Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-31 00:00:00

05.08.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом про дострокове розірвання кредитного договору №862 від 03.10.2014 року та солідарне стягнення з [PERSON] та [PERSON] заборгованості в сумі 2562,72 грн, а також судового збору в розмірі 1378,00 грн, мотивуючи свої вимоги тим, що спірна заборгованість виникла через невиконання відповідачами умов вказаного кредитного договору. 01.09.2016 року представник позивача надіслав до суду заяву про зміну позовних вимог, оскільки 23.08.2016 року [PERSON] частково було сплачено заборгованість в сумі 1000,00 грн та станом на 01.09.2016 року заборгованість по поверненню кредиту складає 1562,72 грн. Тому представник позивача просить зменшити розмір позовних вимог на суму 1000,00 грн, достроково розірвати вищевказаний кредитний договір та остаточно стягнути з відповідачів борг у сумі 1562,72 грн, а також судовий збір у сумі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, але подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримання змінених позовних вимог у повному обсязі та не заперечення проти заочного розгляду справи (а.с.27). Відповідачі до суду також не з'явилися, однак про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином та вчасно (а.с.22-23, 26), заперечень від останніх проти позову не надходило. За таких обставин суд на підставі ст.224 ЦПК України визнав можливим розглядати справу заочно у відсутності [PERSON] та [PERSON], оскільки в справі достатньо доказів про права та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши всі матеріали справи, суд приходить до переконання про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. З копії кредитного договору №862 (а.с.5-6) вбачається, що 03.10.2014 року районною кредитною спілкою "Гетьман" в особі голови правління Харченко С.І. (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений договір, згідно з яким Кредитодавець зобов'язувався надати Позичальнику кредит в сумі 7000,00 грн, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим договором, що також підтверджується копією заяи про надання кредиту (а.с.7). Відповідно до підпункту б) п.5.4.3 кредитного договору №862 у випадку затримання сплати Позичальником частини кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника дострокового повернення кредиту. Згідно з копією видаткового касового ордеру від 03.10.2014 року (а.с.9) [PERSON] отримала кредитні кошти в розмірі 7000,00 грн. На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором №862 від 03.10.2014 року був укладений договір поруки №1142 від того ж 03.10.2014 року (а.с.8), згідно з копією якого [PERSON] бере на себе обов'язок відповідати за зобов'язаннями [PERSON], що випливають із кредитного договору №862 від 03.10.2014 року, а п.2.1, 2.2 вказаного Договору поруки передбачена солідарна відповідальність [PERSON] (Поручителя) та [PERSON] (Боржника) перед районною кредитною спілкою "Гетьман" (Кредитором). Однак відповідачі своєчасно не сплачували грошові суми по кредиту та проценти за користування ним, в зв'язку з чим РКС «Гетьман» неодноразово надсилала [PERSON] та [PERSON] нагадування, попередження, претензію та повідомлення про необхідність сплати заборгованості (а.с.10-13), але жодних заходів щодо повернення заборгованості боржниками вжито не було. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Відповідно до розрахунку суми боргу по кредитному договору №862 від 03.10.2014 року (а.с.31) вбачається, що станом на 01.09.2016 року заборгованість по сплаті кредиту становить 1562,72 грн. Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки відповідачка [PERSON] несе солідарний обов'язок перед позивачем за невиконання зобов'язання відповідачкою [PERSON] за договором про надання кредиту, то суд вважає за необхідне стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по кредитному договору №862 від 03.10.2014 року в сумі 1562,72 грн. Крім цього, на підставі ст.88 ЦПК України суд вважає, оскільки позов підлягає задоволенню, то необхідно стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача сплачене останнім державне мито в розмірі 1378,00 грн. На підставі наведеного та ст.526, 530, 543, 554, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved