Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

[PERSON] звернувся до Чернівецького районного суду із вище вказаним позовом. Позивач та його представник - адвокат Костриця В.С., який діє на підставі договору про надання правової допомоги та представництво від 04.11.2016 року /а.с. 41/ в судовому засіданні свої вимоги підтримують та просять їх задоволити. [PERSON] пояснив, що його син [PERSON] систематично порушує правила співжиття, що полягає у вчиненні як фізичного, так і психологічного насильства відносно батька, зокрема, шляхом висловлювання погроз убивством, образами, що в свою чергу унеможливлює проживання сторін в одному житловому будинку. Крім того, зазначив, що [PERSON] під час виниклої суперечки спричинив [PERSON] тілесні ушкодження, з приводу чого він звертався до Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області. Пояснив, що співмешканка [PERSON], проживаючи у належному [PERSON] житловому будинку викрала певні речі, [PERSON] пошкодив болер. Представник позивача Костриця В.С. пояснив, що [PERSON] як власник житлового будинку має право привести в будинок жінку, син [PERSON] не повинен провокувати батька на конфлікти. Зазначив, що сплата [PERSON] коштів за користування електроенергією не є доказом про непорушення правил співжиття. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі довіреності від 29.08.2016 року /а.с. 54/, в судовому засіданні позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Зазначив, що конфлікти між [PERSON] та [PERSON] почалися після смерті дружини позивача (матері відповідача). [PERSON] не дозволяв сину спів мешкати з жінкою, користуватися побутовою технікою, неправдиво звинуватив його у пошкодженні болера. Зазначив, що [PERSON] не бив батька, а лише стримував, щоб той не пошкодив належний [PERSON] транспортний засіб, оскільки, [PERSON] побив автомобіль вилами. Свідок [PERSON] - співмешканка позивача [PERSON], суду пояснила, що проживала разом із позивачем близько пів року. Зазначила, що відповідач [PERSON] вчиняв скандали, погрожував фізичною розправою, вчинив бійку, під час якої розбив батькові [PERSON] голову, однак, останній в лікарню не звертався. Крім того, [PERSON] ображав [PERSON] нецензурною лайкою, викидав належні їй речі з житлового будинку на вулицю, тому останні два місяці [PERSON] не проживає в будинку, належному [PERSON] [PERSON] - колишня дружина відповідача [PERSON], суду пояснила, що у 2015 році в житловому будинку, належному [PERSON], відповідач робив опалення, необхідні для цього матеріали [PERSON] купляв за власні кошти, так як хотів проживати у цьому будинку. Зі слів [PERSON] їй відомо про скандали та конфлікти між [PERSON] та [PERSON], провокатором яких був [PERSON] Зазначила, що конфлікт виник через іншу жінку, яку [PERSON] хотів привести у будинок після смерті дружини. Свідок [PERSON] - [PERSON] - сусідка [PERSON], суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] жили мирно, зі слів [PERSON] конфлікти почалися після того як [PERSON] привів до будинку іншу жінку ([PERSON]І.). Підставою сімейних сварок були побутові питання. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] хотів вигнати сина [PERSON] з будинку, викликав працівників міліції. У 2016 році [PERSON] привів дівчину, з якою проживали близько одного місяця в будинку, належному його батькові [PERSON] Однак, потім почався конфлікт, [PERSON] не хотів, щоб дівчина проживала в будинку, приїжджали працівники міліції. [PERSON] особисто чула, як [PERSON] кричав до сина [PERSON], щоб той забирався з будинку, оскільки, житло належить йому. Свідок [PERSON] суду пояснив, що одного разу у травні 2015 року у нічний час бачив як [PERSON] сидів і тримав батька [PERSON], прижатого до землі, оскільки, той вилами побив транспортний засіб, належний [PERSON] [PERSON] розборонив їх, [PERSON] викликав працівників міліції. Від сусідів йому відомо про скандали, які виникають між [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] - голова Гонтівського сільської ради Чернівецького району Вінницької області, суду пояснив, що [PERSON] неодноразово звертався до Гонтівської сільської ради з приводу конфліктів, які виникають із сином [PERSON], який погрожує батькові, у зв*язку із чим [PERSON] викликав працівників міліції. Зі слів [PERSON] йому відомо про те, що син [PERSON] є невдячним за те, що він його вивчив, одружив, купив автомобіль. [PERSON] зазначив, що зі слів [PERSON] між ним та батьком часто виникали конфлікти, [PERSON] виганяє його з будинку, хоче виписати, привів в будинок іншу жінку, проти чого заперечує [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] хотіли поговорити з її сином про поїздку [PERSON] за кордон на робітки. Через деякий час біля будинку її сина почула, як [PERSON] сказав, щоб її син не брав [PERSON] на заробітки, тому що він погана людина, не любить батька та погрожував, що вб*є свого сина [PERSON]. Співмешканка позивача [PERSON] кричала, що [PERSON] ображає її, висловлюється в її адресу нецензурною лайкою. [PERSON] розповів їй, що співмешканка батька [PERSON] встановлює свої правила співжиття, кричить, а батько [PERSON] хоче виписати його разом із онуком з житлового будинку. Вислухавши пояснення сторін (їх представників), свідків, дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] являється власником будинку №26, розташованого по [ADDRESS], про що свідчить інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.07.2016 року /а.с. 5/. [PERSON], будучи рідним сином позивача, проживає у вище вказаному житловому будинку. [PERSON] являється інвалідом третьої групи загального захворювання, про що свідчить пенсійне посвідчення [NUMBER] /а.с. 7/. Як свідчить довідка, видана комунальною установою «Чернівецький районний медичний центр первинної медико - санітарної допомоги» Вінницької області від 08.08.2016 року, №847, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у Чернівецькому РМЦ ПМСД з приводу стабільної стенокардії , дифузного післяінфарктного міокардіофіброзу, гіпертонічної хвороби ІІІ ступеню третьої стадії ризик ІV, гіпертензивне серце, гіпертонічних кризів ІІ порядку, цукрового діабету ІІ типу важкої форми, діабетичної ангіопатії судин нижніх кінцівок, дисциркуляторної енцефалопатії ІІ стадії змішаного типу, діабетичної понейропатії дистально сенсорної явної стадії /а.с. 8/. Позивач в обгрунтування своїх вимог посилається на те, що у зв*язку із наявністю у нього вище зазначених хвороб, він потребує негайного лікування, перебування в нормальній спокійній обстановці. Однак, [PERSON], проживаючи біля позивача, своїми діями позбавляє [PERSON] цього, натомість, неодноразово перебуваючи в стані алкогольного сп*яніння, систематично порушує правила співжиття, що полягає у вчиненні як фізичного, так і психологічного насильства відносно батька (позивача по справі), зокрема, шляхом висловлювання погроз убивством, образами, що в свою чергу унеможливлює проживання сторін в одному житловому будинку. Внаслідок таких дій відповідача [PERSON] перебуває в стані психологічної напруги, страху і тривого, що негативно відображається на його здоров*ї та життєдіяльності. З приводу таких дій з боку [PERSON] позивач неодноразово усно звертався до сільського голови Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області, який проводив з ним роз*яснювальну роботу. Так, як свідчить довідка, видана виконкомом Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 08.08.2016 року, №423, [PERSON] протягом останніх двох років в усній формі звертався до сільського голови з проханням прийняти міри до сина [PERSON], який влаштовує в сім*ї скандали і сварки, чим створює неможливе спільне проживання /а.с. 16/. Крім того, [PERSON] неодноразово звертався до Чернівецького ВП Могилів - Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області із відповідними заявами про прийняття мір до сина [PERSON], про що свідчать висновки Чернівецького ВП Могилів - Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області від 23.05.2015 року, 17.06.2016 року про результати розгляду повідомлення [PERSON] /а.с. 14, 13, 11/ та повідомлення Чернівецького ВП Могилів - Подільського ВП ГУНП України у Вінницькій області від 27.05.2015 року, №2047 і від 21.06.2016 року, №2102/226/01-2016 / а.с. 15, 12/. Відповідно до ст.157 Житлового кодексу України (далі ЖК України) членів сім'ї власника жилого будинку (квартири) може бути виселено у випадках, передбачених частиною першою статті 116 цього Кодексу. Виселення провадиться у судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Частиною1 статті 116 ЖК України встановлено, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення. Статтею 383 Цивільного кодексу України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Статтею 391 ЦК України встановлено право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Пунктом 2 статті 48 Закону України "Про власність" передбачено, що власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Однак, в судовому засіданні не знайшли свого належного та достовірного підтвердження посилання позивача [PERSON] про те, що його права як власника житлового будинку порушені діями сина [PERSON] (відповідача по справі). Натомість його твердження спростовані в судовому засіданні показами свідків та доводами представника відповідача [PERSON] Так, як стверджує позивач його син [PERSON] спровокував бійку, в результаті чого наніс [PERSON] тілесні ушкодження. Суд критично ставиться до таких тверджень позивача, оскільки, вони є непідтвердженими та спростовуються показами свідка [PERSON] який зазначив, що одного разу у травні 2015 року в нічний час він бачив, як [PERSON] тримав і прижимав батька [PERSON], оскільки, останній побив транспортний засіб вилами. При цьому працівників міліції викликав [PERSON], який і був провокатором конфлікту. Документального підтвердження отримання [PERSON] тілесних ушкоджень внаслідок протиправних дій [PERSON] позивачем не надано. Як свідчить висновок Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області від 23 травня 2015 року 17 травня 2015 року до чергової частини Чернівецького РВ УМВС звернувся з повідомленням [PERSON] про те, що його син [PERSON] спричинив йому тілесні ушкодження. Отримане повідомлення зареєстроване в ЖЄО Чернівецького РВ від 17.05.2015 року за №585. Відповідно до письмової резолюції начальника СВ Чернівецького РВ Оськіна Ю.В. ознаки кримінального правопорушення за даною подією відсутні, інформація введенню в ЄРДР не підлягає /а.с. 14/. В ході проведення перевірки по даному повідомленню встановлено, що 17.05.2015 року між [PERSON] та [PERSON] виникла суперечка, яка супроводжувалась на підвищених тонах, тому з метою уникнення даної суперечки [PERSON] викликав працівників міліції та згідно пояснення [PERSON] ніяких протиправних дій він не вчиняв. Пізніше [PERSON] власноручно написав заяву з проханням не розглядати попереднє його повідомлення, оскільки, претензій до [PERSON] не має. Згідно висновку Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області від 17.06.2016 року 16.06.2016 року до чергової частини Чернівецького РВ УМВС надійшло повідомлення [PERSON] про те, що його син [PERSON] вчиняє сімейну сварку. Отримане повідомлення зареєстровано в ЖЄО ВП від 16.06.2016 року за №778. Відповідно до письмової резолюції начальника СВ Чернівецького РВ Марценюка А.Л. дане повідомлення внесенню в ЄРДР не підлягає. Розглянувши повідомлення [PERSON], Чернівецький РВ УМВС України у Вінницькій області дійшов висновку про те, що повідомлення не знайшло свого підтвердження /а.с. 13/. Судом враховується, що свідків та очевидців вчинення [PERSON] сімейних сварок із батьком [PERSON], спричинення останньому тілесних ушкоджень, немає. Крім того, відсутнє медичне обстеження [PERSON] на факт наявності та ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, які з його слів були спричиненні сином [PERSON] Для підтвердження зазначених обставин суду не надано належних, достатніх та безпосередніх доказів, які б свідчили про протиправність дій [PERSON], що унеможливлює спільне проживання сторін в житловому будинку. Суд критично ставиться до показів свідка [PERSON] про те, що [PERSON] висловлювався нецензурною лексикою в адресу співмешканки позивача [PERSON], ображав її, оскільки, [PERSON] стало відомо про це зі слів самої [PERSON], яка перебуває у неприязних стосунках з відповідачем [PERSON], є зацікавленою особою, такі покази носять суперечливий характер та позбавлені доказової сили, тому не можуть бути взяті до уваги судом. Крім того, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні посилання позивача на те, що співмешканка [PERSON] викрала речі з будинку, належного [PERSON], а також про те, що [PERSON] пошкоджено болер. Кошти для оплати за користування електроенергією [PERSON] та [PERSON] сплачували пополам, що не заперечується в судовому засіданні позивачем. Відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Однак, позивачем не доведено той факт, що відповідач [PERSON] у житловому будинку, належному [PERSON] створює неможливі умови спільного проживання інших членів сім*ї, систематично порушує правила співжиття, не підтверджено створення [PERSON] будь-яких перешкод у користуванні позивачем житловим приміщенням, відсутні належні та достовірні підтвердження наявності суттєвих перешкод для здійснення [PERSON] своїх прав як власника житлового будинку, що свідчить про відсутність правових підстав, передбачених чинним законодавством для виселення [PERSON] з житлового будинку, належного позивачу [PERSON] без надання іншого приміщення та зняття з реєстрації. Крім того, судом береться до уваги той факт, що позивач [PERSON] сам провокував конфлікти та скандали, які виникали між ним та сином [PERSON] [PERSON] неодноразово звертався до Чернівецького РВ УМВС України з приводу того, що батько [PERSON] хоче виписати його з будинку, придумуючи різні наклепи для виклику працівників міліції, погрожує фізичною розправою, підтвердженням чого є висновки Чернівецького РВ УМВС України у Вінницькій області від 17.06.2016 року, 10.08.2016 року /а.с.11, 28/. Як свідчить довідка, видана виконкомом Гонтівської сільської ради Чернівецького району Вінницької області від 08.08.2016 року, №486, в житловому будинку, належному [PERSON], який згідно погосподарської книги №7 за 2011 - 20015 роки являється головою сім*ї, прописані та проживають його син [PERSON] та онук [PERSON], [INFO] /а.с. 9/. Судом враховується те, що відсутні відомості про наявність у відповідача [PERSON] будь - якого іншого житлового будинку, в якому б він мав можливість проживати. Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до статті 109 Житлового кодексу виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Відповідно до частини 1 статті 156 Житлового кодексу України, члени сім'ї власника житлового будинку (квартири), що проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить йому, користуються житлом нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ч.2 ст.57 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем відповідно до вимог ч.1 ст.60 ЦПК України належним чином не доведено обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог щодо виселення [PERSON] із житлового будинку без надання іншого приміщення та зняття з реєстрації. Відповідно до ч.1 ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об*єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. На підставі вище викладеного, суд за відсутності правових підстав, передбачених чинним законодавством для виселення [PERSON] з житлового будинку, належного позивачу [PERSON], в силу статті 212 ЦПК України приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] На підставі вище наведеного та

Outcome: dismissed