Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

06.11.2015 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, вказуючи на те, що 18 грудня 2010 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою по справі у відділі ДРАЦСу Приморського району Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за № 1974. Від даного шлюбу дітей не мають. Спільне проживання з відповідачкою припинили майже 2 (два) місяці тому. Причиною розпаду сімї, на думку позивача, стало те, що вони вступили в шлюб, не пізнавши характери один одного, між ними зникло почуття кохання, взаєморозуміння. Оскільки сім'я фактично розпалась, позивач вважає, що примирення між ними неможливе, у звязку з чим просить розірвати шлюб у судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідачка в судові засідання неодноразово не з'явилася. Відповідно до довідки Татарбунарського РВ ГУДМС України в Одеській області від 18.11.2015 року №948 [PERSON], [INFO], зареєстрована з 07.05.2014 року в м.Татарбунари Одеської області. Судові повістки, відповідно до вимог абз.3 ч.5 ст.74 ЦПК України надсилалися відповідачці за адресою її місця проживання, зареєстрованому у встановленому законом порядку, а тому в силу ч.8 ст.76 ЦПК України вважається, що судові виклики вручені їй належним чином (а.с.10,12). [PERSON] причини своїх неявок суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність або заперечення проти позову суду не надала. Оскільки немає відомостей про причину неявки відповідачки, на підставі ч.4 ст.169 та ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність та ухвалити по справі заочне рішення згідно наявних доказів, на що позивач згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з повторного свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 243741 від 17.10.2015 року (а.с.4), 18.12.2010 року був укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] /Галановою/ [PERSON], який був зареєстрований у відділі ДРАЦСу Одеського міського управління юстиції, про що було зроблено актовий запис за №1974. Відповідно до ч.ч.3,4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. Згідно ст.112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами носить формальний характер, вони фактично припинили подружні стосунки майже два місяці тому, відносини не підтримують, спільно однією сімєю не проживають, примирення не бажають. З урахуванням фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову, наведене свідчить про те, що розлад у відносинах сторін носить стійкий характер і продовжується тривалий час, що призвело до втрати почуття любові та перспектив налагодження стосунків немає. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим, на думку суду, сім'я розпалась остаточно, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. В силу ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як видно зі свідоцтва про шлюб, у зв'язку з реєстрацією шлюбу відповідачка змінила прізвище з "Галанової " на "Гуровську". В поданій до суду заяві, вимог щодо відновлення позивачці дошлюбного прізвища немає, тому підстав для зміни прізвища позивачки після розірвання шлюбу, суд не вбачає. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити сторонам, що згідно абз.2 ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved