Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

У листопаді 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 07.03.2016 року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно у вигляді жилого будинку з усіма надвірними побудовами та спорудами, що розташований в м. Маріуполі по вул. Заозерній, буд. 75. 28.10.2015 року [PERSON] склала заповіт на імя позивача та відповідача. 07.07.2016 року [PERSON] звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, інший спадкоємець [PERSON] відмовився від прийняття спадщини за заповітом на його користь. 08.09.2016 року позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок №75 по вул. Заворуєва в м. Маріуполі, однак йому було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Третьою маріупольською державною нотаріальною конторою 26.06.1980 року, належить 6/25 часток житлового домоволодіння по вул. Заозерній, 75 в м. Маріуполі. З технічного паспорту на будинок та довідки БТІ м. Маріуполя, виданої 22.08.2016 року вбачається, що згідно технічної інвентаризації від 17.08.2016 року інша частка цього домоволодіння належала [PERSON] На підставі рішення суду від 01.04.2011 року ця частка домоволодіння була визначена цілою за власником [PERSON] та надана нова адреса вул. Заозерна, 75В, у звязку з цим правовстановлюючий документ [PERSON] договір купівлі-продажу на частку житлового домоволодіння підлягав обміну. Згідно повідомлення Маріупольського БТІ домоволодіння № 75 по вул. Заозерній в м. Маріуполі складається з жилого будинку літ. А-1, нежилої прибудови літ А2-1, погребу літ. А2/п (загальною площею 65 кв.м., житловою площею 35,3 кв.м.), гаражу тіл. Б-1, літнього душу літ. Д-1, сараю літ. Л-1, сараю літ. Н-1, огорожі №1-2, замощення І. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з усіма надвірними прибудовами та спорудами, розташованого у м. Маріуполі по вул. Заозерній, 75 в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла 07.03.2016 року. Позивач та до судового засідання не зявились, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляду справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Згідно зі ст.392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється іншою особою або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 5 статті 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Відповідно до роз'яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в своєму листі від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (пункт 3.1.) право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008р. № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. З наданого третьою маріупольською державною нотаріальною конторою повідомлення вбачається, що в справах нотаріальної контори наявна спадкова справа № 422/2016 до майна померлої 07 березня 2016 року [PERSON]. [PERSON] звернувся до третьої Маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], інший спадкоємець за заповітом, [PERSON], відмовився від прийняття спадщини за заповітом, на користь [PERSON]. Постановою державного нотаріуса третьої маріупольської державної нотаріальної контори [PERSON] від 08.09.2016 року № 1956/02-31 [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки правовстановлюючий документ на житловий будинок з усіма надвірними побудовами за адресою м. Маріуполь, вул. Заозерна, 75 відсутній. Частиною 1 ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню без дослідження доказів.

Outcome: approved