Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

13.06.2018 року до Рубіжанського міського суду Луганської області надійшла заява [PERSON] про стягнення з [PERSON] на його користь витрат, пов'язаних з розглядом справи у розмірі 19 161,00 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що 11.06.2018 року Рубіжанським міським судом Луганської області ухвалено рішення по справі № 425/2455/17, провадження № 2/425/13/18, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] відмовлено. Питання про судові витрати [PERSON] понесені на професійну правничу допомогу та витрати його представника пов'язані з явкою до суду за вказаним вище позовом вирішені не були та відкладені на іншу дату. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити. Відповідач за первісним позовом у судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши позивача,вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Судом встановлено, що рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2018 року первісний позов [PERSON] задоволено частково. Визначено місце проживання дитини з батьком. Припинено стягнення аліментів з позивача. У задоволенні позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача відмовлено. Вирішено питання щодо стягнення судового збору. Відкладено вирішення питання про судові витрати [PERSON], в частині витрат на професійну правничу допомогу та витрат його представника, пов`язаних з явкою до суду, та надано строк для подання доказів щодо розміру понесених ним судових витрат. У задоволені зустрічного позову [PERSON] відмовлено повністю. Розподіл судових витрат, понесених [PERSON], у зв`язку із поданням та розглядом як первісного так і зустрічного позову судом не проводився (справа № 425/2455/17, том. 2 а.с. 47-55). Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи (ч.1). До останніх належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3). За положеннями ст.137 вказаного Кодексу: Витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1); За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3); Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4); У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч.5); Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.6). Відповідно до ст. 141 вказаного Кодексу: Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1); Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову на відповідача; 2) у разі відмови в позові на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2); При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися (ч.3); Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч.8). При розгляді цієї справи в суді інтереси позивача представляв адвокат Татарченко Костянтин Володимирович на підставі договору-доручення про надання правової допомоги від 07.08.2017 року (справа № 425/2455/17, том. 1 а.с. 13-14). Згідно п. 4.1. зазначеного договору на визначення розміру гонорару Адвоката впливають строки та результати вирішення спірних правовідносин, ступінь важкості справи, обсяг правових послуг, необхідних для досягнення бажаного результату та належного виконання окремих доручень Клієнта. Обсяг правової допомоги враховується при визначенні обґрунтованого розміру гонорару За п. 4.2. вказаного Договору передбачено, що гонорар Адвоката погоджується за взаємною угодою сторін та оформлюється додатковою угодою до Договору. Однак, передбачена п. 4.2. Договору-доручення про надання правової допомоги від 07.08.2017 року додаткова угода до матеріалів справи не надана. Згідно наданого стороною позивача Акту прийому-передачі (а не додаткової угоди до Договору, як визначено у п. 4.2 Договору) виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 10.01.2018 року (справа № 425/2455/17, том. 2 а.с. 23): 1.Надання консультацій та роз'яснень положень та вимог Сімейного кодексу України, норм цивільного процесуального законодавства України, практики Європейського суду з прав людини за 2 год. - 1 000 грн.; 2.Написання позову - 4 000 грн.; 3.Написання відзиву на зустрічну позовну заяву - 2 000 грн.; 4.Витрати на проїзд з м. Києва до м. Рубіжне та у зворотному напрямку (квитки додаються) - 4 095,54 грн.; 5.Оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, пов'язаних з зазначеними в п.1- 5 діями - 65 грн. 6.Участь у судових засідань за 16 год. - 8 000 грн.; 7.Сумарно - 19 160,54 грн. На думку суду, сторона позивача не надала обґрунтованого розрахунку витрат на правничу допомогу на суму 19 160,54 грн., а також не надано доказів відповідно до ст. 137 ЦПК України, оскільки в порушення вказаної норми закону не подано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. У вказаному вище Акті прийому-передачі виконаних робіт від 10.01.2018 року відсутній детальний опис робіт, наданих послуг з посиланням на витрачений час у кожному пункті, а також відсутнє посилання на використану літературу тощо, він не містить посилання на нормативний акт, який регулює правовідносини у сфері компенсації витрат саме на правничу допомогу, оскільки з 15.12.2017 року ці правовідносини урегульовано Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 № 2147-VIII, а зазначені у п. 5 «Витрати на проїзд з м. Києва до м. Рубіжне та у зворотному напрямку» взагалі є витратами представника, пов'язаними позивача, пов'язаними з явкою до суду. Додатково суд зазначає, що в наданих позивачем квитанції від 12.06.2018 року час сплати 13:41:23, зазначено лише Платника та причину сплати коштів (за правову допомогу) у розмірі 14 000 грн., однак не вказано кому саме перераховані ці кошти, а в квитанції від 12.06.2018 року час сплати 13:47:32 взагалі не зрозуміло хто саме є платником, кому та за що перераховані кошти у розмірі 5 200 грн. (а.с.27-28). Згідно ч. 1 ст. 138 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Виходячи з наданого позивачем акту прийому-передачі (а не додаткової угодою до Договору, як визначено у п. 4.2 Договору) виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 10.01.2018 року та доданих до нього посадочних документів вбачається (справа № 425/2455/17, том. 2 а.с. 23-35) та не заперечується представником позивача у його поясненнях (справа № 425/2455/17, том. 3 а.с. 21), що всі квитки куплені через мережу Інтернет за допомогою додатку «Приват24», а тому грошові кошти за них у будь-який час могли бути частково повернуті до посадки у поїзд зі збереженням самих роздрукованих квитків. Проїзних документів на бланках ПАТ «Укрзалізниця», які при поверненні грошових коштів підлягають обов'язковому поверненню, до матеріалів справи не додано, а тому суд в задоволенні вимог позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу та витрати його представника пов'язаних з явкою до суду, відмовляє у повному обсязі на підставі статей 137, 138 та 141 ЦПК України.

Outcome: dismissed