Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

У квітні 2015\~р. [PERSON] звернувся з вказаним позовом, у якому просить визначити йому додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 19.04.2014\~р. після смерті його матері \- [PERSON], та складається з 1/2 частки трикімнатної квартири [ADDRESS], визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 22.11.2014\~р., видане на ім'я [PERSON], та свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.10.2014\~р., видане на ім'я [PERSON] (позовні вимоги наведені з урахуванням заяви від 17.08.2015\~р. про уточнення позовних вимог (а.\~с.\~83), яка була прийнята Судом до розгляду (а.\~с.\~86)). [PERSON] проти позову заперечила, посилаючись на те, що [PERSON] мав достатньо часу для прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], зокрема, був присутній на похоронах останньої. [PERSON] позов визнав, про що подав заяву від 18.01.2016\~р. (а.\~с.\~123). Судом з'ясовано, що [PERSON] померла 19.04.2014\~р. у м.\~Бердичеві Житомирської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ТП №\~238885 від 22.04.2014\~р. (а.\~с.\~11). З матеріалів справи вбачається та особами, які беруть участь у справі, не заперечується, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.\~с.\~10, 49, 50, 51, 55, 56, зворотній бік 59). Тобто, зважаючи на статті 1216 1218, 1222, 1223, 1258 та 1261 Цивільного кодексу України, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями [PERSON] першої черги за законом. Постановою від 23.11.2015\~р. №\~350/02-31 приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частку зі всієї спадкової частки квартири [ADDRESS], яка належала його матері [PERSON], яка померла 19.04.2014\~р., у зв'язку з тим, що [PERSON] спадщину не прийняв (на момент смерті [PERSON] з нею постійно не проживав, протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, заяву про прийняття спадщини не подав) (а.\~с.\~9). Згідно з частинами першою та другою статті 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами першою та другою статті 1220 Цивільного кодексу України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). [PERSON] є громадянином [PERSON] Федерації, проживає там само, що не заперечується особами, які беруть участь у справі, та підтверджується матеріалами справи (а.\~с.\~7, 16), а відтак він як такий, що на час відкриття спадщини постійно з матір'ю [PERSON], не проживав, для прийняття спадщини повинен був подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня її смерті (19.04.2016\~р.), проте не зробив цього (що випливає з постанови від 23.11.2015\~р. №\~350/02-31 приватного нотаріуса Бердичівського міського нотаріального округу [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії). Таким чином [PERSON] пропустив шестимісячний строк, встановлений частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини. Частинами першою та третьою статті 1272 Цивільного кодексу України визначено, що якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У позовній заяві [PERSON] у якості поважних причин, через які він не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], посилається на те, що він проживає в іншій державі ([PERSON] Федерації) та що такому зверненню перешкоджала його сестра [PERSON], з якою було досягнуто домовленості, що вона спадщину не прийматиме, але у подальшому ця домовленість була нею порушена. Суд зазначає, що проживання [PERSON] у [PERSON] Федерації могло створити тому певні труднощі у зверненні у шестимісячний строк з дня смерті матері [PERSON], до нотаріуса в Україні з заявою про прийняття спадщини Разом з тим, у позовній заяві [PERSON] не зазначає про існування будь-яких об'єктивних, непереборних, істотних труднощів, які б йому перешкоджали це зробити (хвороба, відсутність фінансових можливостей приїхати до України тощо). Більше того, з позовної заяви вбачається, що основною підставою позову є незгода [PERSON] з тим, що спадщину після смерті матері [PERSON], в порушення домовленості прийняв не лише його брат [PERSON], а і його сестра \- [PERSON]. На цю обставину як на підставу позову неодноразово наголошував (посилався) і представник [PERSON] під час розгляду справи. Між тим, Суд вважає, що обставина щодо домовленості між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про неприйняття останньою спадщини після смерті матері [PERSON], не має значення для розгляду справи, так як ця домовленість не створювала для [PERSON] об'єктивних, непереборних, істотних труднощів у зверненні у шестимісячний строк з дня смерті матері до нотаріуса в Україні з заявою про прийняття спадщини. Як випливає з викладеного вище, Судом не встановлено причин, пов'язаних з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для [PERSON] вчинити у передбачений законодавством України шестимісячний строк дії, направлені на прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], а саме звернутись до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Відповідно ж до абзацу шостого пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суд України від 30.05.2008\~р. №\~7 "Про судову практику у справах про спадкування" вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Зважаючи на наведене, Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову [PERSON] в частині першої вимоги про визначення йому додаткового строку у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась 19.04.2014\~р., після смерті його матері \- [PERSON], та складається з 1/2 частки трикімнатної квартири [ADDRESS], необхідно відмовити. У зв'язку з відмовою у задоволенні першої позовної вимоги не підлягає задоволенню і друга позовна вимога про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.2014\~р., виданого на ім'я [PERSON], та свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.10.2014\~р., виданого на ім'я [PERSON], оскільки вона є похідною від першої, тобто підставою для її задоволення є задоволення першої.

Outcome: dismissed