Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до відповідача Комунального підприємства Сарненської міської ради «Екосервіс», в якому з посиланням на обставини самостійної утилізації сміття просив визнати протиправною та скасувати заборгованість в розмірі 3027 грн., нараховану відповідачем станом на 19 квітня 2021 року на підставі договору № 1395 від 1 липня 2013 року. Зазначив, що договору не укладав, підпис від імені споживача не належить йому, а тому вважає його неукладеним. Про наявність договору дізнався після видачі Сарненським районним судом судового наказу про стягнення з нього 1866,32 грн. заборгованості на користь відповідача. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням сторін, заперечення проти такого порядку від відповідача не надходило, від його представника надійшов відзив на позов, в якому він позовні вимоги не визнав. Зазначив, що обставини надання ним комунальних послуг позивачеві, встановлені судовим наказом, який позивач не оскаржив, не підлягають доказуванню. Відповідач надає послуги за графіком, позивач не зазначив, куди здійснює утилізацію сміття, не довів, що підпис на договорі не належить йому. Відповідь на відзив позивач не надав. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази, давши їм оцінку, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд прийшов до наступного висновку. Відповідно до положень статті 12 Закону України від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII "Про житлово-комунальні послуги", який застосовується до спірних правовідносин, які виникли між сторонами після набрання ним чинності та тривають, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Доводи позивача про неукладення з відповідачем договору судом не приймаються до уваги, оскільки у відповідності до вимог ст. 25 Закону № 2189-VIII зобов`язання укласти договір про поводження з побутовими відходами з особою, визначеною у встановленому законодавством порядку, лежить на споживачеві таких послуг. Будь-яких фактичних даних про звернення до відповідача із заявами про укладення договору чи про відмову від надання послуг та укладення договору з іншими суб`єктами, позивач [PERSON] суду не надав, його посилання на самостійну утилізацію сміття є безпідставними. Письмовими розрахунками відповідача та щомісячними рахункамифактурами підтверджується розмір заборгованості [PERSON] за надані послуги в сумі 2506,76 грн. станом на серпень 2020 року та в сумі 3147,20 грн. станом на квітень 2021 року. Наявність заборгованості позивача перед відповідачем за надані послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів на суму 1866 грн. 32 коп. встановлені судовим наказом Сарненського районного суду Рівненської області від 12 грудня 2019 року, який набрав чинності 7 серпня 2020 року, судовий наказ вручений [PERSON] 11 серпня 2020 року. Суд вважає, що вимога позивача про визнання протиправною та скасування нарахованої йому заборгованості за вивезення та захоронення твердих побутових відходів не передбачена законом як спосіб захисту порушеного права, визначений ст. 16 ЦК України, позивач вправі заперечувати обставини правомірності частини нарахувань при винесенні судового наказу з наданням відповідних доказів, однак правом на його скасування боржник у встановлений строк не скористався, про свій намір поновлювати строки для таких дій на час розгляду справи не заявив. За вказаних обставин суд не вбачає правових підстав для задоволення позовних вимог у спосіб, заявлений позивачем, позов є безпідставним, у його задоволенні слід відмовити. На під ставі викладеного, ст. 16 ЦК України, ст.ст. 82, 263, 265 ЦПК України, -

Outcome: dismissed