Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

У травні 2014 р. позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки на період навчання з дня подання заяви до 30.06.2017 р. щомісяця у розмірі 1 / 4 частини доходу відповідача. В подальшому уточнила позовні вимоги та просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 15.07.1995 р. уклала шлюб з відповідачем, вія якого мають дитину -[PERSON], [INFO]. Більше 4 років шлюб фактично не існує, відповідач проживає окремо, спільного господарства не ведуть. За цей час будь-якої допомоги на доньку не надавав, у вихованні та утриманні дитини участі не приймав. На даний час донька навчається на 1 курсі денного відділення факультету економіки та менеджменту Харківського національного університету будівництва та архітектури на контрактній основі, потребує коштів на одежу, харчування, придбання учбових посібників тощо. Добровільно надавати будь-яку матеріальну допомоги взагалі та приймати хоча б часткову участь в оплаті навчання доньки відповідач відмовляється. Зазначає, що має тимчасові заробітки, дитина повністю знаходиться на її утриманні. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання жодного разу не з'явився, уся кореспонденція, яка направлялася на його адресу, повернулась до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Враховуючи положення ст.. 224-226 ЦПК України, судом проведено заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], батьками якої у свідоцтві про народження зазначені [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.01.1996 р. ( а.с. 4). Із довідки Харківського національного університету будівництва та архітектури від 24.04.2014 р. № 11-09/101, вбачається, що [PERSON] є студентом 1 курсу денного відділення контрактної форми навчання, закінчує університет 30.06.2017 року за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр (а.с. 6). Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, передбачений ст. 199 Сімейного кодексу України. Відповідно до цієї правової норми, в разі, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз'яснено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів з батька чи матері на утримання повнолітньої дитини, суд відповідно до ст.ст. 182, 200 СК України повинен враховувати наступні обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків; інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, з урахуванням цих обставин, приймаючи до уваги, що відповідач у судове засідання не з'явився, правом на надання заперечень проти позову не скористався, суд дійшов висновку, що вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved