утримувати дитину суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Позов до суду пред'явлений 07 червня 2017 року, а тому відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину повинні стягуватися з указаної дати. При постановлені рішення згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає до стягнення на користь позивача понесені нею судові витрати з позовних вимог про розірвання шлюбу в розмірі 640 грн. та з позовних вимог про стягнення аліментів у прибуток держави у розмірі 640 грн., оскільки позивач звільнена від їх сплати. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного, ст.ст.112, 114, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved