Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

У провадженні Октябрського районного суду м. Полтави знаходилася вищевказана цивільна справи. 17 листопада 2016 року по справі було постановлено рішення, згідно якого в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Нова Пошта» про стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди відмовлено за безпідставністю. Проте при ухваленні рішення судом у справі не було вирішено позовні вимоги [PERSON] в частині визнання недійсним правочинів на пересилання листів та бандеролі, укладені між нею та ТОВ «Нова Пошта» згідно накладних № 59000053996364 від 10.04.2014 року, № 59000054119071, 59000054121461 від 11.04.2014 року; та зобов»язання ТОВ «Нова Пошта» виключити зі своєї назви слово «Пошта» та подати заяву до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв»язку та інформатизації про виключення її з реєстру операторів поштового зв»язку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи . Представник відповідача в судовому засіданні, прохав відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність . Згідно ст. 169 ЦПК України суд розглядає справу по суті на підставі наявних по справі доказів. Відповідно до ст. 220 ЦПК України , суд , що ухвалив рішення , може за заявою осіб, які беруть участь у справі , чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення. На підставі наявних у справі матеріалів, суд приходить до висновку про необхідність винесення додаткового рішення. Так позивачка [PERSON] прохала визнати недійсним правочин на пересилання листів та бандеролі, укладених між нею та ТОВ «Нова Пошта» згідно накладних № 59000053996364 від 10.04.2014 року, № 59000054119071, 59000054121461 від 11.04.2014 року. Згідно ч.1\~ст. 627 ЦК України\~зазначено, що відповідно до\~статті 6 цього Кодексу\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 2\~ст. 215 ЦК України\~недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. За змістом\~ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Стаття 234 ЦК України\~передбачає, що фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Фіктивний правочин визнається судом недійсним. Правові наслідки визнання фіктивного правочину недійсним встановлюються законами. Відповідно до роз'яснень п. п. 2, 4-7\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними"\~судам необхідно враховувати, що згідно із статтями\~4,\~10\~та\~203 ЦК\~зміст правочину не може суперечити\~ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до\~Конституції України\~та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених\~Конституцією України\~та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до\~Конституції України\~(статті\~1,\~8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.За змістом\~статті 216 ЦК\~та виходячи із загальних засад цивільного законодавства суд може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину. Інші наслідки недійсності оспорюваного правочину (відшкодування збитків, моральної шкоди тощо) суд застосовує відповідно до\~статті 11 ЦПК. Судам необхідно враховувати, що виконання чи невиконання сторонами зобов'язань, які виникли з правочину, має значення лише для визначення наслідків його недійсності, а не для визнання правочину недійсним. У разі якщо правочин ще не виконаний, він є таким, що не створює жодних юридичних наслідків (частина перша\~статті 216 ЦК). При розгляді справи позивачем не подано доказів недійсності правочину щодо пересилання листів та бандеролі, укладених між нею та ТОВ «Нова Пошта» згідно накладних № 59000053996364 від 10.04.2014 року, № 59000054119071, 59000054121461 від 11.04.2014 року. , що є підставою для відмови в задоволенні даної позовної вимоги. та Обставини на які в позовній заяві посилається [PERSON] не можуть бути доказом для визнання недійсності правочину. Крім того позивач [PERSON] прохала зобов»язання ТОВ «Нова Пошта» виключити зі своєї назви слово «Пошта» та подати заяву до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв»язку та інформатизації про виключення її з реєстру операторів поштового зв»язку. Відповідно до Рішення №132 від 25.03.2010\~Про видачу ліцензій на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій та користування радіочастотним ресурсом Відповідно до Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 р. № 1280-IV щодо здійснення ліцензування та реєстрації у сфері надання телекомунікаційних послуг та Закону України «Про радіочастотний ресурс України» від 24.06.2004 р. № 1876-IV щодо користування радіочастотним ресурсом України, Національна комісія з питань регулювання звязку України вирішила : 1. Видати ліцензії субєктам господарювання на здійснення діяльності у сфері телекомунікацій відповідно до частини першої статті 46 Закону України «Про телекомунікації» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2004 р. № 773: на пересилання поштових переказів: 1.5. Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», м. Полтава (31316718), за заявою №3096-А (вх. НКРЗ № 1458 від 17.03.2010 р.), на всій території України, на необмежений строк. В особливих умовах цієї ліцензії зазначити:\~ Ліцензіат упродовж усього строку дії ліцензії зобовязаний дотримуватись вимог законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, та фінансування тероризму. Відповідно до Ліцензії Міністерства транспорту та зв»язку наданої Товариству з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» вид господарської діяльності: надання послуг з перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом відповідно до видів робіт, визначених Законом України « Про автомобільний транспорт», Дозволений вид робіт: внутрішні перевезення вантажними автомобілями, причепами та напівпричепами. Згідно вимог ст.\~ст. 59-61 ЦПК України\~обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. З врахуванням досліджених обставин справи суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог позивача щодо зобов»язання ТОВ «Нова Пошта» виключити зі своєї назви слово «Пошта» та подати заяву до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв»язку та інформатизації про виключення її з реєстру операторів поштового зв»язку , оскільки позивачем не доведено та судом не вбачається підстав для задоволення таких вимог.

Outcome: dismissed