Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до Бобринецької міської ради Кіровоградської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини обґрунтовуючи позов тим, що [INFO] померла [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на земельну ділянку, площею 4,7201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бобринецької міської ради Кіровоградської області. Позивачка є спадкоємцем за заповітом вказаної земельної ділянки, та для прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася до державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Дроздової О.В., яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із пропуском нею шестимісячного строку для прийняття спадщини. Оскільки позивачка бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON], однак у шестимісячний строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини з поважних причин, так-як їй в цей час ще не було відомо про смерть спадкодавця, тому просить визначити додатковий строк у два місяця для подання заяви про прийняття вказаної спадщини. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснюючи, що на час смерті [PERSON], позивачка спільно з нею не проживала, тому не могла знати про смерть спадкодавця. Представник відповідача Бобринецької міської ради Кіровоградської області в судове засідання не з"явився надавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності де також зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Залучена в судовому засіданні якості співвідповідача [PERSON] також в судове засіданні не з"явилася надавши заяву про розгляд стправи за її відсутності де вказала, що позов визнає у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] в м. Бобринець Бобринецького району Кіровоградської області померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції у Кіровоградській області 05 липня 2016 року (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 4,7201 що розташована на території Бобринецької міської ради Кіровоградської області, якеа передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності індексний номер 21282916 від 06.05.2014 р. (а.с.7). Згідно ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини [PERSON] є день її смерті, тобто [INFO]. Частиною 1 статті 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, шестимісячний строк для прийняття спадщини померлого [PERSON] закінчився 08 жовтня 2015 року. За життя спадкодавець [PERSON] склала заповіт, який посвідчено 13 червня 2014 року приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області Трошиною С.А. за №1179, та згідно якого земельну дялянку площею 4,7201 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Бобринецької міської ради Кіровоградської області, [PERSON] заповідала [PERSON], тобто позивачці (а.с.9). Для прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка 06 липня 2016 року звернулася до державного нотаріуса Бобринецької державної нотаріальної контори Дроздової О.В., однак остання відмовила у заведенні спадкової справи з тих підстав, що в шестимісячний строк позивачка не звернулася із заявою про прийняття спадщини за заповітом та не надала доказів постійного проживання разом із спадкодавцем, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 липня 2016 року (а.с.69). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру №44889085, №44889063 від 26.08.2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON], яка померла [INFO] заведено спадкову справу та зареєстровано заповіти в тому числі й за №56190079, який є чинним (а.с. 41- 43). З матеріалів спадкової справи №156-2015 до майна померлої [PERSON] також встановлено, що спадкоємцем майна останьої є [PERSON], яка прийняла спадщину за заповітом, посвідченим нотаріально 12.01.2011 року ( а.с.44-70). Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1369 ЦК України). Однак, позивачка протягом встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ч.2, 3 ст.1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як зазначено у правовій позиії, висловленій у постанові Верховного Суду України від 4.11.2015р. при розгляді справи № 6-1486цс15, відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Частиною першою статті 360-7 ЦПК України передбачено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Відповідно до абз.6 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Однак, позивачкою не надано доказів того, що вона не мала можливості з об'єктивних, непереборних, поважних причин у передбачений законом шестимісячний строк з моменту відкриття спадщини після смерті [PERSON] звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Посилання позивачки на ту обставину, що їй не було відомо про смерть спадкодавця, що об'єктивно, непереборно перешкодило прийняттю нею спадщини, не доведено будь-якими належними та допустимими доказами під час розгляду справи. Крім того, сама по собі відсутність інформації у позивачки про час смерті спадкодавця не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачка не має право спадкування після смерті [PERSON], оскільки пропуск шестимісячного строку прийняття спадщини після смерті [PERSON] відбувся позивачкою без поважних причин, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до ч.1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд (ч.4 ст.174 ЦПК України). Суд не приймає визнання відповідачкою [PERSON] позову, оскільки визнання позову суперечить закону та вищевказаним обставинам справи. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed