overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

У серпні 2014 р. [PERSON] І [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], яким просили визнати дійсним договір, укладений на товарній біржі, за яким вони купили квартиру [ADDRESS], посилаючись на те, що усі умови цього договору виконані. В судовому засіданні в якості третьої особи залучений [PERSON]. Позивачі [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримали, погодились на заочний розгляд справи. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд, заслухавши пояснення позивачів та третьої особи, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання про необхідність позов задовольнити. Відповідно до копії договору купівлі-продажу № 719 оформленого 28 березня 2002 р. товарною біржею "Українська біржа нерухомості", [PERSON] продав, а [PERSON], [PERSON], яка діяла від свого імені та від імені неповнолітнього сина [PERSON] купили квартиру [ADDRESS]. Договір нотаріально не посвідчувався, але сторонами фактично виконаний і право власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] на дану квартиру зареєстровано БТІ 11 квітня 2002 р. згідно реєстраційного посвідчення до договору купівлі-продажу /а.с. 14/. Позивачі [PERSON] і [PERSON] та третя сооба - [PERSON], згідно довідки форми № 3 мають зареєстроване місце проживання в даній квартирі (а.с.30). Відповідно до ст. 47, 227 ЦК УРСР договір купівлі-продажу нерухомості, що не посвідчений нотаріально, може бути визнаний судом дійсним, якщо однією стороною він виконаний повністю або частково, а друга сторона ухиляється від його нотаріального оформлення. З наведених обставин вбачається, що договір виконано повністю, претензій одна до одної з приводу його виконання сторони не мають, а тому,позов можливо задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову вказує, що 02 серпня 1997 року між нею та відповідачем Старокостянтинівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницької області зареєстровано шлюб (актовий запис №152), від якого у них [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Вказує, що через різні характери та погляди на життя між ними втрачено взаєморозуміння, відповідач нехтує сімейними цінностями, провокує скандали та сварки, свідками яких стають їхні діти, допускає фізичні образи, а тому сім"я фактично припинила своє існування й відновлення стосунків неможливе, через що просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у наданий судом строк, примирення між нею та відповідачем не відбулося. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, до суду не з"явився, причини неявки суду не повідомив. Заслухавши позивачку, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 02 серпня 1997 року між [PERSON] та [PERSON]. зареєстровано шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб, виданим 02 серпня 1997 року відділом реєстрації актів громадянського стану Старокостянтинівського районного управління юстиції Хмельницької області (актовий запис №152). Від шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON], а [INFO] - син [PERSON]. Між сторонами тривалий час існують непорозуміння, з липня 2014 року вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства. Наданий судом строк на примирення позитивних наслідків не дав, сторони не примирились. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки, й розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, а також враховуючи, що наданий судом строк на примирення позитивних результатів не дав, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

у серпні 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування заяви про забезпечення доказів [PERSON] зазначила, що сторонами, які перебували у шлюбі, у 2005 році придбано автомобіль "Chevrolet", вартість якого становила 85 000, 00 грн., а у 2008 році моторолер МХ 250 S, вартість якого становила 12 750, 00 грн. На даний час документи на вказані транспортні засоби знаходяться у відповідача, який відмовляється добровільно надати їх позивачці, мотивуючи свою відмову тим, що позивачка не має прав на них, оскільки на момент придбання автомобіля та моторолера не працювала. Посилаючись на вищевикладені обставини [PERSON] просила суд витребувати у Управління ДАІ ГУ МВС України в м. Києві інформацію щодо дати реєстрації автомобіля Chevrolet, д.н.з. [NUMBER] та моторолера МХ 250 S, д.н.з. [NUMBER], номер шасі [NUMBER]; чи знімався автомобіль д.н.з. [NUMBER] та моторолер МХ 250 S, д.н.з. [NUMBER], номер шасі [NUMBER] за державного обліку [PERSON] або іншими особами, якщо знімався та коли, на яку фізичну або юридичну особу вын був зареєстрований. Згідно ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. У зв'язку із вищевикладеним, суд прийшов до висновку, що заява [PERSON] про забезпечення доказів підлягає задоволенню. Враховуючи викладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просила шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 18.04.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управління юстиції, актовий запис №139 - розірвати, після розірвання шлюбу прізвище собі залишити "[PERSON]". У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.17), надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.10), позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с.16), надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності (а.с.18), проти задоволення позовних вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 18.04.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управління юстиції, актовий запис №139 (а.с11). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей -синів [PERSON], [INFO] (а.с.6), [PERSON], [INFO] (а.с.7), [PERSON], [INFO] (а.с.8). Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують, сімейні відносини припинені тривалий час, домашнього господарства не ведуть. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дітей сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. З'ясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально - правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-18 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON], мотивуючи його тим, що 05 лютого 1994 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Очеретянською сільською радою Червоноармійського району Житомирської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 1. Від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. На протязі останніх декількох років відносини між ними погіршилися, оскільки відповідач порушує подружню вірність, влаштовує сварки, ображає її нецензурними словами, принижує, має іншу жінку. Подальше перебування у шлюбі є неможливим, так як між ними зникли почуття кохання, поваги та взаєморозуміння, тому враховуючи наведене, просить суд шлюб з відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище "[PERSON]", дочку [PERSON], [INFO] на подальше виховання залишити біля неї та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судовому засіданні свій позов підтримала повністю та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та не заперечував щодо їх задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому вважає ухвалити рішення про його задоволення. Задовольняючи позовні вимоги суд вважає, відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивачки понесені нею та документально підтверджені судові витрати в сумі 243, 60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

У серпні 2014 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її матері - [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви зазначила, що її мати страждає психічним захворюванням, є інвалідом другої групи у зв'язку з психічним захворюванням, внаслідок захворюваннявона не розуміє значення своїх дій, у зв'язку з чим заявниця просить визнати її недієздатною. У судовому засіданні заявниця просила задовольнити заяву в повному обсязі. Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Ленінському району просила задовольнити заяву в повному обсязі. Заслухавши учасників процесу, дослідивши та оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження заявниці серії [NUMBER], виданим 29.11.1990р. Ленінським відділом ЗАГСу м. Запоріжжя, актовий запис №2971. [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою [ADDRESS], є співвласником зазначеної квартири, разом з нею зареєстрована та проживає заявниця [PERSON], що підтверджується довідкою МКП "Основаніє" від 28.08.2014р. №244483, відмітками у паспорті. Згідно з актом амбулаторної судово-психіатричної експертизи №27 від 15.01.2015р., [PERSON] на диспансерному обліку у лікаря-психіатра перебуває з 1999 року, неодноразово лікувалася стаціонарно (всього 21 госпіталізація). [PERSON] виявляє ознаки психічного розладу у формі параноідної шизофренії, безперервний перебіг, змішаний дефект, в силу чого вона не може розміти значення своїх дій і керувати ними. Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Згідно ч.1 ст. 41 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. З урахуванням встановлених обставин справи, заява [PERSON] про визнання [PERSON] недієздатною є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

У серпні 2014 року Банк пред"явив позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитною лінією, який мотивував тим, що 26.11.2012 року між Банком і [PERSON] було укладено кредитну угоду на суму 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку . Зазначений кредит [PERSON] отримала 26.11.2012 року, що стверджується заявою на видачу кредиту. Проте взяті зобов'язання відповідачка в повній мірі не виконала і станом на 23.05. 2014 року має заборгованісь 9972,50 грн., яка складається з наступного: 2427,50 грн. - тіло кредиту, 2550,00 грн. - прострочене тіло кредиту,4995,00 грн.- заборгованість за комісіями. На письмові вимоги Банку про усунення порушень умов Договору відповідачка не реагує, заборгованості не погасила, від виконання взятих на себе зобов'язань відмовляється, в зв'язку з чим Банк за захистом своїх прав вимушений звернутись з цим позовом до суду, який просить ухвалити рішення про стягнення із [PERSON] суми заборгованості за кредитним договором, а саме 9972,50 грн., а також судові витрати по справі. В судове засідання представник Банку не з"явився, надіслав до суду заяву, в якій просить справу по суті розглянути у відсутності представника Банку, позов підтримує повністю. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча завчасно повідомлялася про час і місце слухання справи, в зв'язку з чим суд ухвалив постановити у справі заочне рішення. Розглянувши заяву представника Банку, дослідивши матеріали справи, суд уважає позов обгрунтованим, який підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що Банк надав [PERSON] кредит на суму 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Взяті на себе зобов'язання відповідачка не виконала, кредитні кошти на погашення кредиту в обумовлені строки і відсотки за користування кредитом щомісячно не сплачувала і відповідно до розрахунків, наданих Банком до позовної заяви, заборгованість по кредиту становить 9972,50 грн., з яких: 2427,50 грн. - тіло кредиту, 2550,00 грн.-прострочене тіло кредиту , 4995,00 грн.- заборгованість за комісіями . Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Судом доведено неналежне виконання відповідачкою взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суми позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язаня, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності зі ст.88 ЦПК України судові витрати по справі, які складаються з 243,60 грн. судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі викладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

У серпні 2014 року до Березанського міського суду Київської області із позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, звернулася [PERSON] Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона з дочкою [PERSON] та відповідач зареєстровані у [ADDRESS]. Вказана квартира не приватизована. 22 серпня 2012 року шлюб між сторонами було розірвано і з листопада 2013 року відповідач не проживає у вищевказаній квартирі, хоча залишається бути у ній зареєстрованим. Де його фактичне місце проживання позивачеві невідомо. Тому [PERSON] просила суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування зазначеною квартирою, оскільки він не проживає у ній без поважних причин понад шість місяців. У судовому засіданні позивач підтримала свої позовні вимоги в повному обсязі, обґрунтувавши їх доводами, викладеними у позовній заяві. Представник третьої особи проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач до суду не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин, врахувавши думку учасників судового розгляду, судом прийнято рішення про можливість розгляду справи за відсутності відповідача та про здійснення судового розгляду справи у заочному порядку. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] знаходиться на балансі КП «ЖПП», відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] (а.с. 36). У цій квартирі зареєстровані - [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 15). Згідно з актами обстеження житлового-побутових умов [PERSON] [ADDRESS] від 10 грудня 2013 року, 20 січня 2014 року, 21 лютого 2014 року, 20 березня 2014 року, 24 квітня 2014 року, 20 травня 2014 року - у вказаній квартирі фактично проживають лише [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6-11). Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] не проживає за адресою свого місця реєстрації з грудня 2013 року. Поважних причин не проживання [PERSON] у вказаній квартирі суду наведено не було. Отже, аналізуючи у сукупності здобуті в ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, а саме визнання [PERSON] таким, що втратив право користування вищезазначеною квартирою з підстав відсутності понад шість місяців за адресою реєстрації без поважних причин. Судові витрати позивач просила покласти на неї. На підставі ст. 71 ЖК України, ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила розірвати шлюб укладений між позивачем та відповідачем 04 жовтня 2008 року, який зареєстрований Відділом РАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1592. Від шлюбу вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося і поновлювати їх позивачка не має наміру. Фактичні шлюбні відносини припинені з січня 2014 року. Донька [PERSON], [INFO], проживає та знаходиться на утриманні у позивачки. Суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна відсутні. Зважаючи на вищенаведене позивачка просила суд розірвати шлюб та в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повній мірі.В подальшому в судове засідання не з"явилась, подавши через канцелярію суду заяву у якій просила проводити судовий розгляд у ії відсутності, підтримавши позов. Відповідач просив надати час на примирення два тижні. В подальшому , будучи повідомлений належним чином , в судове засідання не з"явився. Таким чином, суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, між позивачкою та відповідачем було зареєстровано шлюб 04 жовтня 2008 року, який зареєстрований Відділом РАЦС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1592. Від шлюбу вони має малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинилося, і поновлювати їх позивачка не має наміру. Судом встановлено, що між сторонами не склалося нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть,шлюб носить формальний характер. Спроби відновити шлюбні відносини до позитивного результату не призвели. За таких обставин суд вважає, що збереження сім'ї сторін є неможливим, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-15 00:00:00

У серпні 2014 року позивач звернулася до суду з названою вище позовною заявою в якій зазначає, що вона знаходиться з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 10 серпня 2001 року. Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з відповідачем по справі сімейні стосунки припинені по причині відсутності між ними взаємного порозуміння та поваги друг до друга, що призвело до частих скандалів і припинення сімейних стосунків, до втрати почуття любові один до одного. Позивач вважає, що подальше сумісне життя і збереження сім`ї з відповідачем є не можливим. Майнового спору між ними не має, а дочка залишиться проживати разом з позивачкою. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила позов задовольнити. В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти розгляду справи у заочному проваджені не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про одержання судової повістки, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 10 серпня 2001 року, шлюб був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районного управління юстиції м. Миколаєва, актовий запис № 261 (а.c.3). Від даного шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). Після розірвання шлюбу дитина залишиться проживати разом з позивачкою. У відповідності до ст.ст. 110-112, 114 СК України суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що збереження спільного життя подружжя та шлюбу суперечить інтересам один одного це має істотне значення, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, ЗУ " судовий збір" суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 грн. в зв`язку з тим, що позивач був звільнений від сплати судових витрат при зверненні до суду.

Outcome: approved