Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він згідно наказу №33 від 18 травня 1971 року був прийнятий на посаду старшого майстра виробничого навчання в Кривоозерське СПТУ №8, яке 01 листопада 2002 року реорганізовано в Кривоозерський професійний аграрний ліцей. Відповідно до наказу №15 від 14 лютого 2014 року його було попереджено про звільнення у зв»язку із скороченням штатного розпису навчального закладу. Наказом №45 від 15 квітня 2014 року був звільнений за п.1 ст.40 КЗпП України. Дане звільнення позивач вважає таким, що проведено з порушенням норм трудового законодавства, оскільки не враховано його переважне право на залишення на посаді старшого майстра, позивач вказує, що має більш високу кваліфікацію і продуктивність праці, тривалий безперервний стаж роботи в Ліцеї. Крім того йому не запропоновано працевлаштування в ліцеї, хоча була вакантна посада енергетика, а також посилається на Галузеву угоду між Міністерством і науки, молоді та спорту України та ПК Профспілки працівників освіти і науки України на 2011-2015 роки, зокрема, що звільнення педагогічних та науково-педагогічних працівників проводиться тільки після закінчення навчального року. Також вказав, що питання щодо його скорочення не узгоджувалось з профспілковою організацією, а саме Первинною профспілковою організацією працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею, членом якої він є. Позивач вважає, що не може підлягати звільненню за скороченням, оскільки є заступником голови профкому. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача позов не визнав і просив в його задоволенні відмовити, обґрунтуваючи відсутністю в діях відповідача порушення порядку звільнення позивача, передбаченого ст.49-2 КЗпП України. Просив суд врахувати, що профспілкова організація, до членів якої входить позивач, не має вищестоящої організації, а також те, що за даними Кривоозерської районної організації профспілки працівників освіти і науки Первинна профспілкова організація працівників Кривоозерського ПАЛ не зверталась до районної профорганізації працівників освіти щодо приєднання до них, тому посилання позивача на застосування до правовідносин, які склалися між сторонами, умов Галузевої угоди є безпідставними. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Відповідно до положень ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст.16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно положень п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України визначено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Положеннями ст.49-2 КЗпП України регламентований порядок вивільнення працівників. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів" розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст.40 КЗпП України, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці,зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення. Як встановлено в судовому засіданні, позивач з 18 травня 1971 року працював в Кривоозерському професійному аграрному ліцеї ( до 2003 р.-СПТУ№38) на різних посадах (а.с.6-8), остання - старший майстер, 15 квітня 2014 року наказом №45 був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України (а.с.15). Згідно Статуту Кривоозерського професійного аграрного ліцею визначено, що керівництво діяльністю Ліцею здійснює Директор, який призначається на посаду за результатами конкурсу шляхом укладання контракту з Міністерством освіти та науки (п.5.2.). Згідно п.5.4.(є) Директор ліцею затверджує в межах наявного фонду заробітної плати штатний розпис та визначає чисельність працівників ліцею (а.с.149-154). Судом встановлено, що станом на 01 вересня 2013 року штатний розпис Ліцею підписаний Директором та головним бухгалтером Ліцею, затверджений Директором департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської ОДА в кількості 173 штатних одиниць, в тому числі педагогічних працівників- 92 одиниці, при цьому штатна чисельність посад старшого майстра складала- 2 (дві) одиниці (а.с.117-119). Станом на 01 січня 2014 року штатний розпис Ліцею підписаний Директором та головним бухгалтером Ліцею, затверджений Директором департаменту освіти, науки та молоді Миколаївської ОДА в кількості 165.5 штатних одиниць, в тому числі педагогічних працівників- 84 одиниці, при цьому штатна чисельність посад старшого майстра склала - 1 (одну) одиницю (а.с.114-116). Адміністрацією Ліцею 13 січня 2014 року направлено звернення до профкому працівників АПК Кривоозерського ПАЛ щодо необхідності проведення скорочення однієї штатної одиниці старшого майстра, та посади завідуючого гуртожитками(а.с.58), за результатами розгляду якого вищевказаним профкомом дано згоду на відповідне скорочення (а.с.60). 24 січня 2014 року відповідачем було видано наказ №16 «Про скорочення штату працівників ліцею», яким у зв»язку з суттєвим зменшенням контингенту учнів та необхідністю приведення у відповідність штатного розпису і чисельності учнів згідно нормативів при формуванні та затвердженні штатного розпису ліцею на 2014 рік було прийнято рішення про скорочення однієї посади старшого майстра та посади завідуючого гуртожитками (а.с.62). Згідно наказу відповідача №20 від 27 січня 2014 року з числа працівників Ліцею була створена комісія для вирішення питання щодо переважного права на залишення на роботі працівників в зв»язку зі скороченням штату та їй наказано про необхідність в присутності претендентів на залишення на роботі розглянути питання щодо переважного права на залишення на роботі (а.с.59). За даними протоколу №1 (а.с.63) на засіданні вищевказаної Комісії 05 лютого 2014 року вирішувалось питання щодо визначення переважного права на залишення на роботі одного з претендентів на посаду старшого майстра в зв»язку зі скороченням штату працівників. На вказаному засіданні комісії крім її членів були присутні [PERSON] та [PERSON] як особи відносно яких вирішувалось питання щодо надання переважного права щодо залишення на посаді старшого майстра. За результатами засідання було прийнято рішення про надання переважного права на залишення на роботі претендента - [PERSON]. В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що 05 лютого 2014 року як голова вищезазначеної комісії проводив її засідання, на якому вирішувалось питання щодо надання переваг [PERSON] та [PERSON] у залишенні на посаді старшого майстра Ліцею, обох попередньо було повідомлено про необхідність бути присутнім. [PERSON] була присутньою весь час роботи комісії, [PERSON] постійно виходив, заходив. Після завершення роботи комісії і [PERSON], і [PERSON] було повідомлено про прийняте комісією рішення. Крім того, при намаганні письмового ознайомлення [PERSON] з протоколом засідання комісії по вирішенню питання переваги залишення на роботі працівників в зв»язку з скороченням штату, останній відмовився ставити підпис про ознайомлення з протоколом №1 від 05 лютого 2014 року, про що був складений Акт №1 від 07 лютого 2014 року (а.с.67). Свідок вказував, що при вирішенні питання щодо надання переваг на роботі, Комісією було враховано, що [PERSON] та [PERSON] на момент скорочення мали однакову кваліфікацію, [PERSON] мав дисциплінарні стягнення, комісією бралось до уваги, що до адміністрації Ліцею на дії [PERSON] як старшого майстра неодноразово надходили скарги, також враховано, що [PERSON] з листопада місяця 2013 року обрана головою профкому працівників АПК Кривоозерського ПАЛ. В судовому засіданні свідок [PERSON] вказала, що являється головою райкому профспілок працівників АПК, до складу якої входить профспілковий комітет працівників Кривоозерського ПАЛ. 05 лютого 2014 року була присутньою на засіданні Комісії, на якому вирішувалось питання щодо надання переваги на залишення на посаді старшого майстра Ліцею. Довела до відома присутніх про необхідність взяття до уваги вимог Закону України «Про професійні спілки, їх права і гарантії діяльності», зокрема того, [PERSON] являється головою профкому працівників АПК Кривоозерського ПАЛ. Свідок підтвердила, що Первинна профспілкова організація працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею ланкою профспілок АПК не являється(а.с.125-126). В судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердив, що в листопаді місяці 2013 року склав з себе повноваження голови профкому працівників АПК Кривоозерського ПАЛ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що 22 листопада 2013 року її було обрано головою профспілки працівників АПК Кривоозерського ПАЛ, 02 грудня 2013 року [PERSON] подав письмову заяви про вихід з членів вказаної профспілки. 14 лютого 2014 року відповідачем було видано наказ №15 «Про попередження працівників щодо наступного звільнення», відповідно до якого у зв»язку зі скороченням штатного розпису навчального закладу та відсутності можливості переведення працівника на іншу роботу попереджено старшого майстра [PERSON] щодо його наступного звільнення з 15 квітня 2014 року (а.с.68). В даному наказі під прізвищем [PERSON] мають місце записи наступного змісту:«З наказом не згоден, оставляю за собою право оскарження через суд». Згідно Акту №3 від 14 лютого 2014 року вбачається, що інспектором відділу кадрів, в присутності заступника директора з навчально-виховної роботи, майстра виробничого навчання вживалися заходи для ознайомлення [PERSON] з наказом №15 від 14 лютого 2014 року, [PERSON] ознайомився з наказом, але підпис не поставив (а.с.69). 15 квітня 2014 року наказом №45 позивач був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, з яким був ознайомлений (а.с.15, 70-71). Вирішуючи питання щодо надання переважного права на залишення на роботі, суд враховує те, що [PERSON] маючи з [PERSON] однакову кваліфікацію, має дисциплінарні стягнень за порушення посадової інструкції та внутрішнього розпорядку (а.с.120-124), та наявність звернень працівників ПАЛ до адміністрації Ліцею зі скаргами на дії [PERSON] як старшого майстра (а.с.127-131). Судом встановлено, що з 05 лютого 2014 року у Ліцеї є діючими дві профспілки, а саме: професійна спілка працівників АПК Кривоозерського ПАЛ та Первинна профспілкова організація працівників Кривоозерського ПАЛ. Згідно протоколу №1 установчих зборів Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ від 08 січня 2014 року (а.с.55-57) встановлено, що 25 особами-працівниками Кривоозерського ПАЛ прийнято рішення про створення Первинної профспілкової організації працівників Кривоозерського ПАЛ (скорочена назва ППОП КПАЛ), затверджено його Статут (а.с.132-148), обрано профком, головою профкому обрано [PERSON]. За даними протоколу №2 зборів ППОП КПАЛ від 10 січня 2014 року (а.с.53-54)вбачається, що позивача було обрано заступником голови профкому ППОП КПАЛ. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що 08 січня 2014 року була створена Первинна профспілкова організація працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею, до складу якої входить 25 працівників Ліцею, на установчих зборах був затверджений статут профспілки, обрано його керівні органи, 10 січня 2014 року [PERSON] обрано заступником голови профкому (а.с.35-37). Вона як голова ППОП КПАЛ 05 лютого 2014 року (а.с.51), 14 лютого 2014 року (а.с.19) письмово повідомляла адміністрацію Ліцею про створення та легалізацію ППОП КПАЛ, проте керівництво Ліцею з вказаною профспілкою не погоджувало питання щодо скорочення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України. В ході судового розгляду було встановлено, що питання щодо надання згоди на скорочення [PERSON] розглядалося лише на засіданні профспілкового комітету працівників АПК Кривоозерського ПАЛ, членом якого позивач з 02 грудня 2013 року не був, тому на вимогу суду Первинну профспілкову організацію працівників Кривоозерського ПАЛ було зобов'язано вирішити питання щодо надання згоди на звільнення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України. За положеннями ч.3 ст.252 КЗпП України та ч.3 ст.41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» звільнення членів виборного профспілкового органу підприємства, установи, організації (у тому числі структурних підрозділів), його керівників, допускається за наявності попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є, а також вищого виборного органу цієї профспілки (об'єднання профспілок). Судом встановлено, що згідно Статуту ППОП КПАЛ (а.с.132-148) та свідоцтва про легалізацію профспілки №78 від 05 лютого 2014 р.(а.с.34), за статусом ППОП КПАЛ є первинною. Як встановлено судом та не заперечувалось позивачем і свідком [PERSON] як головою ППОП КПАЛ, вищестоящого органу у цієї профспілки не має. Тому суд, з урахуванням положень ч.9 ст.43 КЗпП України та п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06.11.1992 р., зупиняючи провадження у даній справі, запитував згоду на звільнення [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України тільки у профспілкового комітету ППОП КПАЛ. Згідно протоколу №5 зборів профспілкового комітету ППОП КПАЛ від 02 червня 2014 року була розглянута ухвала суду від 29 травня 2014 року та згоди на звільнення старшого майстра [PERSON] за п.1 ст.40 КЗпП України не надано (а.с.93-97). Підставою для відмови зазначено, що відповідач не мав права на звільнення [PERSON], так як не було підстав на скорочення 1 (однієї) штатної одиниці посади старшого майстра Ліцею серед навчального року, позивач має безперервний стаж роботи в Ліцеї, в тому числі старшим майстром більше п»ятнадцяти років, є спеціалістом у своїй справі, вмілий організатор, у 2014 році при наявній вакансії електрика Ліцею не прийнято на вказану посаду [PERSON], відділення, яким керував [PERSON], налічує більше 250 учнів та являється заступником голови профспілки ППОП КПАЛ. Положеннями ст.36 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено, що профспілки, їх об»єднання, здійснюючи представництво та захист трудових і соціально-економічних прав та інтересів своїх членів, повинні додержуватися Конституції України, законів та інших нормативно-правових актів. Згідно положень ч.7 ст.43 КЗпП України, ст.39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» регламентовано, що рішення виборного органу первинної профспілкової організації про відмову в наданні згоди на розірвання трудового договору повинно бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови в наданні згоди на розірвання трудового договору, власник або уповноважений ним орган має право звільнити працівника без згоди виборного органу первинної профспілкової організації. Під обґрунтованою відмовою профспілкового органу слід розуміти таку думку, яка ґрунтується на відповідних нормах трудового законодавства. Необґрунтованою відмовою профспілкового органу вважається відмова, якщо в рішенні профспілки немає посилань на порушення роботодавцем норм трудового законодавства щодо підстав і порядку звільнення працівника. Ознайомившись з рішенням виборного органу-профкому ППОП КПАЛ від 02 червня 2014 року (а.с.93-97), яким відмовлено в наданні згоди на звільнення позивача, суд вважає, що в даному рішенні профкому відсутнє правове обґрунтування у відмові надати згоду на звільнення позивача, воно не містить посилань на порушення відповідачем п.1 ст.40 КЗпП України, ст.49-2 КЗпП та інших положень трудового законодавства. Вказане рішення базується на волевиявленні та прихильному ставленні профспілки до [PERSON], в той час як профспілковий орган мав право відмовити в наданні згоди на звільнення позивача виключно з підстав, наведених в законі. Посилання позивача та профкому ППОП КПАЛ на те, що на момент звільнення [PERSON] у Ліцеї була вакантною посада електрика, та він керував відділенням, яке налічує більше 250 учнів, всупереч вимогам ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України, не ґрунтується на доказах. Посилання позивача та профкому ППОП КПАЛ на те, що Директором ліцею було видано наказ про скорочення чисельності або штату працівників до закінчення навчального року, не ґрунтується на положеннях Закону України «Про професійно-технічну освіту», згідно ст.24 якого визначено, що керівництво діяльністю державного професійно-технічного навчального закладу здійснює директор, який затверджує в межах наявного фонду заробітної плати і чисельність працівників навчального закладу, вказані повноваження директора закріплені і Статутом Кривоозерського ПАЛ (а.с.149-154). Крім того, суд враховує положення ч.3 ст.64 ГК України згідно якої підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Також за даними адміністрації Ліцею встановлено, що [PERSON] станом на 01 січня 2014 року педнавантажень не мав (а.с.113). Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідачем при розірванні трудового договору з позивачем були додержанні вимоги чинного законодавства, що регулюють порядок вивільнення працівника на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, тому підстав для поновлення [PERSON] на посаді старшого майстра Ліцею не має. У зв»язку з відсутністю підстав для поновлення позивача на посаді, не підлягає задоволенню також вимога позивача щодо стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Outcome: dismissed