Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

У червні 2014р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Першого Малиновського відділу Державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі - Перший Малиновський ВДВС ОМУЮ), посилаючись на те, що згідно заочного рішення Малиновським районним судом м.Одеси від 04 березня 2013р. по справі за його позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним і визнання права власності на автомобіль був визнаний дійсним договір купівлі-продажу автомобіля «Ауді» 1988 року випуску, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], д/н [NUMBER], укладений між [PERSON] та [PERSON] та визнано за [PERSON] право власності на вищевказаний автомобіль. Рішення набрало законної сили 13 травня 2013р. Позивач зазначав, що при спробі зняти автомобіль з обліку йому стало відомо, що на вказаний автомобіль постановами Малиновського ВДВС ОМУЮ при примусових виконаннях судових рішень були накладені арешти, оскільки колишній власник автомобіля є боржником по ряду виконавчих проваджень. [PERSON] вказував, що накладені арешти на автомобіль «Ауді» 1988 року випуску, д/н [NUMBER], перешкоджають йому в реалізації свого права власності. Посилаючись на ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» [PERSON] просив суд винести рішення, яким зняти арешти накладені постановами Малиновського ВДВС ОМУЮ від 12.04.2011р., від 11.01.2012р., від 13.03.2012р., від 11.01.2013р. на автомобіль «Ауді» 1988 року випуску, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], д/н [NUMBER]. Ухвалами суду від 23 липня 2014р. та від 08 жовтня 2014р. до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог було залучено Публічне акціонерне товариство «Альфа Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк»), Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (далі - ПАТ КБ «Приват Банк»), [PERSON] (а.с.19,36). Позивач та його представник, діюча за ордером та витягом із договору, в судове засідання не з'явилися. Представник позивача надала до суду заяву про відкладення розгляду справи, яка була залишена судом без задоволення, у зв'язку з відсутністю доказів про поважність причин неявки в судове засідання (а.с.131). Представник Першого Малиновського ВДВС ОМУЮ в судове засідання не з'явився, надав до суду письмові заперечення на позов, якими просив суд відмовити у задоволенні позову [PERSON] (а.с.116). Представники третіх осіб: ПАТ «Альфа Банк» та ПАТ КБ «Приват Банк» у судове засідання не з'явилися, належним чином про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися (а.с.127,128,130) Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 126). Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються розділом першим книги третьої Цивільного кодексу України, Порядоком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), яким встановлюється єдина на території України процедура реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків, тому при ухваленні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами. Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 1998р. автомобіль «Ауді», двигун [NUMBER], кузов [NUMBER] належить на праві власності [PERSON] (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є боржником у двох виконавчих провадженнях, об'єднаних в одне зведене виконавче провадження №43727306, до складу якого входять: виконавче провадження ВП№31656542 з виконання виконавчого документу №2н-247/2009, виданого 12.11.2009р. Шахтарським міськрайонним судом м.Донецьк, про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» боргу у розмірі 665157,57грн., що було відкрито 12.03.2012р. та виконавче провадження ВП№35319906 з виконання виконавчого документу №2-6123/11, виданого 31.01.2012р. Малиновським районним судом м.Одеси, про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Приват Бакн» боргу у розмірі 25435,24грн., що було відкрито 16.11.2012р. (а.с.54-115). В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було винесено постанову про накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника [PERSON], до складу якого увійшов автомобіль «Ауді», двигун [NUMBER], кузов [NUMBER]. На даний час виконавчі провадження перебувають на примусовому виконанні у відділі ДВС та боржник продовжує ухилятися від виконання рішення суду, у зв'язку із чим арешти з майна боржника не знімаються. Судом встановлено, що за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 04 березня 2013р. право власності на автомобіль «Ауді», двигун [NUMBER], кузов [NUMBER] було визнано за [PERSON]В.(а.с.9-10). Вищевказане рішення набрало законної сили 13 травня 2013р., але право власності [PERSON] на автомобіль «Ауді», двигун [NUMBER], кузов [NUMBER] до настоящего часу не зареєстроване. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч.1 ст. 328 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що за рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 04 березня 2013р. був визнаний дійсним договір купівлі-продажу автомобіля марки №Ауді», 1988 року випуску, двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], д/н 004-52, зареєстрований МРЕВ-1 УДАІ Одеської області від 21.04.1998р., укладений 12.06.2002р. між [PERSON] та [PERSON] Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998р за №1388 був затверджений Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів (далі - Порядок), яким встановлюється єдина на території України процедура реєстрації (перереєстрації) зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків (пункт 1 Порядку). Згідно п. 3 Порядку державна реєстрації транспортних засобів проводиться підрозділами Державтоінспекції з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічному стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотримання законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), використання транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобігання вчиненню щодо них протиправних дій. Пунктом 8 Порядку визначено підстави реєстрації транспортних засобів, згідно якого державна реєстрації (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух"). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчені підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок, видана суб'єктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери; договори та угоди, укладені на товарних біржах на зареєстрованих у Департаменті Державтоінспекції бланках, договори купівлі-продажу транспортних засобів, оформлені в Державтоінспекції, інші засвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортні засоби; копія рішення суду, та інші… Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в підрозділах Державтоінспекції, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою підрозділу Державтоінспекції про зняття транспортного засобу з обліку. З матеріалів справи та пояснень [PERSON] вбачається, що останній отримавши рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 04 березня 2013р. не звертався до підрозділу Державтоінспекції із заявою про реєстрацію свого права власності на автомобіль. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Суд вважає, що оскільки позивач не зареєстрував своє право власності на автомобіль «Ауді», двигун [NUMBER], кузов [NUMBER] в органах Державтоінспекції, то підстави для звернення до суду з метою захисту його права та інтересу у позивача відсутні. Згідно ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Аналіз даної норми дає підстави зробити висновок про те, що в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» розглядається питання про визнання права власності на майно особи, яка вважає, що майно належить їй та зняття з арешту з даного майна. Оскільки позивач не ставить питання про визнання за ним права власності на автомобіль «Ауді», двигун [NUMBER], кузов [NUMBER], так як вважає себе законним власником даного рухомого майна, то і питання про скасування арештів з транспортного засобу не може бути розглянути в порядку ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та про відмову в їх задоволенні.

Outcome: dismissed