Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-20 00:00:00

У червні 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позову зазначила, що у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, вона перебуває з 21.12.2007 року. Зареєстровано шлюб у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1110 від 21.12.2007 року. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між нею і відповідачем припинені з травня 2017 року. Причини психологічного характеру призвели до розпаду їх родини. Втрата взаєморозуміння, неможливість дійти згоди у вирішенні питань, які стосуються родини, що не сприяло збереженню сімї, та в результаті стало причиною відчуження між ними та втрати почуттів, які тримають подружжя разом. Вважає, що подальше перебування у зареєстрованих відносинах із відповідачем є недоцільним, родина розпалась остаточно, шлюб необхідно розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити за собою прізвище «Сичова». Просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 21.12.2007 року між нею та [PERSON] у Дніпровському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1110 від 21.12.2007 року; після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Сичова». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив проводити судове засідання за його відсутності. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено,\~що сторони\~перебувають у\~шлюбі з\~21.12.2007\~року,\~зареєстрованому у\~Дніпровському відділі\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Дніпродзержинського міського\~управління юстиції\~Дніпропетровської області,\~актовий запис\~№ 1110\~від 21.12.2007\~року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Зі змісту позову вбачається, що між сторонами припинені подружні стосунки, шлюбно-сімейні стосунки до цього часу між ними не поновлювались, зберігати сім`ю позивач не бажає, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти його розірвання. Згідно ст. 104 Сімейного кодексу України (надалі по тексту - "СК України") шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України,\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та відносини між сторонами по справі не поновлювались, від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає, вважає, що це не можливо, відповідач не заперечує проти його розірвання, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Приймаючи до уваги висловлене позивачем в позовній заяві бажання і надалі іменуватися шлюбним прізвищем, суд вважає за необхідне у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище «Сичова». У відповідності до ч.1 ст.142 ЦПК України, суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а решту сплаченого судового збору, враховуючи відсутність вимог щодо стягнення його з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України віднести на рахунок позивача.

Outcome: approved