Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.10.2016 на а/д Київ - Чоп 25 км. в межах Києво-Святошинського району Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «ВMW 320», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Opel Astra Н» р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що на праві приватної власності належить [PERSON] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області винним у вчиненні правопорушення визнано водія транспортного засобу «ВMW 320», р/н [NUMBER] [PERSON] . Цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. [PERSON] , як водій транспортного засобу «Opel Astra Н» р/н [NUMBER] на момент ДТП, подав до Моторного (транспортного) страхового бюро України повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, а [PERSON] , як власник транспортного засобу про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту № 1315 від 23.11.2016, виконаного на замовлення МТСБУ розмір матеріального збитку, завданого автомобілю «Opel Astra Н» р/н [NUMBER] становить 168 545,06 грн. Відповідно до повідомлення МТСБУ від 31.01.2017, відносно ТЗ «ВMW 320», р/н [NUMBER] було укладено договір обов`язково страхування цивільно-правової відповідальності № АЕ/7088981, виданий ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія». Ліміт відповідальності страховика за Полісом ОСЦПВВНТЗ № АЕ/7088981встановлено в розмірі 100 000 грн. Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2019 у справі № 758/6333/17 було стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. Відповідно до виписки за особовим розрахунком за 04.12.2019, 04.12.2019 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатило страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. Оскільки, виплата страхового відшкодування була здійснена з простроченням, позивач звернулася до суду з позовом до ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних витрат у розмірі 66 109,60 грн. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовільнити. Представник відповідача ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в судове засідання не з`явився, надіслав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, з підстав, зазначених у відзиві на позов. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судом встановлено, що 21.10.2016 на а/д Київ - Чоп 25 км. в межах Києво-Святошинського району Київської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «ВMW 320», р/н [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Opel Astra Н» р/н [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що на праві приватної власності належить [PERSON] . Внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області винним у вчиненні правопорушення визнано водія транспортного засобу «ВMW 320», р/н [NUMBER] [PERSON] . Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2019 у справі № 758/6333/17 було стягнуто з ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» на користь [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. (а.с. 8-17). Відповідно до виписки за особовим розрахунком за 04.12.2019, 04.12.2019 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» виплатила страхове відшкодування у розмірі 100 000 грн. [PERSON] (а.с.25). Відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 36.5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем після набрання законної сили рішення Подільського районного суду м. Києва від 15.03.2019 була здійснена виплата [PERSON] страхового відшкодування шкоди. Таким чином грошове зобов`язання, яке виникло між сторонами після набрання вищезазначеного рішення суду законної сили, виконане без прострочення. З огляду на вищезазначене, підстави для стягнення з відповідача на користь позивача пені, інфляційних витрат, 3% річних за порушення встановлених строків виплати страхового відшкодування судом не встановлено. Крім того, з урахуванням правової позиції Верховного суду України викладеної в постанові від 21.10.2015 по справі № 6-2003цс15 стягнення одночасно пені, інфляційного збільшення та 3% річних є неприйнятним, оскільки їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - недотримання строків виконання грошових зобов`язань свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Згідно ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Враховуючи наведене, а також те, що відповідачем у встановлені законом строки було здійснено розрахунок та виплату на користь позивача сум страхового відшкодування, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення пені, інфляційних втрат та відсотків за прострочення виплати страхового відшкодування безпідставні. Отже в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі. Оскільки суд прийшов до висновку про відмову в позові, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем витрати на правову допомогу стягненню з відповідача не підлягають, а покладаються на позивача. На підставі викладеного, ст.ст.3, 6, 7, 23, 27, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.22, 23 ЦК України,

Outcome: dismissed