Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить суд стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 05.10.2005 року у розмірі 26918,75 грн., посилаючись на те, що 05.10.2005 року відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач вказує, що ним умови кредитного договору були виконані належним чином, але відповідач ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань, а тому просить суд позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав до суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглядати справу за відсутності представника банку, надав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не направив. При цьому, відповідач надав через канцелярію суду заперечення на позов, в яких просив суд застосувати строки позовної давності та у задоволенні позовних вимог банку відмовити. За цих обставин, суд на підставі ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на заяву позивача, визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору б/н від 05.10.2005 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, що підтверджується його підписом у заяві. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично пролонговується на такий же термін. Відповідно до п.6.5 Умов надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п.6.6 Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобов'язань за договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п.8.6 Умов надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Згідно з ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишився, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Своїх зобов'язань за договором відповідач не виконує, у зв'язку з чим станом на станом на 14.01.2014 року має заборгованість 26918,75грн., яка складається з: 3255,83 грн. - заборгованість за кредитом; 21904,88 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до пункту 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1258,04 грн. - штраф (процентна складова). В свою чергу, як вбачається з розрахунку заборгованості за договором б/н від 05.10.2005 року, наданого до суду банком, прострочена заборгованість за кредитом почала утворюватись ще в грудні 2005 року, а останній платіж по погашенню кредитної заборгованості (по процентах) був здійснений [PERSON] 16.12.2006 року. Крім того, як вбачається з заяви, яка разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між відповідачкою та Банком Договір, кредитна картка видавалась 05.10.2005 року [PERSON] на наступних умовах: тип картки - Visa Elektron, валюта - гривня, строк дії картки - 3 роки, тип кредитного ліміту - фінансовий фіксований, сума кредитного ліміту - 5000,00 трн., базова відсоткова ставка - 4% на місяць із розрахунку 360 днів на рік, строк дії кредитного ліміту 06.2008 року, порядок погашення заборгованості: щомісячно рівними платежами у розмірі 7% от суми витрат. Відповідно до п. 5.4. Умов та правил надання банківських послуг (розділ ІІ Правила користування платіжною карткою) строк погашення за кредитом (кредитний ліміт, кредитна лінія) по платіжних картках без встановленого Мінімального обов`язкового платежу, проводиться в наступному порядку: строк погашення процентів за кредитом - щомісячно за попередній місяць, строк погашення кредиту - у повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці (у полі MONTH). Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), а позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (п. 1 ч. 1 ст. 258 ЦК України). За правилами статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За правилами статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права, або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язанням з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається із спливом строку виконання. Згідно з вимогами ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Відповідно до ст. 262 ЦК України заміна сторони у зобов`язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У справі, яка розглядається, судом встановлено, що згідно з умовами кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами (щомісячними платежами) в розмірі та в строки, визначені Правилами повернення кредиту та щомісячно сплачувати проценти за користування кредитом. Оскільки умовами договору встановлені окремі самостійні зобов'язання, які деталізують обов'язок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обов'язку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, оскільки за умовами договору погашення кредиту повинно здійснюватись позичальником кожного місяця за попередній місяць, початок позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобов'язань. Отже, аналізуючи умови договору сторін та зміст зазначених правових норм, слід дійти висновку про те, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежа. Відповідно до Правового висновку Верховного Суду України по справі про стягнення заборгованості за кредитним договором від 6.11.2013 року по справі за №6-116цс13 - перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 3 та ч. 4 ст. 267 ЦК України). Враховуючи викладене, а також, що [PERSON] заявила про пропуск позивачем строків позовної давності та просила суд застосувати ці строки, з урахуванням того, що з позовом банк звернувся до суду лише 27.01.2014 року, суд вважає, позивач пропустив строк позовної давності звернення до суду, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Відповідно до ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 224 - 226 ЦПК України, ст. ст. 554, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд -

Outcome: dismissed