Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

03.07.2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, в якому просить ухвалити рішення та розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 29.11.2011 р. Гірницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, який у сторін перший та від якого мають сина 2012 р.н. Свій позов позивачка мотивує тим, що після реєстрації шлюбу їхні шлюбні відносини почали руйнуватися і з 2014 року сторони живуть окремо, а тому позивачка просить розірвати формально існуючий шлюб. У судове засідання позивачка не з`явилася, але подала заяву, в якій свій позов підтримала і просить справу слухати у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, але направив до суду нотаріальну засвідчену заяву, в якій позов про розірвання шлюбу визнав і просить справу слухати у його відсутність. Суд, розглянувши справу в порядку письмового провадження ( ч.2 ст.197 ЦПК ), вивчивши письмові докази, з"ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, ухвалює рішення про задоволення позову на підставі наступного. Відповідно до роз'яснень, даних у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 20.12.2007 р."Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей, і з цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу,враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. У судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.5). З початку 2014 року сім"я сторін розпалася і з того часу вони живуть окремо, кожен своїм життям, своїми заявами про розірвання шлюбу заперечують проти надання їм строку на примирення , обоє просять шлюб розірвати. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє ухвалу про розірвання шлюбу , якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх малолітньої дитини, що у даній ситуації має істотне значення, а тому позов задовольняється і суд розриває шлюб між сторонами. Відповідно до вимог ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За клопотанням позивачки після розірвання шлюбу суд залишає її шлюбне прізвище «[PERSON] ». Спору за майно, за місце проживання дитини, яка проживає з позивачкою, сторони на момент розгляду даної справи не мають. Сплачений позивачкою при подачі позову судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., суд не стягує з відповідача, як судові витрати позивачки, оскільки позивачка від цих стягнень відмовилася.

Outcome: approved