Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

01 вересня 2017 року ПАТ КБ «Приват Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги мотивував тим, що 19 жовтня 2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої остання отримала кредит у розмірі 12 851 грн. 12 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами, тарифами складають між нею та Банком кредитний договір. Відповідно до Умов договору погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідачка надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Однак, в порушення умов договору відповідачка свої зобов'язання щодо своєчасного погашення кредитних коштів належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 14 серпня 2017 року у неї виникла заборгованість по кредиту в сумі 12 527 грн. 94 коп., яка складається з наступного: 10 810 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом, 828 грн. 26 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 889 грн. 25 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Посилаючись на те, що [PERSON] у добровільному порядку не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів, процентів та штрафів, ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з даним позовом. В судове засідання представник позивача не з'явився, надіславши письмову заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі та визнання позову. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 та частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зі змісту ч. 1 ст. 530 ЦК України випливає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.. За змістом ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. На підставі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Судом встановлено, що 19 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «ПриватБанк» із заявою про видачу строкового кредиту у сумі 12 851 грн. 12 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими Умовами та правилами, тарифами складають між ним та Банком кредитний договір (а. с. 5). Зі змісту п. 2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт вбачається, що Банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 12 851 грн. 12 коп. на строк 24 місяці, з 19 жовтня 2016 року по 22 жовтня 2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 12 851 грн. 12 коп. в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків в розмірі 2,0% щомісячно на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначених у заяві, Умовах та правилах строки. Відповідно до Генеральної угоди погашення заборгованості здійснюється у наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, а також інших витрат відповідно з Умовами та правилами. Дата останнього погашення повинна бути не пізніше визначеної дати. Пунктом 2.2 угоди передбачено, що відповідно до ст.ст. 212, 611, 651 Цивільного кодексу України за порушення позичальником строків погашення заборгованості, вказаних у цій Генеральній угоді, Умовах та правилах, більше ніж на 31 день, по зобов'язанням, строк яких не настав. Сторони узгодили, що строк повернення кредиту вважається 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченим. У відповідності до п. 2.3 вказаної угоди для надання послуг, Банк надає позичальнику платіжну картку відповідно до п. 2.1 Генеральної угоди. За змістом п. 2.5 позичальник зобов'язаний повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно із Генеральною угодою, Умовами та правилами. На підставі п. 2.7 угоди, датою укладення кредитного договору є дата підписання даної Генеральної угоди. З п. 2.8 Генеральної угоди вбачається, що при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує Банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожний день прострочення (а. с. 6). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу банку виконати зобов'язання з повернення Кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а. с. 7-30). Відповідачка не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Згідно наданого ПАТ КБ "ПриватБанк" розрахунку, станом на 14 серпня 2017 року заборгованість за кредитом у [PERSON] становить 12 527 грн. 94 коп., яка складається з наступного: - 10 810 грн. 43 коп. - заборгованість за кредитом, - 828 грн. 26 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, - 889 грн. 25 коп. - заборгованість за пенею та комісією. Розмір заборгованості за кредитним договором б/н від 19 жовтня 2016 року підтверджується умовами договору та розрахунком позивача (а. с. 4). Зазначену заборгованість відповідачка відмовляється добровільно сплатити у зв'язку з чим позивач просить стягнути вищевказану заборгованість та судовий збір. Аналізуючи зібрані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача грунтуються на нормах чинного цивільного законодавства та кредитного договору, оскільки [PERSON] не виконала взяте на себе зобов'язання згідно з умовами договору щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Позивачем при подачі позову були сплачені судові витрати, а саме судовий збір в сумі 1 600 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 17 серпня 2017 року (а. с. 1). Тому суд стягує з відповідачки на користь позивача сплачені ним судові витрати, оскільки відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved