Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

У лютому 2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 26 січня 2016 року рішенням Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області №53 позивача призначено на посаду директора комунального підприємства «Лазурне» Лазурненської селищної ради. 01.02.2016 року між позивачем та Лазурненською селищною радою укладено контракт строком до 01.02.2017 року. 02 лютого 2017 року, рішенням №265 контракт подовжено до 01.02.2018 року. Відповідно до п.5.5. контракту за 2 місяці до його закінчення він може бути за угодою сторін продовжений або укладений на новий чи інші термін. [PERSON] звертався до селищної ради з пропозицію продовжити контракт, але відповіді не отримав. Натомість розпорядженням селищного голови від 31.01.2018 №16 його було 01.02.2018 звільнено з посади директора комунального підприємства «Лазурне» на підставі п.2 ст. 36 КЗпП України. Вважає, що селищним головою порушено порядок звільнення його з посади, оскільки його було призначено рішенням Лазурненської селищної ради. Крім того він фактично продовжував працювати на своїй посаді до 08.02.2018 та його заяву про продовження контракту розглянуто на постійно діючій депутатській комісії і вирішено доручити селищному голові укласти від імені Лазурненської селищної ради контракт, а тому вважає, що розпорядження Лазурненського селищного голові від 31.01.2018 №16 незаконне та підлягає скасуванню. 22.03.2018 до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого 26.01.2016р. Лазурненською селищною радою Скадовського району Херсонської області №53 [PERSON] призначено на посаду директора комунального підприємства «Лазурне» Лазурненської селищної Ради. 01.02.2016р. в.о. селищного голови смт. Лазурне [PERSON] уклала з [PERSON] контракт строком до 01.02.2017р. 02 лютого 2017р. рішенням Лазурненської селищної ради № 265 контракт продовжено до 01.02.2018р. В грудні 2017 року [PERSON] звернувся до селищної ради з заявою про продовження контракту. 24.01.2018р. надано відповідь, згідно якої [PERSON] було повідомлено про розірвання контракту у звязку із закінченням терміну дії. 31.01.2018р. Лазурненським селищним головою винесено розпорядження №16, яким на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України було звільнено з посади директора комунального підприємства «Лазурне» Лазурненської селищної ради [PERSON] Однак, [PERSON] відмовився ознайомлюватися під підпис з розпорядженням селищного голови від 31.01.2018р. № 16. Про що було складено акт про відмову від підпису на розпорядженні від 01.02.018р. Зважаючи на відмову, вже 01.02.2018р. на адресу [PERSON] цінним листом з описом вкладення було відправлено розпорядження №16 та лист з проханням отримати трудову книжку. 06.02.2018р. вказаного листа вручено [PERSON] особисто, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Також 01 лютого 2018 року Розпорядженням Лазурненського селищного голови №8 було створено тимчасову комісію по проведенню прийому-передачі документів, справ та матеріальних цінностей. Згідно акту комісії від 01.02.2018 року, її представники прибули до будівлі КП «Лазурне» об 11 год. 15 хв. по вул. Металургів, 3 в смт. Лазурне, директор [PERSON] був відсутній на робочому місці, в телефонній розмові о 13.46 позивач повідомив, що перебуває у відрядженні та сповістить комісію про своє повернення. Зважаючи на відсутність позивача 01 лютого 2018 року на роботі приймання - передачу документів та матеріальних цінностей провести не вдалося. Вважає безпідставним посилання позивача на положення статей Статуту КП «Лазурне», які встановлюють відмінний від положень Закону «Про місцеве самоврядування в Україні» порядок призначення директора комунального підприємства, оскільки діюче законодавство не передбачає для селищної/сільської/міської ради повноважень щодо призначення керівника комунального підприємства, а вказані повноваження віднесені до компетенції іншого органу місцевого самоврядування - міського/селищного/сільського голови. Посилання позивача на рішення Лазурненської селищної ради від 07.02.2018 року №473 «Про продовження контракту з директором КП «Лазурне» [PERSON]» не спростовує відсутності у ради повноважень на укладення договору з керівником комунального підприємства, адже 12.02.2018 року селищним головою було винесено Розпорядження №11, згідно якого дію рішення ради №473 від 07.02.2018 року - зупинено, вказане рішення винесено на повторний розгляд ради, у подальшому «вето» голови не подолано, рішення №473 сили не набрало, в судовому порядку Розпорядження №11 - не оскаржено. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Ухвалою суду від 16.02.2018 р. відкрито провадження у даній справі. В судовому засіданні позивач та представник позивача надали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві та просили позов задовольнити. Крім того додатково пояснили, що депутатами Лазурненської селищної ради складено акт про виконання [PERSON] своїх трудових обовязків з 01.02.2018 по 09.02.2018. Просили позов задовольнити в повному обсязі та скасувати розпорядження Голови Лазурненської селищної ради №16 від 31.01.2018. В судовому засіданні представник відповідача позов не визнав надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву, вважає що позивача було звільнено з дотриманням норм трудового законодавства, оскільки строк дії його контракту закінчився, просив у задоволенні позову відмовити. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного. 26.01.2016р. рішенням Лазурненської селищної ради Скадовського району Херсонської області №53 [PERSON] призначено на посаду директора комунального підприємства «Лазурне» Лазурненської селищної Ради. (а.с.14). 01.02.2016р. в.о. селищного голови смт. Лазурне [PERSON] укладено з [PERSON] контракт строком до 01.02.2017р. (а.с.12-13, 45-46) 02 грудня 2016р. рішенням Лазурненської селищної ради № 265 рекомендовано в.о. селищного голови продовжити контракт з [PERSON] до 01.02.2018р. (а.с.15). Згідно п. 5.5. вказаного контракту в грудні 2017 року [PERSON] звернувся до селищної ради з заявою про продовження контракту. 24.01.2018р. відповідачем надано відповідь, згідно якої [PERSON] було повідомлено про розірвання контракту у звязку із закінченням терміну дії. 06.12.2016 р. в.о. селищного голови смт. Лазурне [PERSON] укладено з [PERSON] додаткову угоду до контракту, згідно якої термін дії контракту продовжено до 01.02.2018 року (а.с.47). 19.01.2018 [PERSON] звернувся до Голови Лазурненської селищної ради та Голови мандатної комісії Лазурненської селищної ради про продовження контракту з ним (а.с.11, 17). 24.01.2018 за №02.25.822, Лазурненським селищним головою направлено відповідь [PERSON] на його звернення від 05.12.2017 р. та повідомлено, що контракт з ним буде розірваний у звязку з закінченням терміну його дії (а.с.39). 31.01.2018 Лазурненським селищним головою винесено розпорядження №16, яким на підставі пункту 2 статті 36 КЗпП України, в звязку з закінченням терміну дії контракту, було звільнено з посади директора комунального підприємства «Лазурне» Лазурненської селищної ради [PERSON] Останній робочий день 01.02.2018 р. (а.с.40). 01.02.2018 складено акт, згідно якого [PERSON] відмовився ознайомитись під підпис з розпорядженням про його звільнення та отримати трудову книжку (а.с.41). Відповідно до поштового повідомлення з описом вкладення, [PERSON] отримав 06.02.2018 розпорядження селищного голови від 31.01.2018 №16 та лист-повідомлення про отримання трудової книжки (а.с.42). Розпорядженням №8 від 01.02.2018 створено тимчасову комісію по проведенню прийому-передачі документів, справ та матеріальних цінностей КП «Лазурне» (а.с.43). Відповідно до Акту про роботу тимчасової комісії «По проведенню прийому-передачі документів, справ та матеріальних цінностей» від 01.02.2018 комісія прибула до адміністративної будівлі КП «Лазурне» о 11.15 год., директор КП «Лазурне» [PERSON] був відсутній на робочому місці. В телефонному розговорі о 13.46 год. [PERSON] повідомив комісію, що знаходиться у службовому відрядженні у м. Скадовську, в звязку з чим комісія не змогла провести прийом-передачу документів, справ та матеріальних цінностей (а.с.44). Відповідно до протоколу земельної комісії Лазурненської селищної ради від 06.02.2018 вирішено доручити селищному голові смт. Лазурне [PERSON] укласти від імені Лазурненської селищної ради контракт з [PERSON] контракт строком з 08.02.2018 по 31.12.2019 (а.с.18-19) Відповідно до розпорядження Селищного голови [PERSON] від 12.02.2018 року №11 «Про зупинення дії рішення Лазурненської селищної ради «Про продовження контракту з директором КП «Лазурне» [PERSON]В.» №473 від 07 лютого 2018 року», дію Рішення Лазурненської селищної ради «Про продовження контракту з директором КП «Лазурне» [PERSON]В.» №473 від 07 лютого 2018 року зупинено, а зазначене рішення винесено на повторний розгляд ради (а.с.48). Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 3, ст. 4 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього. Згідно з ч.1 ст.21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобовязується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобовязується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до приписів ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України. У пунктах 7, 10, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" роз'яснено, що контракт є особливою формою трудового договору і укладається він, коли його застосування відповідає законодавству (ст. 21 КЗпП України). Власник або уповноважений ним орган може вимагати від працівника, який працює за трудовим договором, укладення контракту тільки в тому разі, коли він відноситься до категорії працівників, які згідно з законодавством працюють за контрактом (наприклад, керівники підприємств). Згідно зі ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. Пунктом 2 статті 36 КЗпП України визначено як підставу припинення трудового договору закінчення строку (пункти 2 і 3 статті 23), крім випадків, коли трудові відносини фактично тривають і жодна з сторін не поставила вимогу про їх припинення. Аналізуючи приведені вище положення законодавства суд доходить висновку, що особливістю строкового трудового договору є встановлення сторонами моменту його припинення в процесі влаштування особи на роботу. Даючи згоду на укладення строкового трудового договору, працівник заздалегідь зобов'язується виконувати доручену трудову функцію протягом обумовленого проміжку часу. Закінчення строку є юридичним фактом, із настанням якого учасники трудових відносин мають право припинити їх без пояснення будь-яких причин цього кроку. Відповідна підстава передбачена п. 2 ст. 36 КЗпП України і застосовується тільки до строкового трудового договору. Порушення умов його укладення, передбачених ч. 2 ст. 23 КЗпП України, позбавляє роботодавця права звільнити працівника у зв'язку із закінченням строку, адже особа визнається прийнятою на невизначений строк. Відповідно до п. 8 ст. 36 КЗпП України, підставами припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом. Відповідно до пп. а, г, п. 5.2. Контракту, контракт припиняється після закінчення терміну дії контракту, та з інших підстав передбачених законодавством та цим контрактом. При цьому відповідно до п. 5.5. Контракту, за два місяці до закінчення терміну дії контракту, за угодою Сторін, він може бути продовжений, або укладений на новий чи інший термін Так, 24.01.2018 відповідач повідомив позивача про припинення дії контракту з ним. Крім того 31.01.2018 відповідача ознайомили з розпорядженням №16 про його звільнення, але він відмовився ознайомитись з розпорядженням під підпис, в звязку з чим було складено відповідний акт, та воно було направлено йому рекомендованим поштовим повідомленням і отримано 06.02.2018. Також 01.02.2018 тимчасовою комісією по прийому-передачі документів, справ та матеріальних цінностей повідомлялось [PERSON] про необхідність проведення прийому-передачі документів, справ та матеріальних цінностей КП «Лазурне» в звязку з його звільненням, але не змогли її здійснити в звязку з відсутністю [PERSON] на робочому місті. Таким чином суд вважає доведеним, що [PERSON] був завчасно повідомлений про те, що контракт з ним буде розірвано в звязку з закінченням його терміну дії. Доводи позивача та представника позивача, що він дізнався про розірвання контракту лише 06.02.2018 з поштового повідомлення, судом не можуть бути прийняті, оскільки встановленого, що позивача повідомлялось 31.01.2018 про наявність розпорядження №16, але він відмовився від ознайомлення з ним про що було складено відповідний акт. Крім того, в своїх усних поясненнях позивач повідомив, що 01.02.2018 він знаходився у службовому відрядженні, та йому телефонували щодо прийомки-передачі прийому-передачі документів, справ та матеріальних цінностей КП «Лазурне». Також судом не можуть бути прийняті докази що позивач продовжував фактично працювати до 09.02.2018, оскільки наданий табель обліку робочого часу КП «Лазурне» за лютий 2018 року не підписано відповідальною особою, не зазначено ким він складений (а.с.21-22). Та з пояснень [PERSON] встановлено, що табель склав він сам. Крім того судом не може бути прийнято акт про встановлення відвідування робочого місця від 09.02.2018, та покази свідків [PERSON] та [PERSON], які підписали вказаний акт, та зазначили, що [PERSON] перебував з 01.02.2018 по 09.02.2018 на своєму робочому місці (а.с.76), оскільки з пояснень сторін у справі встановлено, що 01.02.208 [PERSON] був відсутній на своєму робочому місці та перебував у відрядженні. Крім того зазначене не спростовує що [PERSON] був повідомлений про припинення контракту в звязку з закінченням його терміну дії. Щодо доводів позивача та представника позивача про те, що [PERSON] призначався рішенням Лазурненської селищної ради, та згідно повинен бути звільнений саме рішенням Лазурненської селищної ради, суд повинен зазначити, що відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», призначення та звільнення керівника комунального підприємства віднесено до компетенції саме міського/селищного/сільського голови, а тому Лазурненський селищний голова при видачі розпорядження діяв в межах своїх повноважень. При цьому, за два місяці до закінчення терміну дії контракту, як того вимагає п. 5.5. Контракту, Лазурненською селищною радою не приймалось рішення про продовження терміну його дії. Так лише рішенням №473 від 07 лютого 2018 року Лазурненська селищна рада рекомендувала селищному голові укласти новий контракт з [PERSON] вже на новий термін з 08.02.2014 по 31.12.2019, але, відповідно до діючого законодавства, розпорядженням селищного голови №11 від 12.02.2018 його дію було зупинено а зазначене рішення винесено на повторний розгляд ради. До теперішнього часу «вето» селищного голови не подолано та рішення щодо укладення з [PERSON] нового контракту не прийнято. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що заявлені позовні вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач був звільнений з підстав закінчення дії трудового контракту та судом не встановлено порушень під час звільнення.

Outcome: dismissed