Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

У\~\~ грудні 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні В обґрунтування позову зазначив, що він на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.07.2009 року та договору купівлі-продажу від 29.10.2016 року є власником 2/6 частин домоволодіння [ADDRESS] . Власником 1/3 частини цього домоволодіння на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.07.2009 року є [PERSON] . Посилаючись на те, що частка відповідача у вказаному вище домоволодінні є незначною й виділу не підлягає, він за власний кошт зробив капітальний ремонт будинку, відповідач не бере участі в утриманні будинку та прилеглої до нього території, у зв`язку з тим, що між ними склалися неприязні відносини спільне їх проживання в будинку є неможливим, [PERSON] отримано компенсацію вартості 1/3 частини спадкового майна з відрахуванням вартості будівель літ. «Д», літ. «Б», літ. «Е», літ. «И», які підлягають знесенню у розмірі 49\~888,00 грн., та ним було виплачено відповідачу компенсацію, визначену рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 02.12.2010 року у розмірі 49\~888,00 грн. Враховуючи викладене, просив суд з урахуванням уточнень припинити право власності [PERSON] на 1/3 частину домоволодіння в цілому [ADDRESS] , визнати за ним право власності на вказану частку, судові витрати покласти на відповідача. Позивач в судове засідання не з`явився, надав повноваження представнику. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з урахуванням уточнень, просив суд позов задовольнити з підстав, зазначених в ньому. Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала повноваження представнику. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову за необґрунтованістю. Зазначила, що припинення права власності на 1/3 частину домоволодіння, що належить відповідачу, завдасть істотної шкоди її інтересам, оскільки іншого житлового приміщення на праві власності відповідач немає, та позивач відмовляється сплатити компенсацію вартості належної їй частки, яка згідно висновку експерта № 74 від 27.12.2017 року становить 379\~057,00 грн. Що стосується тверджень [PERSON] , проте що [PERSON] було отримано компенсація за належну їй частку у розмірі 49\~888,00 грн., то вказані кошти було отримано відповідачкою в якості компенсації за користування, належною їй частиною житлового будинку. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.41 Конституції України \~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Аналогічна за змістом норма міститься в\~статті 321 ЦК України. Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод \~кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до частини 1 ст.317, частини 1 ст319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що чинною ухвалою Дніпровського районного суду м. Херсона від 03.07.2009 року, винесеною у справі №2-75/09 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] \~,\~ про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності, за зустрічним позовом\~ [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, за зустрічним позовом\~ [PERSON] до\~ [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності, судом затверджено мирову угоду між\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , згідно якої: 1.\~Визнано за\~ [PERSON] \~право власності на 1/3 частину в домоволодінні [ADDRESS] \~, яке розташоване на земельній ділянці площею 0,602 га. 2.\~Визнано за\~ [PERSON] \~право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,602 га, що розташована в [ADDRESS] ,яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 739354, виданого 10.01.2008р. на підставі рішення Антонівської селищної ради № 310 від 14.12.2004р. та № 228 від 28.08.2007р., та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1АА001978-010871300001. 3.\~Визнати за\~ [PERSON] \~право власності на 1/3 частину в домоволодінні [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці площею 0,602 га. 4.\~Визнати за\~ [PERSON] \~право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,602 га, що розташована в [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 739354, виданого 10.01.2008р. на підставі рішення Антонівської селищної ради № 310 від 14.12.2004р. та № 228 від 28.08.2007р., та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності н землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1АА001978-010871300001. 5.\~Визнати за\~ [PERSON] \~право власності на 1/3 частину в домоволодінні [ADDRESS] , яке розташоване на земельній ділянці площею 0,602 га. 6. Визнати за\~ [PERSON] право власності на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,602 га, що розташована в [ADDRESS] , яка належала померлої на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 739354, виданого 10.01.2008р. на підставі рішення Антонівської селищної ради № 310 від 14.12.2004р. та № 228 від 28.08.2007р., та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності н землю та направо постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1АА001978-010871300001.Провадження по справі закрито (а.с.97-9). Заочним рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 02.12.2010 року та Додатковим рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона від 16.12.2014 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] про розподіл житлового будинку в натурі та визначення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою задоволено. Домоволодіння [ADDRESS] виділено у користування [PERSON] та [PERSON] , розподілено приватизовану земельну ділянку, розташовану за адресшю: [ADDRESS] (кадастровий №65101653300:04:096:0003) згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 16 серпня 2010 року. Стягнуто з [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 49888 гривень компенсації.\~\~З метою розподілу земельної ділянки покладено на [PERSON] обов`язок знести будівлі літера «Д», літера «Б», літера «Е», літера «И» за власний рахунок.\~(а.с.10-12). Зазначені рішення суду виконано що підтверджується постановами державного виконавця від 30.01.2014 року та 21.10.2014 року (а.с.13,16) та заявою [PERSON] з якої вбачається, що вона отримала від [PERSON] компенсацію у розмірі 49\~888,00 грн. (а.с.14) 29.10.2016 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки та договір купівлі-продажу, посвідчені приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводиною І.М. Згідно вказаних договорів [PERSON] передав у власність [PERSON] 1/3 частку у праві спільної часткової власності на земельну ділянку (кадастровий №65101653300:04:096:0003), площею 0,0602 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок з відповідною часткою надвірних споруд та будівель [ADDRESS] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 23.11.2016 року у справі №2-2378/10 відмовлено в задоволенні заяви [PERSON] та [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 2-2378/10 за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] впро розподіл житлового будинку в натурі, про визначення порядку користування домоволодінням та земельною ділянкою, а саме в частині вимог про визнання за останніми права власності на домоволодіння [ADDRESS] з відшкодуванням компенсації 1/3 частки спадкового майна відповідачу. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідач у спірному домоволодінні не проживає. Статтею 365 ЦК України \~передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені\~в постановах\~Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року\~\~у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в\~статті 365 ЦК України\~свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). Водночас необхідно зважати, що правова норма, закріплена пунктом 4 частини першої\~статті 365 ЦК України, не може вважатися самостійною обставиною для припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду, оскільки фактично встановлює неприпустимість такого припинення (таке припинення є неможливим у разі, якщо воно завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї). Припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі положень цієї статті можливе за наявності хоча б однією\~з обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої\~статті 365 ЦК України, за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника, та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду, а не за наявності всіх обставин, передбачених цією статтею, в їх сукупності». У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 жовтня 2019 року у справі\~№ 750/11178/17 (провадження № 61-42000св18) зроблено висновок щодо застосування пункту 4 частини першої\~статті 365 ЦК України\~та вказано, що «припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, робиться в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси\~\~й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку». Обґрунтовуючи позов, [PERSON] в якості підстав для припинення права [PERSON] на частку у праві спільної часткової власності на нерухоме майно домоволодіння [ADDRESS] , вказав, що частка відповідача є незначною і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування майном є неможливим та ним вже сплачено останній компенсацію. Слід зазначити, що доводи [PERSON] про неможливість виділу в натурі належної [PERSON] 1/3 частини спірного домоволодіння та неможливість спільного користування квартирою є обґрунтованими, однак відповідно до частини третьої\~статті 12 ЦПК України, частини першої\~статті 81 ЦПК України, позивач не надав суду доказів того, що припинення права відповідача [PERSON] на її частку не завдасть істотної шкоди її інтересам як співвласника. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи й не спростовано позивачем, відповідач [PERSON] не має іншого житла, крім 1/3 частки в домоволодінні [ADDRESS] , тому припинення права власності останньої на 1/3 частку домоволодіння завдасть істотної шкоди її інтересам як співвласника. Крім того, тлумачення частини другої\~статті 365 ЦК України\~дає підстави для висновку, що позивач повинен внести на депозитний рахунок суду суму, яка еквівалентна вартості частки спільного майна на час розгляду справи, і лише\~\~в такому випадку суд може позбавити відповідача його частки в майні. Тобто суд, втручаючись право власності особи, повинен переслідувати законну мету та, дотримуючись принципу пропорційності, визначити реальний (адекватний) розмір компенсації за позбавлення відповідача частки у праві спільної часткової власності на спірну квартиру. Ухвалою суду від 21.02.2017 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від\~\~\~27.02.2017 року № 74 дійсна ринкова вартість домоволодіння [ADDRESS] становить 1\~161\~774,00 грн. (1/3 частка 387\~258,00 грн.). У відповідності до рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 03.07.2009 року по справі №2-75/09, [PERSON] належить право власності на 1/3 частку в домоволодінні [ADDRESS] . На даний час розмір спадкової маси в домоволодінні [ADDRESS] складає 15,22 або 15/100. Тобто, в сучасному домоволодінні [ADDRESS] частка [PERSON] складає 5/100. Згідно даних інвентраної справи, житловий будинок літ. "А" з стінами з саману, станом на 09.07.2007 року мав фізичний знос 49,09 %, в тому числі стіни мали фізичний знос 50%, тобто знаходились в незадовільному технічному стані. Експлуатація елементів буднку була можлива лише при умові проведення їх ремонту. У відповідності до додатку 5 до пункту 5.6.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного Комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, орієнтована тривалість ефективної експлуатації елементів житлових будинків, а саме: стін саманних складає 15 років. Житловий будинок, що досліджується, побудований в 1962 році (арк.5а інв.с.), тобто знаходиться в експлуатації 55 років, що складає 3,67 експлуатаційних строків. Наступне свідчить про те, що без виконання робіт з капітального ремонту та реконструкції житлового будинку, що досліджується, його конструктивні елементи були би зруйновані. [PERSON] \~вніс на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі\~8\~201,00 грн. (а.с.154) для виплати компенсації за 1/3 частку зазначеного домоволодіння. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.06.2018 року зобов`язано [PERSON] внести на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Херсонській області вартість 1/3 частки домоволодіння [ADDRESS] в сумі 379057,00 (триста сімдесят дев`ять тисяч п`ятдесят сім) грн. 00 коп. На виконання ухвали суду від 14.06.2018 представник позивача пояснив, враховуючи, що частка [PERSON] у спірному володінні складає 5/100 коштує 58\~089 грн, (згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від\~27.02.2017 року № 74) та позивачем уже було виплачено останній 49\~888,00 грн. на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 02.12.2010 року, тому недоплачена сума становить 8\~021,00 грн. яка і внесене позивачем на депозитний рахунок суду. Крім того, ринкова вартість 1/3 ідеальної частини домоволодіння становить 387\~258,00 грн., а позивач вніс на депозитний рахунок лише 8\~021,00 грн, що майже впятдесят разів менше необхідної суми компенсації за позбавлення частки відповідача у праві спільної часткової власності на спірну квартиру, враховуючи вище викладене суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог [PERSON] про припинення права на частку у спільному майні та визнання права власності на цю частку. Доводи представника позивача проте, що виплачена [PERSON] грошова компенсація у розмірі 49\~888,00 грн. є компенсацією за її частку у спірному домоволодінні суд до уваги не приймає, оскільки зазначені кошти були виплачені відповідачу як компенсація вартості 1/3 частини спадкового майна з відрахуванням вартості будівель літ. «Д», літ. «Б», літ. «Е», літ. «И», які підлягають знесенню відповідно до рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 02.12.2010 року. Відповідно до п.2 ч.2\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати\~у разі\~відмови в\~задоволенні позову\~покладаються на\~позивача,\~тому вимоги\~про стягнення\~з відповідача\~на користь\~позивача судового\~збору,\~витрат на\~проведення експертизи,\~а також\~витрат на\~правову допомогу\~задоволенню не\~підлягають. У зв`язку з відмовою в задоволенні позову підлягають поверненню [PERSON] 8 021,00 грн., внесені ним на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Херсонській області, в якості компенсації [PERSON] вартості її частки в домоволодінні [ADDRESS] . На підставі викладеного, ст.316, 317, 319, 321, 328 ЦК України,

Outcome: dismissed