Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

Позивач ТОВ «Юрія-фарм» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до індивідуального трудового договору №ЮФ 000030 від 02.02.2016р. та наказу №ЮФ000031-ОС від 03.02.2016 року до ТОВ «Юрія-фарм» прийнято на роботу [PERSON] на посаду торгівельного представника Центрального РТП, м. Вінниця ДРТП. З метою поліпшення адміністративно-господарської діяльності товариства відповідно до наказу по підприємству №ЮФ/0092-АГ від 05.09.2016р. за відповідачем закріплено легковий автомобіль Форд Фієста Тренд, реєстраційний № [NUMBER] , об`єм двигуна 1242смкуб, колір синій, рік випуску 2015, дата реєстрації 16.10.2015р., технічний паспорт [NUMBER] . За цим наказом транспортний засіб переданий у користування та розпорядження відповідача. Крім того, 05.09.2016р. між позивачем та відповідачем укладено договір №0092 про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. Відповідно до п.1 договору, відповідач приймає на себе повну матеріальну відповідальність за всі в установленому порядку передані йому позивачем товарно-матеріальні цінності (ТМЦ), а також за ті ТМЦ, що будуть передаватись йому протягом усього терміну дії цього договору, у зв`язку з цим відповідач зобов`язаний дбайливо ставитися до переданих (довірених) йому матеріальних цінностей позивача, вживати заходів для попередження їх знищення, втрати, пошкодження, зниження якості або псування та як наслідок спричинення збитків для підприємства, вчасно повідомляти про всі обставини, що загрожують забезпеченню збереження довірених йому матеріальних та інших цінностей. Отже, особливою умовою даного договору є збереження, правильне та раціональне використання відповідачем переданого йому (з метою ефективного виконання ним своїх посадових обов`язків) в користування та розпорядження транспортний засіб (застрахованого на умовах «КАСКО»), що закріплений за ним згідно наказу по підприємству. Уклавши даний договір, відповідач взяв на себе повну індивідуальну матеріальну відповідальність за збереження переданих (довірених) йому позивачем матеріальних цінностей у зв`язку з цим зобов`язанням (п.2.1 договору). 17.04.2017р. відповідач, керуючи ТЗ в неробочий час, з ознаками алкогольного сп`яніння по вул. Гагаріна у м. Черкаси скоїв зіткнення з ТЗ Хюндай Санта Фе, державний н/з [NUMBER] , після чого відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Факт події підтверджується даними довідки №3017108344215488 УПП м. Черкаси від 28.04.2017р., постановою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 10.07.2017р., постановою Соснівського райсуду м. Черкаси від 01.08.2017р., постановою Соснівського райсуду м. Черкаси від 01.08.2017р. про виправлення опечатки у резолютивній частині постанови суду. Цивільно-правову відповідальність власника ТЗ позивача було застраховано ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» на умовах полісу АК/1043850 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, який було укладено 11.10.2016р. з позивачем. Крім того, вказаний ТЗ був застрахований за договором добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО corporate" №827001/4100/0000007 від 02.02.2017р., укладеного між позивачем та ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА». Відповідно до постанови від 01.08.2017р. Соснівського райсуду м. Черкаси відповідача визнано винним у скоєнні адмінправопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП. ПрАТ «СК «УНІКА», відповідно до вимог п.4.1 Умов страхування до договору добровільного наземного транспорту «КАСКО corporate" №827001/4100/0000007 від 02.02.2017р. відмовлено у виплаті страхового відшкодування. Крім цього, згідно із заявою власника ТЗ Хюндай Санта Фе н/з [NUMBER] про виплату матеріального збитку від 19.04.2017р., висновку за результатами експертного авто-товарознавчого дослідження №36/17 від 22.05.2017р. та страхового акту №00222349 від 15.05.2017р. ПрАТ «СК «УНІКА» на підставі ст. 1172 ЦК звернулося в порядку регресу до позивача з претензією про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 99000грн. На підставі вказаної претензії від 15.11.2017р. (в порядку регресу) позивачем 26.01.2018р. добровільно сплачено страхове відшкодування в розмірі 99000грн., що підтверджується платіжним дорученням №1662494097 від 26.01.2018р. Відповідно до п.8.2 індивідуального трудового договору №ЮФ 000030 від 02.02.2016р. та п.2.1.3 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №0092 від 05.09.2016р. за нанесення з вини працівника (у результаті прямої дії або бездіяльності) майнових бо немайнових збитків підприємству, працівник несе відповідальність, у т.ч. числі матеріальну, перед підприємством у порядку і на умовах, передбачених чинним законодавством України. Розмір заподіяної шкоди визначається за фактичними втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) ТМЦ за вирахуванням зносу згідно з установленими нормами (п.2.1.4 договору). Балансова залишкова вартість ТЗ на момент скоєння ДТП становила 150736,22грн. Наказом №ЮФ000386 від 15.12.2017р. відповідача звільнено з посади торгівельного представника Центрального РТП, м. Вінниця за згодою сторін (п.1 ст. 36 КЗпП України). При звільненні відповідач 15.12.2017р., усвідомлюючи свою вину, звернувся до позивача із заявою, в якій просив належні йому до виплати кошти при звільнення направити на часткове погашення завданих позивачу збитків. На підставі вказаного звернення з відповідача при звільненні утримано кошти в розмірі 23520грн. в рахунок часткового погашення боргу, що виник внаслідок пошкодження ТЗ. Позивач вважає, що відповідач в порушення умов договору добровільно не виконав своїх зобов`язань, в результаті чого загальна сума завданих збитків на момент подання позовної заяви становить 226216,13грн. Таким чином, посилаючись на ст. 193 Господарського Кодексу України, ст.ст. 525, 530, 611, 612, 526, 1191 ч.1 ЦК України, позивач просить суд, - стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 226216,13грн. основного боргу та судові витрати в розмірі 3393грн. 24коп. Ухвалою суду від 02.07.2018р. відкрито, прийнято до провадження справу і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 25.01.2019р. цивільну справу вирішено розглядати в порядку загального позовного провадження, враховуючи клопотання відповідача. Ухвалою суду від 03.04.2019р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Відповідачем [PERSON] через його представника адвоката Смаглій В.М. 06.02.2019р. подано відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що підстав для стягнення з відповідача на користь позивача 99000грн. немає, оскільки судом не встановлено обставин відмови [PERSON] від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння та відповідно вчинення відповідачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому відсутня його вина у вчиненні такого правопорушення. Постановою Соснівського райсуду м. Черкаси від 19.07.2017р. провадження по справі відносно [PERSON] за ч.1 ст. 130 КУпАП закрито. Тобто, за відсутності постанови суду про притягнення [PERSON] до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП обставини відмови його від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння є невстановленими. Отже, вважає, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адмінправопорушення є взаємовиключними рішеннями і прийняття таких двох рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд. Вважає, що відсутні складові цивільного правопорушення, зокрема, - протиправна поведінка та вина [PERSON] , які є необхідними елементами для стягнення з даної особи регресного відшкодування за ч.1 ст. 1191 ЦК України. Позивач міг відхилити претензію ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» з викладених обставин. Що стосується майнової шкоди в сумі 150736грн. 22коп., спричиненої відповідачем позивачеві внаслідок скоєння відповідачем ДТП на належному позивачеві транспортному засобі, то вважає, що позивачем не додано до позову належних та допустимих доказів в обґрунтування вказаної суми збитків та порядку їх визначення позивачем. Позивачем ТОВ «Юрія-фарм» через представника адвоката Квітко Є.В. подано відповідь на відзив, за яким просить задовольнити позовні вимоги. Зазначено, що розмір матеріальної шкоди 99000грн. повністю доведено наданими та переліченими в позовній заяві, доказами. Підставами для відшкодування такої шкоди є норми ч.1 ст. 1166, ч.2 ст. 1187, ч.1 ст. 1191 ЦК України. Вважає, що відповідача судовими рішеннями визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, а тому має місце його протиправна поведінка. Вказані судові рішення є такими, що набрали законної сили. Також за наданими позивачем доказами встановлена вина відповідача та наявний причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою. Щодо розміру збитків в сумі 150736грн. 22 коп., то також вказує на те, що матеріали справи мають достатньо доказів в їх обґрунтування. Враховуючи початкову вартість автомобіля 215337,50грн. (без ПДВ) та дату скоєння ДТП мають місце такі розрахунки: 215337,50грн. - 64601,28грн. = 150736,22грн., де 215337,50грн. - початкова вартість ТЗ, 64601,28грн. - сума амортизаційних відрахувань. В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Юрія-фарм» адвокат Квітко Є.В. підтримав заявлені позовні вимоги та викладені обставини та просив позов задовольнити. Зазначив, що мали місце неправомірні дії відповідача, внаслідок чого позивачеві завдано матеріальної шкоди. Сторони перебували у трудових відносинах; з відповідачем був укладений договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, з яким він ознайомлений. Відповідач отримав у своє користування транспортний засіб, тобто прийняв матеріальну цінність. 17.04.2017р. за його участю сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено ТЗ, належний позивачеві та ТЗ, належний третій особі (потерпілому). За судовим рішенням його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Крім того, [PERSON] відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому не виконав вимоги закону та договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність щодо необхідності виконання вимог різних органів. Відповідач притягувався до адмінвідповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, але щодо нього застосовані положення ст. 38 КУпАП. За п.8.2 та п. 2.1.4 договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність відповідач несе відповідальність за законодавством України. Таким чином, з нього слід стягнути 150736грн. 22коп. Крім того, після ДТП ТОВ «Юрія-фарм» на претензію ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» сплатило 99000грн., а тому в порядку регресу ці кошти слід стягнути з відповідача на користь позивача. Крім того, зазначив, що протиправна поведінка відповідача полягає в тому, що він є винуватцем ДТП, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в порядку, визначеному законом; наявна шкода - на даний час транспортний засіб у позивача відсутній, оскільки проданий за 48000грн. і ТОВ пошкоджений автомобіль не використовує; наявна вина відповідача та причинно-наслідковий зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та шкодою. Про факт визнання відповідачем своєї вини свідчить і те, що при звільненні він сам вказав у заяві про утримання з його заробітку коштів в рахунок пошкодженого ним майна - транспортного засобу. Отже, відповідач добровільно сплатив підприємству 23000грн., які зараховані як часткове погашення боргу за пошкоджений автомобіль по договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність (ПІМВ). При цьому, на підприємстві відсутні відомості про те, чи зараховані ці кошти на погашення регресу, чи на погашення основного боргу. Підприємство не стягувало з відповідача франшизу. Позивач дізнався про ДТП лише після судових рішень, за якими [PERSON] було визнано винним у вчиненні адмінправопорушень за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому позивач не звертався до страхової компанії про відшкодування по «КАСКО», оскільки фактично позивач був позбавлений права на звернення з-за відмови [PERSON] пройти огляд на стан алкогольного сп`янінняі, відповідно ДТП не підпадає під ознаки страхового випадку. Зазначив, що оцінка вартості автомобіля не здійснювалась, оскільки транспортний засіб не підлягає до відновлення, враховуючи вартість нового автомобіля та ринкову вартість такого автомобіля. Докази того, що автомобіль не підлягає відновленню: договір купівлі-продажу автомобіля, де вказана його вартість; дані про продаж пошкодженого автомобіля за 48000грн. Відповідач 17.04.2017р. користувався автомобілем і сталася ДТП. Вважає, що відповідач повинен нести відповідальність за нормами Цивільного Кодексу України, оскільки він завдав шкоди позивачеві. Позов пред`явлений до [PERSON] як працівника підприємства, оскільки він повинен відповідати за умовами договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність. При цьому, слід врахувати норми п.4 ч.1 ст. 134 КЗпП України, оскільки відповідач діяв при виконанні трудових обов`язків поза робочий час. Крім того, просив стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про поважність причин неявки не повідомив. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Смаглій В.М. просив відмовити у задоволенні позову, оскільки він є необґрунтованим та безпідставним, відсутні докази. Зазначив, що страхова компанія сама визначила розмір шкоди 99000грн., які були сплачені нею потерпілому (третій особі). Після цього, була пред`явлена претензія до ТОВ «Юрія-фарм», яке зазначені кошти добровільно сплатило ПрАТ «СК «УНІКА». Отже, на думку представника відповідача, ТОВ може звернутися до страхової компанії щодо повернення безпідставно сплачених коштів. Вважає, що підстав для стягнення таких коштів з [PERSON] немає, оскільки відсутнє судове рішення, яким би були встановлені обставини про те, що [PERSON] відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказує, що відповідач не відмовлявся не освідування. Крім того, додав, що претензія позивачеві надійшла у листопаді 2017 року, тобто, коли відповідач ще працював на підприємстві, а відшкодування за претензією відбулось у січні 2018 року. Що стосується відшкодування відповідачем позивачеві 150736грн. 22 коп., то відповідач такі вимоги не визнає, оскільки він сплатив ТОВу кошти, які були утримані з його заробітку під час звільнення з роботи (грудень 2017 року). Крім того, зазначив, що відповідач визнає той факт, що ДТП сталося з його вини, за що на нього за судовим рішенням накладено адміністративне стягнення. При цьому, 23000грн. відповідач сплатив як повне відшкодування за пошкоджений ним ТЗ відповідно до своєї заяви від 15.12.2017р. Крім того, вважає, що відсутні докази про те, що неможливий відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля , а на даний час цей ТЗ проданий позивачем третій особі за 48000грн. За умовами п.2.1.4 договору про ПІМВ розмір визначається фактичними втратами, а не по бухобліку, оскільки балансова вартість - це максимальна сума; відсутні докази щодо фактичних збитків та розміру, наявних пошкоджень на транспортному засобі. Крім того, автомобіль після ДТП ще рік знаходився на балансі підприємства до часу його продажу. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав: встановлено, що відповідно до індивідуального трудового договору №ЮФ 000030 від 02.02.2016р. та наказу №ЮФ000031-ОС від 03.02.2016 року до ТОВом «Юрія-фарм» (код ЄДРПОУ 30109129) на підставі заяви прийнято на роботу [PERSON] на посаду представника торговельного Центрального Регіонального торгового представництва Вінниця дирекції регіональних торгових представництв, починаючи з 04.02.2016 року. Відповідно до п.1.4 трудового договору, підприємство створює умови для успішного виконання працівником своїх функціональних обов`язків і оплачує його працю в порядку і на умовах, передбачених цим договором. Працівник діє в інтересах підприємства,

Outcome: dismissed