Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , в якому просить суд стягнути з кожного відповідача на свою користь аліменти на своє утримання у розмірі 1/3 частки з усіх видів доходів щомісячно з кожного, починаючи з дня подачі в суд позовної заяви. Мотивувала тим, що 23.04.1977 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. Від даного шлюбу [INFO] народився [PERSON] . На час звернення до суду доходів позивача у вигляді пенсії в розмірі 1881,24 грн. недостатньо на її утримання. Відповідачі добровільно не утримують позивача. Крім того, зазначає, що має ще двох дітей, які не в змозі її утримувати. Має кредитні зобов`язання, які були використані на благо сім`ї. Потребує додаткових витрат на лікування за діагнозом атрофічний кальпіт, хронічне захворювання легень. Позивач, представник позивача в судовому засіданні підтримали позовну заяву, наполягали на задоволенні, згодом подали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі, їх представник, в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, пояснивши, що позивач отримує пенсію, яка перевищує розмір прожиткового мінімуму, витрат на ремонт будинку та сплату навчання не робила. Вважають, що позов жодним доказом не обґрунтований та безпідставний. Згодом подали заяви про розгляд справи за їх відсутності. [PERSON] також у запереченнях на позов посилався на те , що з позивачем вони не проживають з 2016 року.Він надає допомогу своїм дітям [PERSON] , який є інвалідом 3 групи та дочці. Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи суд доходить до наступного. 23 квітня 1977 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб. /а.с. 6/ 25 [INFO] року народився [PERSON] , який є сином [PERSON] та [PERSON] . /а.с. 5/ [PERSON] отримує пенсію за віком, розмір пенсії станом на березень 2018 року становить 1881,24 грн. Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік"\~прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 01 січня 2018 року встановлено 1373 грн. Вказане свідчить про те,що позивачка отримує дохід, що перевищує прожитковий мінімум. Позивачка отримала кредити. Їх наявність не може свідчити про потребу в матеріальній допомоги. Позивачкою не надані докази того,що вона погашала заборгованість по навчанню [PERSON] та витрачала кошти на ремонт будинку. Статтею 75 Сімейного Кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є особою з інвалідністю I, II чи III групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Викладене приводить суд до висновку про те,що позивачка не довела, що вона потребує матеріальної допомоги , що є підставою у відмові позову до [PERSON] Статтею 202 Сімейного Кодексу України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що позивачка не довела неохідність у матеріальній допомозі. Пунктом 21\~Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що обов`язок, передбачений ч.1\~ст. 202 СК України, не є абсолютним. Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено у частині четвертій\~статті 75 СК України. Як на підставу позову, позивач та його представник посилаються на те, що пенсія витрачається на лікування хронічних хвороб, утім, жодного доказу витрат на придбання ліків позивачем не надано. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Викладене приводить суд до висновку про необґрунтованість вимог позивача, а тому не підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed