Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

Вказуючи на те, що 14 квітня 2015 року третьою особою - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] видано виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості в сумі 115034,38 грн. за кредитним договором № SURXRRX07370068 від 04. 04. 2007 року укладений між позивачем та відповідачем ПАТ КБ Приват Банк. Потім, цей виконавчий напис було направлено на примусове виконання до Диканського районного відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області та стягнення боргу було проведено за сім років десять місяців двадцять три дні за період з 04. 04. 2007 року по 27. 02. 2015 року. Але, при видачі виконавчого напису нотаріусом всупереч вимогам чинного законодавства не були перевірені боргові зобов'язання позивача належним чином, тобто позивач зазначає що жодної вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором відповідачем позивачу не надсилалось разом з тим позивачу не надсилалось, повідомлень від нотаріуса не надходило. Крім цього, представник позивача зазначає що відповідачем ПАТ КБ Приват Банк не було надано всіх необхідних документів нотаріусу, які підтверджують безспірність заборгованості позивача для вчинення виконавчого напису нотаріуса. У зв'язку з викладеним позивач звернувся з даним позовом до суду та просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] вчинений 14. 04. 2015 року та зареєстрований в реєстрі за № 1853 про стягнення з нього грошових коштів в сумі 115 034,38 грн. таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги позивача виходячи із змісту позовної заяви та пояснень даних нею у судовому засіданні. Представник відповідача ПАТ КБ ПриватБанк в судове засідання не з'явився, але на адресу суду надіслали заперечення на позовну заяву в якому вказав, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, який передбачає зобов'язання позивача повернути кредитні кошти до 03. 04. 2009 року. Даний договір продовжує свою дію навіть після 03. 03. 2009 року, правовідносини між сторонами тривають, оскільки грошові кошти не були повністю повернуті банку. Право вимоги на стягнення заборгованості у сумі 113 834, 38 грн. виникло у відповідача в момент вручення повідомлення про стан заборгованості клієнта, тому на думку відповідача твердження позивача стосовно пропуску 3 - річного строку з моменту настання права вимоги щодо погашення заборгованості є необґрунтованими. Крім того, важливим є те, що Умова надання споживчого кредиту за домовленістю сторін збільшено строк позовної давності до 5 років. В пунктах Договору визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до договору, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно даного договору. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в договорі. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в договорі, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже, датою 03. 04. 2009 р. в договорі № 5ІІХ1ШХ07370068 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Виконавчий напис містить необхідну інформацію відповідно до діючого законодавства. Боржнику направлялась вимога про необхідність виконання зобов'язань, та було надано можливість висловити свої заперечення щодо безспірності грошових вимог, але Боржник не висловив своєї незгоди. Крім того, нотаріус не повинен перевіряти безспірність заборгованості. Тому представник відповідача просив суд, відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не з'явилася, а на адресу суду подала письмову заяву в якій просила розгляд справи проводити в її відсутність. Представник третьої особи Диканського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області не з'явився, але на адресу суду від даного підприємства надійшов лист про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Розглянувши матеріали справи, вислухавши у судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до положень статтей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено в суді, що 14. 04. 2015 року третьою особою - приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] видано виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості в сумі 115034 грн. 38 коп. за кредитним договором № SURXRRX07370068 від 04. 04. 2007 року укладений між позивачем та відповідачем ПАТ КБ Приват Банк. Даний виконавчий напис перебуває на виконанні у третьої особи Диканському районному відділі ДВС ГТУЮ у Полтавській області по якому відповідно проводяться дії щодо його виконання. Положення ст. 18 ЦК України передбачають, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Відповідно до п. 289 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року № 20/5за заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог ст. 1050 ЦК України. Відповідно до п. 283 цієї Інструкції в редакції, яка діяла на час вчинення виконавчого напису вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту одержання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушень. Відповідно до п. 284 цієї Інструкції нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. Вчинення виконавчого напису за договором позики здійснюється з урахуванням вимог статті 1050 Цивільного кодексу України. У разі стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами, для одержання виконавчого напису подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання (Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою Кабінету міністрів України від 29. 06. 99 року № 1172). Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні»передбачено, що при вирішенні справ, пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до статтей 34, 36, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими затвердженим постановою Ради Міністрів України від 12 жовтня 1976 року N 483 Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор (з наступними змінами) і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 19 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», для виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Як вбачається з матеріалів справи ПАТ КБ «Приват Банк» було виконані вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого напису та надані всі необхідні документи для його вчинення. Таким чином, суд приходить до висновку, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не перевіряє безспірність заборгованості, не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність документів з урахуванням положень Переліку, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Така ж правова позиція закріплена в п. 10 Узагальнення судової практики з розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07. 02. 2014 року, де зазначено, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Натомість, спірність розміру заборгованості полягає в тому, що позивач може оспорити в позовному провадженні лише правильність вимог, зазначених у виконавчому напису, що позивачем здійснено не було та саме це доводить безспірність вимог відповідача, зазначених у виконавчому напису нотаріуса. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не доведено суду про наявність оскарження розміру заборгованості ні на момент вчинення виконавчого напису нотаріуса, ні на момент розгляду даної справи в суді. Отже, суд приходить до висновку, що при вчиненні виконавчого напису від 14. 04. 2015 року, приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON] діяла в межах Закону України «Про нотаріат», спірності розміру заборгованості судом не встановлено, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення позову позивача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: dismissed