Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

У лютому 2014 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до [PERSON] та [PERSON], мотивуючи його тим, що [INFO] помер її дядько [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина. За життя [PERSON] заповів належне йому майно їй, як племінниці та своїй дочці [PERSON] у рівних частках. Вона прийняла спадщину згідно заповіту від 20.06.2011 року, за яким [PERSON] заповів їй 1/2 частину належного йому житлового будинку, що розташований по [ADDRESS]. Відповідачка, як мати неповнолітньої спадкоємиці [PERSON] та законний представник вважає, що її покійний чоловік [PERSON] безпідставно не включив до заповіту свого малолітнього сина [PERSON] Вона стверджує, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] посилаючись на свідоцтво про народження дитини, де зазначено, що його батьком є [PERSON] та на той факт, що останній не оспорив запис у свідоцтві про народження [PERSON] про те, що він не є фізіологічним батьком [PERSON]. Позивачка зазначає, що в 2010 році [PERSON] було 86 років, а тому бути фізіологічним батьком [PERSON] він не міг. Починаючи з 2010 року відповідачі спільно проживали в с. Веселе Червоноармійського району та вели спільне господарство до народження дитини. Враховуючи вищевикладене, просить суд встановити, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] та стягнути судові витрати В судовому засіданні представник позивачки підтримав вимоги позовної заяви та просив їх задовольнити. Представник відповідачки позов не визнав та просив відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Відповідачка [PERSON] в суд не з»явилася, про час та місце судового засідання належним чином повідомлена. Надала суду письмове заперечення проти позову, в якому зазначає, що з [PERSON] вона перебувала у зареєстрованому шлюбі до дня його смерті. За час шлюбу народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Батьком сина був записаний [PERSON] За своє життя він знав, що записаний батьком [PERSON], однак свого батьківства не оспорював. Вона вважає, що [PERSON] являється неналежним позивачем, як така, що немає права заявляти такі вимоги, тому просить суд відмовити позивачці у задоволенні її позову за безпідставністю. Відповідач [PERSON] в суд не з»явився, про час та місце судового засідання належним чином повідомлений. Надав суду письмову заяву та заперечення проти позову, в яких просить справу розглядати без його участі та зазначає, що батьком [PERSON] записано [PERSON], який на час народження дитини перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], тому вважає себе неналежним відповідачем, оскільки він не є суб"єктом спірних відносин та не має обов"язків перед позивачем, а [PERSON] вважає неналежним позивачем, так як вона не має права заявляти такі вимоги, а сам позов необгрунтований. Тому просить суд відмовити позивачці у задоволенні її позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає. Відповідно до ст. 137 СК України, оспорювання батьківства після смерті особи, яка записана батьком дитини можливо у трьох випадках: 1) якщо той, хто записаний батьком дитини, помер до народження дитини, оспорити його батьківство мають право його спадкоємці, за умови подання ним за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства; 2) якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред'явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини, позовну заяву можуть підтримати в суді його спадкоємці; 3) якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла, оспорити батьківство можуть її спадкоємці: дружина, батьки та діти. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 15.03.2011 року, виданого виконавчим комітетом Стрибізької сільської ради Червоноармійського району, батьком [PERSON], [INFO] записаний [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01.05.2012 року, виданого Стрибізькою сільською радою Червоноармійського району, Житомирської області, [PERSON] помер [INFO]. Із викладеного вбачається, що [PERSON] за своє життя знав, що він записаний батьком [PERSON], [INFO], про що зазначає у позовній заяві позивачка, однак до суду про оспорювання свого батьківства він не звертався. Крім того, якби покійний [PERSON] і не знав про те, що він записаний батьком дитини, оспорити батьківство на даний час могли б лише спадкоємці першої черги за законом, до яких позивачка не відноситься. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної заяви [PERSON] про встановлення батьківства слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed