Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який продовжує навчання. В обґрунтування свого позову зазначила, що відповідач є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини [NUMBER], 09.11.2012 року [PERSON] змінив прізвище, про що свідчить свідоцтво про зміну імені [NUMBER]. [PERSON] на теперішній час продовжує навчання в Харківському національному медичному університеті за контрактом. Посилаючись на дані обставини просила суд стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини 1 / 4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на місяць до закінчення навчання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та пояснила про обставини викладені вище, а також зазначила, що відповідач закінчивши в лютому 2014 року сплачувати аліменти, не надає матеріальної допомоги позивачу та своєму сину - [PERSON], має земельну ділянку але нічого на ній не вирощує та не обробляє з чого мав би прибуток та надавати матеріальну допомогу своєму синові. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував та пояснив, що він офіційно ніде не працює, знаходиться дома по догляду за дитиною - [PERSON], [INFO], надавши копію свідоцтва про народження [NUMBER], також зазначив, що відповідно до копії квитанції № 25 від 04.02.2014 року [PERSON] самостійно сплачує за навчання оскільки є повнолітнім. Пояснив, що відповідно до копії рішення Харківського районного суду Харківської області позивач вже зверталася до суду з позовом про стягнення з нього додаткових витрат на дитину ([PERSON].), але в задоволенні вказаного позову позивачу було відмовлено. Зазначив, що не має можливості надавати допомогу своєму повнолітньому сину, оскільки ніде не працює і має на утриманні малолітню дитину. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення ( ч. 1 ст. 179 ЦПК України). Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У зазначеній нормі права законодавець пов'язує обов'язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчанняі у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Судом достовірно встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини [NUMBER]; 09.11.2012 року [PERSON] змінив прізвище - копія свідоцтва про зміну імені [NUMBER]. Відповідно до довідки № 353 від 07.08.2014 року Харківського національного медичного університету [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання за спеціальністю стоматологія, за контрактом. Як вбачається з довідки № 395 від 12.09.2014 року Васищівської селищної Ради [PERSON] мешкає разом з [PERSON] [INFO] та є його батьком відповідно до копії свідоцтва про народження [NUMBER]. Вирішуючи спір, суд враховує роз'яснення, які містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15 травня 2006 року, відповідно до яких обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що ніде не працює, знаходиться вдома по догляду за дитиною, сторона позивача не надала суду доказів які б це спростовували, а тому суд приходить до висновку, що відповідач не в змозі надавати матеріальну допомогу синові - [PERSON], в зв'язку з чим позовні вимоги задоволенню не підлягають. Лише та обставина, що на батьків покладено обов'язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed