Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні її власністю, а саме: квартирою [NUMBER], що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та зобов'язання [PERSON] за власні кошти поновити планування даної квартири в первинний стан, відповідно до поверхового плану забудови будинку та демонтувати самовільно добудоване приміщення з балконом. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власником квартири [NUMBER] по [ADDRESS]. Відповідач, яка є сусідкою [PERSON], самовільно, без отримання будь-яких дозволів відповідних інстанцій, здійснила будівництво балкону до своєї квартири, який заважає позивачу належним чином користуватися її власністю, оскільки балкон негативно впливає на освітлення квартири позивача та загороджує її прибудинкову територію. Крім того, на прохання [PERSON] до Кіровоградської міської ради звернутися з відповідною позовною заявою виконавчий комітет Кіровоградської міської ради не реагує, хоча у відповідях на звернення позивача встановлює порушення [PERSON] вимог закону, що і стало підставою звернення позивач до суду з відповідною позовною заявою. Позивач в судове засідання, призначене на 22.04.2015 року не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 219). В судовому засіданні 08.07.2014 року та 29.07.2014 року адвокат позивача позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві та наполягала на їх задоволенні. Також, адвокатом позивача подано заяви (вх. № 1403 від 19.01.2015 року; № 2097 від 23.01.2015 року; № 9244 від 18.03.2015 року; № 12066 від 07.04.2015 року) про розгляд справи без її участі (а.с. 134, 137, 171, 207). Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи 22.04.2015 року повідомлялась, проте до суду повернувся конвент з відміткою «За закінченням терміну зберігання» (а.с. 221). Адвокат відповідача в судовому засіданні 08.07.2014 року проти задоволення позовних вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позову, про що надав письмові заперечення (вх. № 11821 від 06.04.2015 року), в обґрунтування яких зазначено, що жодних доказів того, що виконана прибудова до квартири відповідача якимось чином перешкоджає здійснювати користування та розпорядження [PERSON] її квартирою не надано. Позбавлення чи обмеження сонячного світла та загородження прибудинкової території, на які вказує позивач, жодним чином не впливають на зміст її права власності щодо володіння, користування та розпорядження власною квартирою. Крім того, юридичним правом усувати порушення законних прав та інтересів інших осіб у сфері будівництва наділений спеціально уповноважений орган державного архітектурно-будівельного контролю. Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню (а.с. 205-206). В судове засідання, призначене на 22.04.2015 року не з'явився, подав до суду клопотання (вх. № 2054 від 23.01.2015 року; № 11820 від 06.04.2015 року; № 13896 від 22.04.2015 року) про розгляд справи без його участі (а.с. 136, 199, 222). Представник третьої особи, виконавчого комітету Кіровоградської міської ради в судове засідання не з'явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 26, 63, 68, 130, 169, 195). Подав до суду заяву (вх. № 29353 від 29.07.2014 року) про розгляд справи без його участі (а.с. 69). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18.03.2015 року залучено до участі у справі Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, яка є правонаступником третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області (а.с. 186-187). Представник третьої особи, Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 27, 62, 67, 131, 167, 197). Представником Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області надані до суду письмові пояснення (вх. № 27124 від 11.07.2014 року), з яких вбачається, що на адресу Інспекції неодноразово надходили звернення [PERSON] з приводу порушення норм містобудівного законодавства шляхом розширення балкону власником квартири [ADDRESS]. На виконання вимог п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» працівником інспекції встановлено, що будівельні роботи по реконструкції квартири проводились без зареєстрованої Інспекцією декларації про початок виконання будівельних робіт, чим порушено ст.ст. 34 та 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Така, зазначеною нормою передбачено, що замовник має право виконувати будівельні роботи на підставі зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об'єкта будівництва. За результатами перевірки складено відповідні акти (а.с. 45-48). Однак, вирішити питання про можливість притягнення до відповідальності власника вказаної квартири не можливо в силу відсутності останнього в місці проживання під час проведення перевірок (а.с. 43-44). Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення адвокатів сторін, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив наступне. Власником квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], про що свідчить договір купівлі-продажу квартири від 31.03.1998 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Тюртюбек О.О. та зареєстрований в реєстрі за № 888 (а.с. 7). Згідно довідки № 1970 від 15.05.2014 року, виданої Житлово-експлуатаційною конторою №10, позивач проживає у вищевказаній квартирі (а.с. 9). За довідкою № 1783 від 27.05.2014 року, виданої Житлово-експлуатаційною конторою № 10, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON], але вона за вказаною адресою не зареєстрована. У вказаній квартирі зареєстровані: дочка власника [PERSON] та онука [PERSON] (а.с. 15). Згідно відповіді № 01-06/399 від 17.06.2013 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області, за результатами перевірки, що проводилась 15.10.2013 року в присутності представника оперуповноваженого ДСБЕЗ УМВС України в Кіровоградській області встановлено, що власником квартири [ADDRESS] проводяться будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом добудови приміщення з балконом. За даними єдиного реєстру дозвільних документів у будівництві, декларацій про початок виконання підготовчих (будівельних) робіт Інспекцією не зареєстровано. Тож, Інспекцією вбачається в діях власника (забудовника) порушення вимог ст. 34, 36 Закону. Проте, притягнути до відповідальності або отримати документи, які б свідчили про відсутність порушень у власника не має можливості через відсутність останнього (а.с. 10). Першим заступником міського голови Каніщевим В. надано відповіді від 16.10.2013 року та 04.12.2013 року на звернення [PERSON] щодо розширення балкону квартири [NUMBER] по [ADDRESS], згідно якої виконавчими органами Кіровоградської міської ради дозвільні документи щодо розширення балкону не надавались (а.с. 12, 13). З відповіді № 01-06/439 від 19.11.2013 року Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області вбачається, що інспекцією направлено власнику квартири [NUMBER] лист-запрошення, в якому пропонується з'явитись до Інспекції 27.11.2013 року та надати до перевірки дозвільну, технічну документацію на виконання будівельних робіт (а.с. 11). Інспекцією неодноразово проводились перевірки за вказаною адресою, в тому числі із залученням правоохоронних органів. Однак, жодного разу власника квартири не було вдома, на письмові запрошення прибути до Інспекції не реагує (лист № 01-06/72 від 09.04.2014 року, № 01-09/2678 від 17.10.2013 року). Таким чином, з'ясувати обставини справи та визначити можливі порушення містобудівного законодавства не вбачається можливим Документи оформлені за результатами перевірки направлені до УМВС України в області (а.с. 14, 53). За результатами перевірок Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Кіровоградській області складені акти №1 291/2013-Кд від 30.09.2013 року, № 1392/2013-Кд від 15.10.2013 року, № 1638/2013 - Кд від 18.11.2013 року, № 831/2014 - Кд (а.с. 45-48). Разом з тим, за зверненням [PERSON], ДУ «Кіровоградський обласник лабораторний центр Держсанепідслужби України» 12.06.2014 року проведено вимірювання коефіцієнта природної освітленості в житловій кімнаті квартири [ADDRESS]. Встановлено, що рівень коефіцієнта природної освітленості не відповідає вимогам ДБН В.2.5-28-2006 (а.с. 71-72) (протокол проведення дослідження освітленості від 12.06.2014 року № 54б, а.с. 72). Для встановлення обставин справи, а саме: порушення під час будівництва державних будівельних норм (ДБН), а також обставини завдання шкоди несучим конструкціям будівлі шляхом улаштування балкону шляхом перепланування квартири, ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.07.2014 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Кіровоградського відділення Одеського науково-дослідного інститут судових експертиз (а.с. 74-75). Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23.01.2015 року за клопотанням адвоката відповідача замінено експертну установу і проведення судової будівельно-технічної експертизи, призначеної вищевказаною ухвалою, доручено експертам Науково-дослідної лабораторії судових експертиз (а.с. 141-142). Однак, експертиза не проведена зв'язку з неможливістю здійснити оплату вартості експертизи (клопотання адвоката відповідача вх. № 5200 від 16.02.2015 року, а.с. 157). На підтвердження своїх заперечень відповідачем подано до матеріалів справи дозвіл № 212 від 28.01.2015 року на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 09.09.2014 року № 3392 на переобладнання і перепланування квартири [ADDRESS] з будівництвом добудови розмірами 5,6 х 3,9 м, внаслідок чого загальна площа збільшилась на 20,28 кв.м., житлова збільшена на 16,1 кв.м. Після переобладнання і перепланування квартири загальну площу рахувати до 66,3 кв.м., житлову рахувати - до 47,2 кв.м. (а.с. 200). За змістом положень статей 3, 4 та 11 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні інтереси у спосіб, визначений законам України. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Так, відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За приписом статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до частини 1 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. В пунктах 5 та 22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)" № 6 від 30.03.2012 року роз'яснено, що відповідно до вимог статті 376 Цивільного кодексу України право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (стаття 391 Цивільного кодексу України), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (частина четверта статті 376 та стаття 391 Цивільного кодексу України). Розглядаючи зазначені позови відповідно до вимог вказаної норми та положень частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України, суди мають встановлювати, чи було видано особі, яка здійснила самочинне будівництво, припис про усунення порушень, чи можлива перебудова об'єкту та чи відмовляється особа, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови. Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності. Частина 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України та статті 60 Цивільного процесуального кодексу України покладають на кожну сторону обов'язок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Всупереч зазначеним нормам позивачем не доведено належним чином обставин порушення її прав та інтересів внаслідок здійснення відповідачем будівництва, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню. Питання розподілу судового збору вирішується у відповідності до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed