Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

07.05.2015 р. позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 22351, 52 грн. посилаючись на наступне. 31.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 14100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. ПАТ КБ «Приват Банк» є правонаступником прав та обов'язків ЗАТ КБ «Приват Банк», згідно статуту від 30.04.2009 року. Згідно договору відповідач зобов'язався щомісячно в строки, визначені правилами, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитом, сплачувати відсотки за його користування, та повернути кредит. Але, в порушення умов кредитного договору, відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до договору, внаслідок чого станом на 31.03.2015 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 22351,52 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 13657,91 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6791,16 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 600,00 грн., а також штрафи: -, штраф (фіксована частина) в сумі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 1052, 45 грн. Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 22351,52 грн., а також сплачений судовий збір у сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить суд справу розглянути без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка на виклик до суду не з'явилася, будучи належним чином оповіщена про день та час розгляду справи, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, але сплатити борг у повному обсязі не має можливості, враховуючи тяжкий матеріальний стан. Враховуючи, що позивач та відповідач не заперечують проти розгляду справи без їх участі, суд вважає можливим справу розглянути без їх участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав. Згідно ст.. 2 ЗУ України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями, на час проведення антитерористичної операції. Забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Територія Великоновосілківського району, а саме Шахтарська сільська рада визначена, згідно переліку населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р, де проводилася антитерористична операція, як зона АТО. 30 жовтня 2014, Кабінетом Міністрів України винесено розпорядження «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 від 5 листопада 2014 р. № 1079-р», але ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2015 р. за N 826/18327/14 року, за адміністративним позовом ТОВ "Тар Альянс" до Кабінету Міністрів України про визнання нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року N 1079-р "Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. N 1053", розпорядження від 5 листопада 2014 р. № 1079-р., визнано не чинним. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Судом встановлено, що 31.07.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладений договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 14100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов Кредитного договору відповідач зобов'язався здійснювати погашення в порядку та строки згідно графіку погашення кредиту, повернути кредит зі сплатою відсотків та винагороди. Судом також встановлено, що відповідач, в порушення умов кредитного договору, не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами відповідно до договору. Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що станом на 31.03.2015 року у відповідача виникла заборгованість за кредитом у сумі 22351,52 грн.: - в тому числі заборгованість за кредитом в сумі 13657,91 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 6791,16 грн., заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом в сумі 600,00 грн., а також штрафи: - штраф (фіксована частина) в сумі 250,00 грн. та штраф (процентна складова) в сумі 1052, 45 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Але згідно ст.. 2 ЗУ України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», введено мораторій на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями. Таким чином заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у частині заборгованості за кредитом в сумі 13657,91 грн. та заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 6791,16 грн., усього 20449,07. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому вказані витрати також повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. З огляду на вищевикладене, суд також стягує з відповідача понесені позивачем витрати по оплаті судового збору в розмірі 243,60грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial