Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулася [PERSON] з позовом до Слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області про звільнення майна з-під арешту. Свої позовні вимоги позивач обгрунтувала наступним. 10 квітня 2013 року Одеською філією Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство «Юстиція» було проведено аукціон по реалізації рухомого майна, а саме: автомобіля марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], 2006 року випуску, який належав на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого 15.12.2006 р. РЕВ 1-го МРВ ДА1 ГУ УМВС України в Одеській області, [PERSON]. За результатами проведення аукціону, позивачка - [PERSON] стала переможцем та придбала зазначене вище рухоме майно, що підтверджується протоколом № 10/068/13/3 від 10.04.2013 р. Квитанціями № 11 від 27.03.2013 p., № 83 від 18.04.2013 р. та № 85 від 18.04.2013 р. позивачем було сплачено повну вартість за придбаний автомобіль в загальному розмірі 39 200 грн. Придбаний вказаний автомобіль марки CHEVROLET моделі AVEO SF48Y, державний номер - [NUMBER], їй, як новому власнику, було передано. Позивач вказує, що, коли вона звернулася до РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ УМВС України в Одеській області, з заявою про зняття з реєстраційного обліку придбаного транспортного засобу, а саме автомобіля марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y, державний номер [NUMBER], їй було відмовлено в прийнятті заяви та зняття з реєстраційного обліку, у зв'язку з наявністю арештів та розшуків накладених на зазначений транспортний засіб за зобов'язаннями, або у зв'язку з іншими обставинами попереднього власника [PERSON]. На момент її звернення, за інформацією РЕВ, на зазначений транспорт, були накладені наступні арешти та розшуки, а саме: арешт слідчого управління Головного управління МВС України в Одеській області від 23.11.2009 року на все майно колишнього власника автомобіля [PERSON], розшук автомобіля марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y, державний номер [NUMBER]. Позивач вважає, що після придбання на аукціоні автомобіля «CHEVROLET» моделі «AVEO SF48Y», державний номер [NUMBER] номер шасі [NUMBER], 2006 року випуску, та отримання свідоцтва про належність їй права власності на вказаний автомобіль марки CHEVROLET моделі А SF48Y, державний номер [NUMBER], посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] 26 вересня 2013 року за реєстровим № 4521. Після отримання зазначеної інформації, позивач 16 жовтня 2013року звернулася з письмовою заявою до СУ ГУМВС України в Одеській області щодо скасування арешту від 23.11.2009 року та розшуку від 21.11.2009 року, накладених слідчим управлінням Головного управління МВС України в Одеській області. Позивач вказала, що відповіді від відповідача на її заяву, вона не отримала. На думку позивача, існування зазначених арештів та розшуків, порушують її право нового власника зазначеного транспортного засобу та перешкоджають користуванню, розпорядженню належного їй нерухомого майна. На підставі вищевикладеного, позивач просить скасувати арешт, накладений слідчим управлінням Головного управління МВС України в Одеській області від 23.11.2009 року на транспортний засіб автомобіль марки CHEVROLET моделі AVEO SF48Y, державний номер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], 2006 року випуску; скасувати розшук, накладений слідчим управлінням Головного управління МВС України в Одеській області від 21.11.2009 року на транспортний засіб автомобіль марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y, державний номер [NUMBER]. номер шасі [NUMBER], 2006 року випуску; звільнити з під арешту та розшуку належний їй - [PERSON], автомобіль марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y, держномер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], 2006 року випуску, на підставі свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 26 вересня 2013 року; направити рішення для виконання до РЕВ 1-го МРВ ДАІ ГУ У МВС України в Одеській області (центр № 1 з надання послуг, пов'язаних з використанням втотранспортних засобів з обслуговування міста Одеси) за адресою м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5; направити рішення для виконання до Управління ДАІ ГУМВС України в Одеській області за адресою м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5. Позивач у судове засідання не прибув, надав заяву до суду, в якій підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та розглянути справу без його участі. Представник відповідача у судове засідання не прибув, надав до суду заперечення, у яких зазначив наступне. Позивачка обґрунтовує свої вимоги до Слідчого управління наявністю арешту, накладеного під час розслідування кримінальної справи № 1200900141, але 26.03.2010 року Біляївським районним судом Одеської області по вказаній справі винесено вирок, на підставі якого в подальшому виконавчою службою було проведено аукціон. Про зазначене свідчить супровідний лист СУ Головного управління від 07.05.2014; лист прокуратури Одеської області щодо направлення зазначеної кримінальної справи до Біляївського районного суду Одеської області від 31.12.2009р., вирок Біляївського районного суду Одеської області від 26.03.2010 та ухвала апеляційного суду Одеської області від 04.11.2011 року. Також, у запереченні зазначено, що 16.10.2013р. представник [PERSON] звертався до СУ Головного управління з заявою, на яку 06.11.2013р. за № 4/1-1265, йому було надано ґрунтовну відповідь та роз'яснено про необхідність звернутись до суду, який безпосередньо приймав рішення щодо конфіскації майна в дохід держави, а саме: Біляївський районний суд Одеської області. На підставі викладеного, відповідач вказав на безпідставність та необґрунтованість позову [PERSON], а тому просив в його задоволенні відмовити в повному обсязі. (а.с.33-34). Виходячи з зазначеного, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі доказів, наданих сторонами та тих, що є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи та надані до суду докази, повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлено, що в провадженні Слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області знаходилась кримінальна справа № 1200900141 по обвинувачуванню [PERSON]. У ході розслідування вказаної кримінальної справи 23 листопада 2009 р., слідчим, з метою забезпечення виконання вироку, в частин конфіскації майна, відповідно до вимог ст. ст. 125, 126 Кримінально-процесуального кодекс України, було винесено постанову про накладення арешту на майно підозрюваного [PERSON]. По зазначеній справі було затверджено обвинувальний висновок, та відповідно до вимог ст.232 КПК України, згідно супровідного листа, кримінальна справа № 1200900141 по обвинувачуванню [PERSON], була направлена для розгляду до Біляївського районного суду м. Одеси. (а.с.31). Відповідно до вироку від 26.03.2010 року, [PERSON], засуджено до 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. (а.с.28-30). Зазначений вирок Ухвалою апеляційного суду Одеської області, залишено без змін. (а.с.26-27). Згідно Протоколу №10/068/13/3, 10 квітня 2013 року було проведено аукціон автомобіля марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y, державний номер [NUMBER], переможцем якого визнано [PERSON].(а.с.5). Відповідно до свідоцтва, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 26 вересня 2013 року, [PERSON] належить на праві власності автомобіль марки CHEVROLET модель AVEO SF48Y, держномер [NUMBER], номер шасі [NUMBER], 2006 року випуску, зазначений автомобіль раніше належав [PERSON], (а.с.6). Згідно відповіді Слідчого управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області від 06.11.2013 року позивачу, їй роз'яснено, що вона з метою вирішення питання щодо скасування арешту та розшуку автомобілю може звернутись до суду, який безпосередньо прийняв рішення по конфіскації майна в дохід держави.(а.с.32). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст.124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини. Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково. При цьому, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися, як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обгрунтовують ці вимоги і заперечення. Проте, позивач не надав суду доказів, що його право було порушено, в результаті протиправних дій відповідача, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє позивача можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково. З матеріалів справи вбачається, що наведені позивачем докази не підтверджують протиправних дій відповідача. Згідно норм ЦПК України, відповідачем може бути особа, яка має відповідати за позовом. Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27 серпня 1976 р. "Про судову практику в справах про виключення майна з опису", - відповідачами у таких справах є боржник та особа, в інтересах якої накладено арешт на майно. У тих випадках, коли опис проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач притягується відповідна державна податкова інспекція. Наразі кримінальна справа розглянута судом, Слідче управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Одеській області є неналежним відповідачем у цій справі, а її службові особи позбавлені можливості приймати будь-які рішення щодо спірного майна, оскільки кримінальна справа передана до суду. Відповідно до ст. 324 КПК України, суд при постановленні вироку вирішує питання щодо майна, описаного для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Згідно зі ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує рішення лише на тих доказах, які були досліджені в судовому засіданні. Суд дійшов до висновку, що вищевикладене є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позовних вимог позивача до вказаного відповідача. Така ж правова позиція викладена в рішенні апеляційного суду Одеської області від 26.02.2014 року по справі №521/5095/13ц, яким у задоволенні позовних вимог про звільнення майна з-під арешту, відмовлено. Отже, виходячи з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи та системного аналізу наведених норм права, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить із того, що звернення до суду позивача викликано не порушенням його прав зазначеним відповідачем. У зв'язку із висновком суду щодо відмови у задоволенні відповідного позову, стягнення понесених та документально підтверджених судових витрат позивача з відповідача, присудженню не підлягає.

Outcome: dismissed