Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

23.03.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності. В обґрунтування позову зазначив, що 17.05.2006 року на кошти позивача та матері позивача було придбано транспортний засіб Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] та зареєстровано на сина позивача. З моменту придбання та до цього часу позивач добросовістно та постійно володіє та користується транспортним засобом, доглядає та підтримує його в справному стані, постійно робить поточний та капітальний ремонт. Відповідач з моменту придбання транспортного засобу не виявив бажання вилучити з володіння та користування позивача транспортний засіб Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]. У зв'язку з чим на підставі ст.. 344 ЦК України просить визнати право власності за [PERSON] на транспортний засіб Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у позові та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та суду пояснив, що він 2 роки працював та скопичував кошти для придбання транспортного засобу. У 2006 році він придбав транспортний засіб Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]. Він бажає користуватися належним йому автомобілем. Він звертався з позовом до суду до [PERSON] та судом було винесено рішення про витребування транспортний засіб Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER] из чужого незаконного володіння. Виконавчий лист зараз перебуває на виконанні у ВДВС Краматорського міського управління юстиції. Просить відмовити у позові. Свідок [PERSON] у судовому засіданні суду пояснив, що він є другом позивача, якого знає багато років. Йому відомо, що десь 9 років тому позивач придбав транспортний засіб Mazda. При укладанні договору купівлі - продажу транспортного засобу чи при передачі грошей він не був присутнім. Зі слів позивача йому відомо, що саме позивач придбав зазначений автомобіль. Також він знає, що автомобіль був зареєстрований на сина позивача. [PERSON] з часу придбання транспортного засобу користується ним, займається ремонтом та автомобіль перебуває у володінні позивача. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд, вислухавши думку сторін, свідка, проаналізувавши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Правовідносини по даній справі регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 317 ч. 1 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Ч.1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України та ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER], є відповідач по справі - [PERSON]. Позивач по справі керує зазначеним транспортним засобом. (а.с. 7) Рішенням Краматорського міського суду від 24.03.2015 року витребувано у [PERSON] транспортний засіб Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]; комплект ключів від данного транспортного засобу, передавши їх [PERSON], зобовязавши [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в користуванні належним йому на праві приватної власності транспортним засобом Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]. (а.с. 23) Рішення набрало законної сили 06.04.2015 року. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 344 ч. 1, 4 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВССУ "Про судову практику в справах про захист права власності на інших речових прав" від 07.02.2014 року № 5 при вирішенні спорів, пов'язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред'явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина друга статті 344 ЦК). Отже, володілець повинен довести обставини добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. У судовому засіданні відповідачем не заперечується факт користування позивачем спірним транспортним засобом протягом значного періоду часу, але заперечуються обставини володіння цим майном, тим більше добросовісного володіння. Даний факт вже встановлений і рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 24.03.2015, яке набрало законної чинності. Стаття 344 ЦК України визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше, кажучи, обставини, у зв'язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Суд не бере до уваги, надані представником позивача в судовому засіданні, в якості доказів по справі письмові пояснення [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с. 25 - 27), оскільки такі докази не є належними та допустимими доказами в силу ст. 58, 59 ЦПК України. Суд також не бере до уваги доводи представника позивача стосовно того, що відповідач не виявив бажання вилучити із володіння та користування спірний транспортний засіб, оскільки є рішення суду від 24.03.2015 року, згідно якого витребувано у [PERSON] транспортний засіб Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]; комплект ключів від данного транспортного засобу, передавши їх [PERSON], зобовязавши [PERSON] не перешкоджати [PERSON] в користуванні належним йому на праві приватної власності транспортним засобом Mazda E 2200, 1997 року випуску, державний номер [NUMBER]. (а.с. 23) Дане рішення набрало законної сили 06.04.2015 року. У зв'язку з тим, що спірний транспортний засіб зареєстрований на підставі договору - купівлі від 17.05.2006 року за відповідачем [PERSON] та належить відповідачу на праві приватної власності, позивач хоча і користується спірним транспортним засобом протягом значного періоду часу, але володіє спірним транспортним засобом незаконно, оскільки є рішення суду, яким витребувано у [PERSON] спірний автомобіль, то к даним правовідносинам не може бути застосовані норми закону, які передбачають набуття права власності. Тому суд вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed