Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

У серпні 2020 року представник позивача - адвокат Гордієнко Ю.П. звернувся в інтересах [PERSON] до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», в якому просив визнати виконавчий напис таким, вчинений 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., зареєстрований в реєстрі за № 8728, про стягнення з [PERSON] ( [INFO] , ідентифікаційний номер: [NUMBER] ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФІНФОРС" (код ЄДРПОУ 41717584) заборгованості за кредитним договором від 20.06.2019 року №589100-А, у загальній сумі 17 927 грн., таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 08 липня 2020 року [PERSON] отримала від приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віри Леонідівни повідомлення від 30.04.2020 «Про відкриття виконавчого провадження»; постанову про відкриття виконавчого провадження від 30.04.21020 (ВП №61952704); повідомлення від 30.04.2020 № 3754; постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 30.04.2020; повідомлення від 30.04.2020 № 37155; постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 30.04.2020 ; повідомлення від 30.04.2020 №37156; постанову про арешт майна боржника від 30.04.2020; повідомлення від 30.04.2020 №37157; постанову про арешт коштів боржника від 30.04.2020. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого від 30.04.2020 (ВП№61952704) виконавче провадження було відкрите на підставі виконавчого напису №8728, вчиненого 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимиром Вікторовичем. Стягувачем за даним виконавчим провадженням є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС». Зі слів позивача, жодних документів (будь-яких правочинів, договорів, угод, тощо) між нею та ТОВ «ФІНФОРС» не укладалося, жодні правовідносини між нею та ТОВ «ФІНФОРС», відсутні. На думку [PERSON] приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., вчиняючи 15.04.2020 року виконавчий напис №8728 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 17 927 грн. не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої відповідальності [PERSON] перед ТОВ «ФІНФОРС», а також факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат». Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Додатково пояснив, що жодного кредитного договору позивачка ні з відповідачем, ні з ТОВ «СС Лоун» не укладала. Наданий відповідачем кредитний договір нотаріально не посвідчений та не містить ні підпису [PERSON] , ні підпису директора ТОВ «СС ЛОун». Тобто немає жодних доказів укладення з позивачкою кредитного договору, за яким може бути вчинений виконавчий напис. Будь-яких претензій від відповідача з приводу погашення боргу вона не отримувала, оскільки не зареєстрована та не проживає за тією адресою, яка вказана у договорі та у виконавчому написі нотаріуса. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав 04.12.2020 року заяву, в якій зазначає, що позовні вимоги позивача є безпідставними та не мають законного обґрунтування у зв`язку з чим відповідач не визнає позовні вимоги. Представник відповідача зазначає, що не може бути присутнім на судовому засіданні у зв`язку із значним поширенням на території України пандемії коронавірусу Covid-19 та щоденним збільшенням кількості інфікованих вірусом, не заперечує щодо розгляду справи без участі представника відповідача. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л., у судове засідання не з`явилася, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином. Суд, врахувавши думку сторін, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків. З наданого відповідачем копії договору вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та [PERSON] 20.06.2019 року був укладений договір про споживчий кредит №589100-А (а.с.64-71). Відповідно до договору, [PERSON] отримала кредит у розмірі 6500 грн. зі сплатою за користування кредитом у вигляді фіксованих процентів 1,5% в день. Відповідно до графіку погашення кредиту, який викладений в договорі (а.с.70), позивач зобов`язувалася сплачувати проценти за користування кредитом у сумі 585 грн., строк кредиту вказаний 30 днів, термін платежу- до 19.07.2019 року. Згідно додаткової угоди №1 до договору від 19.07.2019 року, сторони домовились продовжити строк користування кредитом на 30 днів, термін платежу щодо повернення суми кредиту та процентів - до 18.08.2019 року (а.с.72-73). Згідно додаткової угоди від 18.08.2020 №2 строк користування кредитом продовжено до 11 днів, встановлено термін платежу щодо повернення сум кредиту та процентів -29.08.2019 року, а проценти у розмірі 2925 гр.; загальна сума, що підлягала до сплати 9425 грн (а.с.74-75). 11.03.2020 року ТОВ «ФІНФОРС» направило на адресу [PERSON] претензію із вимогою виконання зобов`язань по сплаті кредиту у розмірі 17927 грн. протягом 7 днів. Боржника попереджено, що у разі невиконання їх вимог, стягнення буде звернено на грошові кошти та всі інші активи, а справу буде передано до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, з покладеним обов`язком оплати нотаріальних послуг, державного мита та інших витрат, пов`язаних з розглядом справи (а.с.85). Претензія була направлена [PERSON] на адресу: [ADDRESS] , хоча позивач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . 15.04.2020 року до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. надійшла заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС» на вчинення виконавчого напису, в якій зазначено, що [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] є боржником за кредитним договором №589100-А від 20.06.2019, укладеним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-19 від 02.10.2019 є ТОВ «ФІНФОРС». Вказано, що станом на 15.04.2019 позичальник взяті на себе обов`язки по сплаті відсотків та внесення чергових частин кредитних коштів припинив виконувати, у зв`язку з чим загальна заборгованість позичальника перед стягувачем становить 17 927 грн., з яких: сума заборгованості по кредиту у розмірі 6500 грн., сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 8190 грн., сума заборгованості по штрафам і пеням 3237 грн (а.с.82-83). 15 квітня 2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області, на підставі ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», було вчинено виконавчий напис за №8728, за змістом якого пропонується стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором 589100-А від 20.06.2019 року. Стягнення заборгованості проводиться за період з 02.10.2019 року по 11.03.2020 року. Сума заборгованості складає 17927 грн. (сума заборгованості по кредиту у розмірі 6500 грн, сума заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом у розмірі 8190 грн, сума заборгованості по штрафам і пеням 3237 грн)(а.с.76). 30 квітня 2020 року на підставі виконавчого напису №8728 від 15.04.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження (ВП №61952704) щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 17927 грн (а.с.6). Крім цього, приватним виконавцем 30.04.2020 була винесена постанова про стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 1792 грн. 70 коп. (а.с.8). 30.04.2020 року винесена постанова про стягнення з [PERSON] розміру мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 300 грн. на користь приватного виконавця Дорошкевич В.Л. (а.с.10). Також, 30.04.2020 року були винесені постанови про арешт майна та про арешт коштів [PERSON] (а.с.12,14). Позивач вважає, що приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., вчиняючи 15.04.2020 року виконавчий напис №8728 про стягнення з неї на користь ТОВ «ФІНФОРС» заборгованості у розмірі 17 927 грн. не врахував та не перевірив безспірність заборгованості або іншої відповідальності [PERSON] перед ТОВ «ФІНФОРС», у зв`язку з чим звернулася до суду з вимогою визнати виконавчий напис таким, що підлягає виконанню. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17, який також знайшов своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій зазначено, що Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. ТОВ «ФІНФОРС» для вчинення виконавчого напису було надано нотаріусу: кредитний договір 589100-А від 20.06.2019, копії реєстру поштових відправлень рекомендованих листів, розрахунок суми заборгованості, копію довіреності представника ТОВ «ФІНФОРС»(а.с.83). Разом з тим кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально всупереч Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року, де передбачено, що для одержання виконавчого напису подається зокрема оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Позивач заперечує укладення будь-якого кредитного договору з ТОВ «СС Лоун», а наданий відповідачем договір не містить її підпису, отже докази укладення письмового договору з позивачем також не були надані. Крім того, відповідачем не надано самого договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-19 від 02.10.2019, відповідно до якого ТОВ «ФІНФОРС» отримало від ТОВ «СС Лоун» право вимоги за кредитним договором, укладеним з [PERSON] . При вчиненні виконавчого напису нотаріус не отримував від відповідача та позивача первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у виконавчому написі, є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповідачем щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах, штрафу та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками відповідача, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Таким чином, наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір зі строками погашення заборгованості та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, не можуть підтвердити безспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Крім того, судом встановлено, що претензія стягувача про усунення порушення виконання зобов`язань була направлена [PERSON] не за зареєстрованим місцем її проживання: на адресу: [ADDRESS] , хоча позивач зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Таким чином, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. За таких обставин, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Дослідивши заяву позивача [PERSON] про відшкодування судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що вказана заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.1,2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача, із відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений при подачі позову судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Надання адвокатом Гордієнком Ю.П. позивачу [PERSON] адвокатських послуг при розгляді справи в суді підтверджується, зокрема, договором про надання правничої допомоги №16 від 08.07.2020, детальним описом робіт, виконаних адвокатом та здійснених ним витрат для надання професійної правничої допомоги на загальну суму 23 000 грн., з розрахунку 2000 грн. за одну годину роботи адвоката по наданню правничої допомоги та 3000 грн за одне судове засідання ( вартість наданих послуг визначено сторонами на підставі п.3 договору); квитанцією № 11/12 від 11.12.2020 про отримання адвокатом гонорару в сумі 23 000 грн за надані послуги (а.с.123-125). Відповідач не заявляв клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та не обґрунтував неспівмірність таких витрат, тому заявлена позивачем сума витрат підлягає стягненню у повному обсязі.

Outcome: approved