Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Демидівської селищної ради про визначення йому додаткового строку достатнього для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] в м. Санкт-Петербург, Росія. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що [INFO] в м. Санкт-Петербург, Росія, помер його двоюрідний брат [PERSON] . Після смерті двоюрідного брата [PERSON] залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 2,64 га, що розташована на території Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області. Позивач [PERSON] у позовній заяві зазначає, що після смерті двоюрідного брата [PERSON] , за місцем знаходження належної йому земельної ділянки, відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 2,64 га. 26 лютого 2020 року він звернувся до приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіна І.Ф. з заявою про прийняття спадщини. Однак, приватний нотаріус Котюбін І.Ф., у зв`язку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини, встановленого ст. 1270 ЦК України, відмовив у прийнятті заяви. Позивач [PERSON] у позовній заяві зазначає, що пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] , з поважних причин, оскільки спадкодавець проживав на території Російської Федерації та вони між собою майже не спілкувалися. Крім того, він виїжджав на заробітки та був відсутній за зареєстрованим місцем проживання. Позивач [PERSON] , посилаючись на пропуск строку, встановленого для прийняття спадщини, з поважних причин, просить визначити йому додатковий строк, для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата [PERSON] , який помер [INFO] . В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що про те, що помер його двоюрідний брат [PERSON] він дізнався відразу після його смерті. [PERSON] на час смерті проживав з сім`єю в м. Санкт-Петербург. [PERSON] був військовослужбовцем, мав у власності квартиру в м. Санкт-Петербург, де проживав з дружиною. Після смерті [PERSON] у такій квартирі залишилася проживати його дружина. Йому не відомо, чи було ще якесь майно у [PERSON] та чи його дружина, а також син і дочка подавали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На території Демидівської селищної ради залишилася земельна ділянка площею 2,64 га, що належала на праві приватної власності [PERSON] та яку він успадкував після смерті своєї матері [PERSON] . Крім того, в судовому засіданні позивач [PERSON] пояснив, що влітку 2019 року дружина [PERSON] приїжджала до нього в гості та повідомила, що їй не потрібна земельна ділянка, що належала її чоловікові, та дозволила йому розпоряджатися такою земельної ділянкою та її переоформити на своє ім`я. Ще за життя [PERSON] видав йому довіреність, відповідно до якої доручав йому отримувати орендну плату за земельний пай, належний [PERSON] . Він бажає оформити на своє ім`я земельну ділянку площею 2,64 га, що залишилася після смерті [PERSON] . В судове засідання представник відповідача Демидівської селищної ради не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 46, 47). Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, що ґрунтується та повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи та дослідженні доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення з наступних підстав. В силу вимог ч. 3 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. У зв`язку з поданням до суду представником відповідача заяви про розгляд справи без його участі, суд приходить до висновку про вирішення справи без участі представника відповідача. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами. Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Під час розгляду справи судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 8, 9, 11) [PERSON] , помер [INFO] в м. Санкт-Петербург, Росія. Із змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 17), свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 18), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень … № 00024669980 (а.с. 19), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу … № 00024669597 (а.с. 20), Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народжень … № 00016768431 (а.с. 21), встановлено, що позивач [PERSON] є двоюрідним братом [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 17 липня 2003 року (а.с. 13) встановлено, що спадкоємцем майна [PERSON] , яка померла [INFO] , є її син [PERSON] . Свідоцтво видане [PERSON] на спадкове майно: земельну ділянку площею 0,337 га, що знаходиться на території с. Рогізне, Демидівського району Рівненської області; земельну ділянку площею 2,64 га, що знаходиться на території Рогізненської сільської ради Демидівського району Рівненської області; майновий пай на загальну суму 559 гривень в КСГП «Вільна Україна», що знаходиться в с. Рогізне, Демидівського району Рівненської області. Як встановлено з повідомлення приватного нотаріуса Демидівського районного нотаріального округу Рівненської області Котюбіна І.Ф. № 02-14/3 від 26 лютого 2020 року (а.с. 16), позивачеві [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з пропуском, визначеного ст. 1270 ЦК України, шестимісячного строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] . Дослідженими документами по справі встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] , постійно проживав та був зареєстрований в м. Санкт-Петербург, Російської Федерації. [PERSON] на час смерті був громадянином Російської Федерації (а.с. 9, 10, 52). [PERSON] мав у власності земельну ділянку, що розташована на території Демидівської селищної ради (до складу якої увійшла Рогізненська сільська рада Демидівського району Рівненської області внаслідок утворення об`єднаної територіальної громади). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як передбачає абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо спадкодавець, якому належить майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право». Відповідно до ст. 70 Закону України «Про міжнародне приватне право» з урахуванням положень статей 71, 72 цього Закону спадкові відносини регулюються правом держави, у якій спадкодавець мав останнє місце проживання, якщо спадкодавцем не обрано в заповіті право держави, громадянином якої він був… Під час розгляду справи з пояснень позивача [PERSON] встановлено, що [PERSON] на час смерті проживав та був зареєстрованим в м. Санкт-Петербург, Російської Федерації. Крім того, з пояснень позивача [PERSON] встановлено, що [PERSON] , будучи військовослужбовцем, отримав квартиру в м. Санкт-Петербург, де проживав та був зареєстрованим, і у такій квартирі, після смерті [PERSON] залишилася проживати його дружина [PERSON] . Отже, встановлено, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] є останнє місце проживання спадкодавця [PERSON] (м. Санкт-Петербург, Російська Федерація), де також знаходиться належне спадкодавцеві нерухоме майно. Суд приходить до висновку, про помилковість доводів позивача про те, що спадкова справа після смерті [PERSON] повинна бути заведена за його заявою, оскільки спадщина відкрилася після смерті громадянина Російської Федерації, за його зареєстрованим та постійним місцем проживання, у зв`язку з чим питання спадкування (заведення спадкової справи, визначення кола спадкоємців, черговість спадкування) після смерті [PERSON] регулюється законодавством Російської Федерації. Питання спадкування земельної ділянки, що належала [PERSON] площею 2,64 га (розташована на території Демидівської селищної ради), визначається ст.ст. 70-72 Закону України «Про міжнародне приватне право» які передбачають, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, - правом України. Крім того, встановлено, що після смерті [PERSON] є спадкоємці першої черги (дружина та діти), які проживають та зареєстровані у Російській Федерації. Позивач не надав до суду відомостей про місце проживання спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, чи могли прийняти спадщину після смерті [PERSON] , що позбавляє суд можливості залучити вказаних осіб до участі у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] заперечував проти залучення таких осіб до участі у справі. В обґрунтування своїх позовних вимог щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач [PERSON] посилався на поважність причин пропуску такого строку. Разом з тим, в судовому засіданні під час розгляду справи позивач [PERSON] зазначив, що про смерть двоюрідного брата [PERSON] він дізнався відразу після його смерті. Суд приходить до висновку, що такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як перебування позивача в м. Львові, виїзд на заробітки, не позбавляли позивача можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Жодних достатньо обґрунтованих та об`єктивних причин пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата позивачем не наведено та судом не встановлено. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положення ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України визначають, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті двоюрідного брата [PERSON] . Разом з тим, позивачем не надано доказів відсутності спадкоємців першої черги (неприйняття ними спадщини), що дозволяло б позивачеві спадкувати після смерті двоюрідного брата [PERSON] . З вказаних підстав, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог позивача, немає підстав для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 1233, 1268, 1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 70-72 Закону України "Про міжнародне приватне право", ст.ст. 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

Outcome: dismissed