Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

04.04.2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 30.01.2014р. в розмірі 31111,55грн. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30.01.2014 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 15000,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві про надання кредиту. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг відповідач дав згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 «Умов та Правил надання банківських послуг». [PERSON] зобов`язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в порядку, встановленому договором та «Умовами та правилами надання банківських послуг», а у разі порушення строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, вона зобов`язана сплатити штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. Свої зобов`язання за договором відповідач не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 27.02.2019 року складає 31111,55 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача, і судові витрати по справі. 24.04.2019 року [PERSON] подала до суду відзив на позов, в якому просила відмовити в задоволенні позовних вимог з тих підстав, що вона не має боргових зобов`язань перед позивачем. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу оскільки не є первинним бухгалтерським документом, а копія анкети про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не є пропозицію укласти договір (офертою) в розумінні Цивільного кодексу, так як відсутні докази, що нею була прийнята пропозиція (акцент) приєднатися до цих умов. В анкеті відсутні будь-які умови, що є істотніми для кредитного зобов`язання, умови надання суми, строк надання і строк їх повернення, відсутні посилання на картку, з якої вона могла отримувати грошові кошти, відсутня умова отримання цієї картки. Умови та правила надання банківських послуг, а також правила користування платіжною карткою не можуть підтверджувати факт існування боргу, оскільки в них немає жодного посилання на відповідача і вони нею не підписані. Виписка за період з 18.01.2011 року по 18.07.2016 року не містить інформацію про те, по якій саме картці і по якому рахунку ця виписка. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що вона отримувала якусь картку і був відкритий картковий рахунок. При цьому розрахунок заборгованості починається з 15.02.2013 року, в той час як позивач зазначає, що кредит був наданий 30.01.2014 року. Крім того, зазначає, що вказаний кредитний договір від 30.01.2014 року погашений, в підтвердження чого надала виписки з банку про закриття даного кредиту ще 03.10.2014 року. 29.05.2019 року АТ «ПриватБанк» надіслав до суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 25.11.2008 року у розмірі 37197,66 грн., вказавши у відповіді на відзив, що при генерації позовної заяви була допущена помилка, 25.11.2008 року [PERSON] стала клієнтом АТ КБ «ПриватБанк» і індентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, отримала кредитну картку «Універсальна». При укладанні договору були обговорені усі істотні умови, відповідач користувалася грошовими коштами у межах встановленого кредитного ліміту, отримуючи кошти через банкомат і здійснюючи розрахунки через термінали в касах магазинів, що неможливо без отримання картки, а також з розрахунку заборгованості і виписки про рух коштів вбачається, що відповідач частково сплачувала заборгованість за договором. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи не призначались, Згідно заяви відповідач зобов`язувалась самостійно ознайомлюватись зі всіма змінами Умов та Правил надання банківських послуг та тарифів на сайті ПриватБанку, але вона не зверталась до Банку з повідомленнями про незгоду із внесеними змінами та не ініціювала розірвання договору, користувалася коштами, а тому внесені зміни вважаються прийнятими. На підтвердження заборгованості Банк надав виписку по рахунку яка має статус первинного документа. Стосовно строків позовної давності позивач зазначає, що строк виконання зобов`язання відповідає строку дії картки. Строк дії картки визначений до останнього дня 05.2018 року, позивач звернувся до суду 28.03.2019 року, а отже до спливу строку позовної давності. У відзиві на уточнену позовну заяву від 13.06.2019 року [PERSON] зазначила, що позов є незаконним і необґрунтованим, не підлягає задоволенню, оскільки позивач не надав належних доказів надання їй кредитних коштів і отримання нею цих коштів, оригіналів кредитного договору, виписки за картковим рахунком, чим не довів наявність у неї заборгованості перед позивачем. Представник позивача просив розглянути справу у його відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечує, про що зазначив в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в задоволенні позову з урахуванням поданого нею відзиву та того, що кредит від 30.01.2014 року погашений ще 03.10.2014 року. Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до матеріалів справи - первісного позову 30.01.2014 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк для індивідуальних клієнтів, приватних підприємців і керівників корпоративних клієнтів, чим виявила бажання отримати кредитну картку, яку саме з наданої анкети-заяви не вбачається, а тому умови її надання також не відомі. Позивач зазначає, що [PERSON] умов договору не виконувала, внаслідок чого виникла заборгованість. На підтвердження заборгованості за договором від 30.01.2014 року позивачем наданий розрахунок заборгованості станом на 27.02.2019 року в розмірі 31111,55 грн., з яких заборгованість за тілом кредита-12528,92 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита-6414,58 грн., нарахована пеня за прострочення зобов`язання-9532,18 грн., нарахована пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн.-678,18 грн., штрафу (фіксована частина)-500,0 грн, штрафу(процентна складова)-1457,69 грн. В уточненій позовній заяві позивач зазначає, що з метою отримання банківських послуг [PERSON] підписала заяву б/н від 25.11.2008 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 15000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, на підтвердження чого надав заяву [PERSON] на відкриття рахунку і надання кредитної карти з сумою кредитного ліміту 500,00 грн., зі строком дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії картки. Позивач вказує, що [PERSON] не виконувала умови договору у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 15.05.2019 року становить 37197,66 грн., з яких заборгованість за тілом кредита-8714,31 грн., заборгованість за простроченим тілом кредита-10229,19 грн., нарахована пеня за прострочене зобов`язання-15028,47 грн., заборгованість за нарахованою переню за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100,0 грн.-978,18 грн., штраф (фіксована частина)-500,0 грн., штраф (процентна складова)-1747,51 грн. На підтвердження заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості за договором від 25.11.2008 року і виписку про рух коштів по карті [NUMBER] за період з 01.01.2001 року по 15.05.2019 року. Проаналізувавши надані документи, суд вважає, що позивач подав не уточнену позовну заяву, а позивач повністю змінив і предмет і підставу позову, що по суті є пред`явленням нового позову, оскільки позовні вимоги стосуються різних договорів, карткових рахунків і на підтвердження позовних вимог подані різні документи з різними сумами заборгованості. Так, первісний позов подано до суду по кредитному договору від 30.10.2014 року, де сума заборгованості складає 31111,55грн., а «уточнена» позовна заява стосується зовсім іншого договору кредиту, а саме від 25.11.2008 року, де сума заборгованості складає 37197,66грн. Відповідно до ч.3 ст.49 ЦПК України у справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі шляхом подання письмової заяви. Виходячи з загальних положень ЦПК України підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача. Необхідність у зміні предмету позову може виникати тоді, коли початкові вимоги позивача не дають йому можливості задовольнити свої інтереси. Зміна предмету цивільного позову можлива у такі способи: 1) заміна одних позовних вимог іншими; 2) доповнення позовних вимог новими; 3) вилучення деяких із позовних вимог; 4) пред`явлення цих вимог іншому відповідачу в межах спірних правовідносин. Підстава позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, які об`єктивуються у поданих доказах. Зміна підстави адміністративного позову можлива у такі способи: 1) заміна одних фактичних чи правових підстав позову іншими; 2) доповнення фактичних чи правових підстав новими; 3) вилучення деяких із зазначених фактичних чи правових підстав. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Позивач може змінити або підставу, або предмет позову. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Верховний Суд вказує, що якщо в процесі розгляду справи повністю змінюються підстави й предмет позову, то це слід розглядати як нові позовні вимоги, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Зокрема, такий правовий висновок надано Верховним Судом у рішенні від 13.03.2018 року в справі №916/1764/17. Враховуючи вищевказане, суд вважає, що заява позивача не відповідає вимогам ст.49 ЦПК України, оскільки позивач змінює не тільки предмет, але й підстави позову і її слід розглядати як новий позов з новими позовними вимогами, які мають бути оформлені письмовою заявою у відповідності з ЦПК України і одночасною відмовою від раніше заявлених вимог. Крім того, вона подана 29.05.2019 року, тобто після того, як відбулися судові засідання 25.04.2019 року та 23.05.2019 року. Таким чином, суд вважає, що «уточнену» заяву слід залишити без розгляду, оскільки по суті вона є новим позовом, і розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, враховуючи, що позивач не відмовився від раніше поданого позову. При цьому позивач не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку. Вивчивши надані сторонами докази за позовними вимогами про стягнення заборгованості по кредитному договору між АТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] від 30.01.2014 року у розмірі 31111,55 грн., суд вважає, що вказані вимоги не підлягають задоволенню. Відповідно до наданої на запит суду інформації АТ «ПриватБанк» повідомив, що 30.01.2014 року [PERSON] фізичній особі-підприємцю було відкрито рахунок № [NUMBER] , який був закритий 03.10.2014 року та закриті всі корпоративні картки(а.с.55-56). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.ч. 1, 2 ст.12 ЦПК). Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за картковим рахунком від 30.01.2014 року зобов`язання у [PERSON] відсутні, позивач не підтвердив належними доказами наявність заборгованості за договором від 30.01.2014 року, а отже позов є безпідставним. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмові в позові покладаються на позивача.

Outcome: dismissed