Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

Позивач 18.11.2013 р. звернувся до суду з позовом до Ліквідатора Фізичної особи-підприємця [PERSON], арбітражного керуючого Погребняк Олександра Сергійовича про визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він став переможцем аукціону з придбання лоту № 229 - квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], що належала ФОП [PERSON] за результатами проведення аукціону, що підтверджується Протоколом проведення аукціону № 2 від 16.01.2013 року. Відповідач ухилився від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу даного нерухомого майна, тому просить суд визнати за ним право власності на нерухоме майно - квартиру, розташовану за адресою:[ADDRESS]. 20.11.2013 року ухвалою Селидівського міського суду Донецької області відмовлено у відкритті у відкритті провадження по справі за позовом по даній справі. 20.12.2013 року ухвалою Апеляційного суду Донецької області ухвалу Селидівського міського суду Донецької області скасовано ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 20.11.2013 року та передано питання на новий розгляд до Селидівського міського суду Донецької області. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, у судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 13.09.2011 року ухвалою Господарського суду Донецької області призначено ліквідатором по справі № 27/35Б про банкрутство Фізичної особи - підприємця [PERSON] м. Селидове, арбітражного керуючого Погребняка Олександра Сергійовича (ліцензія серії [NUMBER], ідентифікаційний номер - [NUMBER], місце проживання [ADDRESS]). Згідно протоколу № 2 ведення аукціону за методом зниження вартості з реалізації майна ФОП [PERSON], [PERSON] визнано переможцем аукціону з продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS]. Переможець в аукціоні зобов,язаний сплатити за придбане майно 25200 грн. без НДС, без попередньої сплати 10% гарантійного внеску, протягом 30 календарних днів з часу підписання даного протоколу, шляхом внесення грошових коштів у касу. Продавець та покупець зобов,язані укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу нерухомого майна. Проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилався як на підставу своїх вимог, дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України - якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", суду, вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню дійсним, необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК України пов,язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов,язків для сторін. За правилами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які послався [PERSON], як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний звязок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на нерухоме майно є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: dismissed