Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в якому просила суд : усунути відповідача від права на спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; змінити черговість одержання [PERSON] права на спадкування з другої черги спадкоємців на першу чергу спадкоємців за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO] року; стягнути з відповідача на користь [PERSON] судові витрати. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що [INFO] року помер її рідний брат [PERSON]. Останній за життя не склав заповіту, тому спадкоємцями після його смерті є мати померлого - [PERSON], син померлого [PERSON] та дружина - [PERSON] Вважає, що відповідача слід усунути від права на спадкування та змінити черговість спадкування, оскільки у жовтні 2014 року брат тяжко захворів на лімфому і через хворобу перебував у безпорадному стані, потребував постійного догляду матеріальної допомоги та піклування. Відповідачка з [PERSON] разом не проживала, зібрала речі та жила з іншим чоловіком за іншою адресою. Станом здоров'я [PERSON] не цікавилась, матеріальної допомоги не надавала, жодного разу в лікарню не приходила. Тому позивач змушена була разом з матір'ю доглядати за хворим, нести витрати на його матеріальне забезпечення та утримання. Таким чином вважає, що є всі підстави для усунення відповідачки від права на спадкування та зміни черговості одержання права на спадщини - з другої черги на першу. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на доводи наведені в позовній заяві та на свої пояснення надані в судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у задоволенні позову. Пояснила, що викладене в позові не відповідає дійсності, вона постійно проживала разом з чоловіком. Він хворів і вона також хворіла на онкологічне захворювання, разом вони підтримували один одного. Сестра та мати чоловіка дійсно допомагали чоловіку, в тому числі і матеріально бо коштів не вистачало, свої кошти вона витрачала на своє лікування, збирала кошти на операцію. Син [PERSON] - [PERSON] ніколи з ними не проживав. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у зв'язку з безпідставністю позовних вимог. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов. Пояснила, що останні шість років до смерті сина саме вона доглядала за ним прала, прибирала. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, зазначив, що дійсно відповідач разом з його батьком не проживала. Він проживав з батьком останні чотири роки його життя. Доглядали батька, піклувалися та підтримували його матеріально тільки сестра батька - [PERSON] та його мати - [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, які приймали участь у справі та свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. При цьому, під поняттям «опікування» необхідно розуміти надання звичайних фактичних послуг особі, яка перебувала у безпорадному стані і потребувала сторонньої допомоги: приготування їжі, прибирання квартири, прання білизни тощо. Поняття «матеріальне забезпечення» слід розуміти як надання матеріальної допомоги, яка була основним засобом до існування, так і оплату комунальних послуг, ліків, придбання необхідних особистих речей для хворого тощо. Поняття «тривалий час» належить до оціночних категорій. І суд, який розглядає справу повинен визначатися з його змістом, виходячи із засад розумності і справедливості. Згідно з ч. 3, 5 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Як роз'яснено у пункті 6 постанови пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку на спадкування. Вимога про усунення спадкоємця від права на спадкування може бути пред'явлена особою, для якої таке усунення породжує пов'язані зі спадкуванням права та обов'язки, одночасно з її позовом про одержання права на спадкування з підстав, визначених у частині другій статті 1259 ЦК. Судом по справі встановлено, що з 01 червня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 9) [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 8) Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, спадкоємцями першої черги за законом після померлого [PERSON] є його дружина [PERSON], повнолітній син [PERSON] та мати [PERSON]. [PERSON] та [PERSON] перебуваючи у шлюбі були зареєстровані та проживали в квартирі [ADDRESS]. З жовтня 2014 року у [PERSON] було діагностовано онкологічне захворювання «лімфома», проведено 2 курси ПХТ у листопаді 2014 року та в лютому 2015 року. Останньому була встановлена 2 група інвалідності. З 15.12.2014 по 30.12.2014 року, з 19.05.2016 року по 24.05.2016 року та з 30.06.2016 року по 05.07.2017 року [PERSON] перебував на лікуванні в гематологічному відділені КЗ «Дніпропетровська міська багатопрофільна клінічна лікарня № 4» ДОР» (а.с. 155, 156, 157). У [PERSON] з 24.10.2012 року було діагностовано онкологічне захворювання, з 22.11.2012 року по 26.11.2012 року, з 17.12.2012 року по 20.12.2012 року та з 25.03.2013 року по 28.02.2013 року вона перебувала на амбулаторному лікуванні в КЗ «Клінічний онкологічний диспансер», а з 08.01.2013 року по 04.02.2013 року на стаціонарному лікуванні (а.с. 34, 35, 36, 37). Крім того з 27.06.2016 року по 15.07.2016 року, та з 28.07.2016 року по 25.08.2016 року, з 03.10.2016 року по 04.11.2016 року [PERSON] також перебувала на стаціонарному лікуванні В КЗ КОД» (а.с. 31, 32, 33) Отже як [PERSON] та і [PERSON] обидва хворіли на онкологічні захворювання періодично проходили лікування як амбулаторно та і стаціонарно. Допитані в судовому засіданні свідки не підтвердили факту свідомого ухилення [PERSON] від виконання від виконання обов'язку щодо утримання [PERSON], наявності в неї можливості утримувати чоловіка. Так свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона сусідка [PERSON], їй відомо що [PERSON] хворів і гроші на лікування давала його мати. [PERSON] разом з чоловіком періодично не жила і на момент його смерті вона також з ним не проживала. [PERSON] почав проживати в квартирі батька після його смерті, до смерті, просто приїжджав. Свідок [PERSON] пояснив, що він сусід сім'ї [PERSON]. [PERSON] не бачив роки 2,5 - 3 в квартирі. [PERSON] проживає в квартирі батька вже рік чи півтора. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON]. Їй відомо що [PERSON] хворів за ним доглядала, мати, сестра. [PERSON] останні два роки практично не бачила, бачила як вона виносила свої речі. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON], бачила [PERSON] не часто, може 2-3 рази. [PERSON], що в квартиру приїжджали мати [PERSON] та його сестра. Знає що син [PERSON] - [PERSON] проживає в квартирі батька 2-3 роки. Свідок [PERSON] пояснила що є сусідкою, [PERSON] роки 2-3 не бачила часто в квартирі, однак сестру [PERSON] бачила часто. Іноді з'являвся [PERSON]. В квартиру не заходила. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою, [PERSON] бачила рази два. [PERSON], він випивав, був не доглянутий. Часто бачила [PERSON]. Їй відомо що за рік чи два до смерті [PERSON] купив холодильник. Свідок [PERSON] пояснив, що є вітчимом [PERSON]. Підтвердив, що [PERSON] з 2007 року по серпень 2017 року проживав разоим з ним за адресою : [ADDRESS]. Було таке що 2-3 місяці [PERSON] не було вдома. Свідок [PERSON] пояснив, що є сватом [PERSON]. З родиною [PERSON] та [PERSON] вони спілкувалися в 2014-2016 роках, був у них у гостях в квартирі. Вони також часто приїздили до нього у гості. [PERSON] та [PERSON] як подружжя. До смерті [PERSON] вони проживали разом. Свідок [PERSON] пояснив, що з [PERSON] разом перебував на лікуванні в лікарні № 1м. Павлограда. [PERSON] кожен день приносила [PERSON] поїсти, відносили у них були добрі. [PERSON] йому розповідав що його син [PERSON] проживає окремо, також розповідав про хворобу [PERSON]. [PERSON] ніколи не бачив. Свідок [PERSON] пояснила, що знає [PERSON], у лютому 2016 року збирали зустріч випускників, вона приходила до них в квартиру. В квартирі був [PERSON], вони жили однією сім'єю, вели спільне господарство. Ні з кім іншим [PERSON] не проживала. Вона бачила як [PERSON] доглядала за чоловіком. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON]. Знає що вона з 2006 року - 2017 рік проживала в квартирі з [PERSON]. [PERSON] вони добре як чоловік та дружина. [PERSON] платила їй за прибирання під'їзду. Разом з ними ніхто більше не проживав. [PERSON] приїздив, але з ними не жив. [PERSON] вона бачила тільки на похоронах. Свідок [PERSON] пояснила що у вересні 2016 року бачила [PERSON] та [PERSON] разом, була у них вдома. Знає що вона обоє хворіли, [PERSON] ходила до [PERSON] в лікарню, коли він там лікувався. Свідок [PERSON] пояснив, що був знайомий з [PERSON] з 2007 року, разом вони ходили на рибалку, охоту, ремонтували авто. Знає що його дружину звати [PERSON]. [PERSON] казав про неї хороші слова. Вони разом із [PERSON] приходили в гараж, їздили в с. Кочережки. Свідок [PERSON] пояснила що знає [PERSON] і [PERSON]. З 2006 року вони почали разом проживати. Вона була у них в квартирі, жили вони удвох ніхто більше з ними не проживав. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою [PERSON]. Знає що [PERSON] проживала в квартирі з 2006 року і проживала там постійно до смерті [PERSON]. Іноді вона бачила мати [PERSON], та його сина. Сестру його бачила тільки на похороні. Свідок [PERSON] пояснила, що є сусідкою. [PERSON] стала проживати в квартирі з [PERSON] з 2006 року, у 2007 роц івлони зареєстрували шлюб. Разом вони проживали до смерті [PERSON]. У вересні 2016 року вона була у них в квартирі, [PERSON] був дома один, сказав що [PERSON] в лікарні. [PERSON] у квартирі не проживав, бачила що він ходив до аптеки за ліками. За тиждень до смерті [PERSON] бачила його мати, сестру бачила тільки на похороні. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] знала з 1981 року він був її другом. З 2006 року знає [PERSON]. У 2013 році [PERSON] захворів сестра [PERSON] поклала його в лікарню. Саме мати та сестра його лікували. Знає що [PERSON] хворіла часто, перебувала у лікарні. [PERSON] казав їй що на лікування [PERSON] потрібні кошти. Свідок [PERSON] пояснила що познайомилася з [PERSON] та [PERSON] на дні народження у [PERSON]. Знає що [PERSON] і [PERSON] хворіли. Наталія завжди покупала для брата все необхідне, вони колективом допомагали [PERSON] матеріально на лікування брата. Крім того [PERSON] матеріально і [PERSON] на лікування. Крім того, судом встановлено, що на момент смерті [PERSON], а саме з 03.10.2016 року по 04.11.2016 року відповідач перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні КЗ «Клінічний онкологічний диспансер» ДОР. Повернувшись додому після лікування [PERSON] виявила, що син [PERSON] - [PERSON], після смерті батька змінив двері та замки в квартирі [ADDRESS], про що був складений акт від 08.11.2016 року (а.с. 69) Суду були надані фотознімки де за період часу з 2008 року по 2016 рік зображені подружжя [PERSON] на спільному відпочинку, в гостях, на святах, в тому числі і на свадьбі доньки позивача 04.06.2016 року. Факт присутності [PERSON] та [PERSON] на весіллі доньки підтвердила позивач. Згідно ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] звертався до відповідача з проханням про надання йому будь-якої допомоги медичної, матеріальної, тощо, і відповідач навмисно уникала обов'язку надавати підтримку та допомогу спадкодавцю на його вимогу, а тому суд вважає, що позивач в порушення положень 12, 81 ЦПК України не надала доказів на підтвердження факту ухилення відповідача від надання допомоги спадкодавцю. Також, суду не надано доказів того, що [PERSON] через тяжку хворобу був у безпорадному стані і потребував в зв'язку з цим від відповідача будь-якої допомоги. Так він дійсно хворів, періодично знаходився на лікуванні, як зазначено у виписці із медичної карти (а.с. 156) з березня 2015 року по лютий 2016 року [PERSON] до гематолога не з'являвся. Як свідчить фото в червні 2016 року був присутній на весіллі. Факт надання позивачем та третьою особою [PERSON] матеріальної допомоги не заперечується відповідачем, вона поясняла в судовому засіданні, що оскільки вона та чоловік хворіли, коштів не вистачало і дійсно сестра та мати допомагали. Так, позивачем не надані суду належні та допустимі докази того, що відповідач мала можливість надавати матеріальну та іншу допомогу своєму чоловікові і навмисно ухилялася від надання йому допомоги. Оскільки усунення від спадкування можливе лише за умови встановлення винної поведінки особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Ухилення характеризується умисною формою вини. Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. Згідно до вимог ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням встановленого, вимоги позивача щодо усунення відповідача від права на спадкування з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України, та зміну черговості одержання права на спадкування не підлягають задоволенню, оскільки останньою не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених нею вимог. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, а також те, що в задоволені позову було відмовлено, судові витрати в сумі 1086.76 грн., не підлягають поверненню на користь позивача.

Outcome: dismissed