Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-05 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою, в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просить скасувати декларацію ХК 141192311309 від 19.08.2019 року про готовність об`єкту до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] ), видану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради; скасувати рішення індексний номер 50169603 від 12.12.2019 року державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Прокопенко О. О. та запис про державну реєстрацію права власності [PERSON] на сарай літ. «Б» (адреса: [ADDRESS] , що входить до складу об`єкта нерухомого майна: житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1608982163101, номер запису про право власності 34597456), здійснені на підставі декларації ХК 141192311309 від 19.08.2019 року про готовність об`єкту до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] ), видану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради; припинити речове право (право власності) [PERSON] на сарай літ. «Б» (адреса: [ADDRESS] , що входить до складу об`єкта нерухомого майна: житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1608982163101, номер запису про право власності 34597456), що виникло на підставі рішення індексний номер 50169603 від 12.12.2019 року державного реєстратора Департаменту реєстрації Харківської міської ради Прокопенко О. О. та запису про державну реєстрацію права власності, здійснених на підставі декларації ХК 141192311309 від 19.08.2019 року про готовність об`єкту до експлуатації, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), видану Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради; вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] , надаючи завідомо неправдиву інформацію, подала декларацію ХК 141192311309 від 19.08.2019 року про готовність об`єкту до експлуатації (житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] ), оскільки сарай літ. «Б» є житловим будинком, права на який вона має як спадкоємець [PERSON] . Згідно з затвердженою Ленінським районним судом м. Харкова мировою угодою у справі № 2-1252/08 [PERSON] надала [PERSON] дозвіл на узаконення самовільно побудованої будівлі літ. «Б-1», «б», що розташовані за адресою: [ADDRESS] , тобто відмовилася від будь-яких прав на зазначене майно, а після смерті [PERSON] її права на зазначену будівлю успадкувала позивачка як її дочка та спадкоємець першої черги. Під час реєстрації декларації проведення технічного обстеження спірної будівлі відбулося без візуального огляду об`єкту, що є порушенням п. 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, оскільки будь-які реконструкції чи інші будівельні роботи стосовно будинку літ. «Б» не проводилися, а сторонні особи не мають вільного доступу до вказаного будинку без відома позивача, у зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити. Одночасно с поданням позовної заяви Позивачем подано клопотання про витребування доказів, а також заяву про забезпечення позову. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 10.08.2020 року відкрито провадження в указаній справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 року позов забезпечено шляхом заборони [PERSON] вчиняти дії щодо відчуження, передання в іпотеку чи будь-які інші юридично значущі дії щодо належного їй нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами) до вирішення справи по суті; заборони Департаменту реєстрації Харківської міської ради та третім особам вчиняти дії щодо реєстрації факту відчуження, іпотеки чи будь-яких інших юридично значущих дій щодо належного [PERSON] нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами) до вирішення справи по суті (а. с. 91-93). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11.08.2020 року клопотання про витребування доказів задоволено, вирішено витребувати з Департаменту реєстрації Харківської міської ради всі матеріали реєстраційної справи щодо реєстрації декларації про готовність об`єкту до експлуатації серії ХК № 141192311309 від 19.08.2019 року; витребувати у ФОП [PERSON] копію будівельного паспорту на об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] ; відповідну інформацію щодо характеристики індивідуальних житлових, садових, дачних будинків (за результатами технічної інвентаризації) на підставі якої видана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК141192311309 від 19.08.2019; звіт про проведення технічного обстеження, на підставі якого була видана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК141192311309 від 19.08.2019; усі інші документи, що були підготовлені ФОП [PERSON] та/або отримані ним від третіх осіб та які пов`язані із виконанням робіт з реконструкцією індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ; витребувати у ФОП [PERSON] копію будівельного паспорту на об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , на підставі якого була видана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК141192311309 від 19.08.2019; відповідну інформацію щодо характеристики індивідуальних житлових, садових, дачних будинків (за результатами технічної інвентаризації) на підставі яких видана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер : ХК141192311309 від 19.08.2019; звіт про проведення технічного обстеження, на підставі якого була видана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК141192311309 від 19.08.2019; усі інші документи, що були підготовлені ФОП [PERSON] та/або отримані ним від третіх осіб та які пов`язані із виконанням робіт з реконструкцією індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] ; витребувати у Товариства з обмеженою відповідальністю «Архілаін» копію будівельного паспорту на об`єкти нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , на підставі якого була видана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер : ХК141192311309 від 19.08.2019; відповідну інформацію щодо характеристики індивідуальних житлових, садових, дачних будинків (за результатами технічної інвентаризації) на підставі яких видана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер : ХК141192311309 від 19.08.2019; звіт про проведення технічного обстеження, на підставі якого була видана декларація про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК141192311309 від 19.08.2019; копію технічного паспорту індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , що зазначений в декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК141192311309 від 19.08.2019; усі інші документи, що були підготовлені Товариством з обмеженою відповідальністю «Архілаін» та/або отримані ним від третіх осіб та які пов`язані із виконанням робіт з реконструкцією індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] . (а. с. 94-97). 02.09.2020 року від Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на адресу суду надійшли письмові пояснення, в яких просили в задоволенні вимог про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкту до експлуатації серії ХК № 141192311309 від 19.08.2019 року щодо реконструкції індивідуального житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , відмовити, посилаючись на відсутність належних та допустимих доказів та на не доведення позивачем яке саме право чи інтерес позивача порушила Інспекція, враховуючи відсутність раніше реєстрації права власності на об`єкт а ні за позивачем, ані за відповідачем. (а. с. 114-118). 03.09.2020 року від [PERSON] на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона вказала на свою незгоду із позовною заявою, обґрунтовуючи тим, що [PERSON] на спірне майно не має жодних майнових прав, вводить суд в оману недостовірними даними щодо своєї реєстрації, згідно з затвердженою Ленінським районним судом м. Харкова мировою угодою у справі № 2-1252/08 [PERSON] відмовилася від належної їй частки (1/12), [PERSON] відмовилася від належної їй частки (1/12), [PERSON] відмовився від належної йому частки (4/6) у спадковому майні, що розташоване в [ADDRESS] , на користь [PERSON] , натомість [PERSON] надала [PERSON] дозвіл на узаконення самовільно побудованої будівлі літ. «Б-1», «б», що розташовані за адресою: [ADDRESS] . За життя [PERSON] жодних дій, спрямованих на узаконення самовільної будівлі, не вчинила, майно, що входило б на спадкової маси за адресою: [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , відсутнє, оскільки єдиним власником вищезазначеного домоволодіння є [PERSON] , у зв`язку з чим просить в задоволенні позову відмовити. (а. с. 127-131). Від Департаменту реєстрації Харківської міської ради 10.09.2020 року на адресу Ленінського районного суду м. Харкова надійшли пояснення на позовну заяву, в яких просили в задоволенні позовної вимоги про скасування рішення державного реєстратора Прокопенко О.О. від 12.12.2019 року відмовити, в іншій частині вирішити спір згідно норм діючого законодавства, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог, відсутність належних та допустимих доказів. (а. с. 146-149). Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 25.11.2020 року підготовче провадження в указаній справі закрито, справа призначена до розгляду по суті. (а. с. 248). Представник позивача [PERSON] у судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені у позові. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання з`явилася, проти задоволення позовної заяви заперечувала з підстав, що наведені у відзиві на позовну заяву. Відповідачі - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, Державна архітектурно- будівельна інспекція України у судове засідання не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, були належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового розгляду. Представник третьої особи - Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання з`явилася, проти задоволення позову заперечувала, в задоволенні просила відмовити, посилаючись на його безпідставність та не обґрунтованість. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно з затвердженою ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 09.09.2008 року мировою угодою у справі № 2-1252/08 [PERSON] відмовилася від належної їй частки (1/12), [PERSON] відмовилася від належної їй частки (1/12), [PERSON] відмовився від належної йому частки (4/6) у спадковому майні, що розташоване в [ADDRESS] , на користь [PERSON] , натомість [PERSON] надала [PERSON] дозвіл на узаконення самовільно побудованої будівлі літ. «Б-1», «б», що розташовані за адресою: [ADDRESS] .(а. с. 132-133). Як вбачається зі Звіту ТОВ «Метр-експерт плюс» з незалежної оцінки майна - житлового будинку літ. «Б-1», загальною площею 79,5 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , від 03.03.2012 року вартість об`єкту оцінки на дату оцінки становить 208 622 грн. (а. с. 21-28). Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що [PERSON] померла [INFO] . З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 08.02.2010 року, з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.12.2019 року, вбачається, що житловий будинок літ. «А-1» з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований за [PERSON] на праві приватної власності, частка 1/1 (а. с. 134-135). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.05.2018 року, власником житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, розташованих за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , частка 1/1, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 09.09.2008 року у справі № 2-1252/08 (а. с. 177). Відповідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.05.2018 року, від 07.04.2020 року власником житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями та спорудами: літ. «А1-1» - житлова прибудова, літ. «Ам» - мансарда, літ. «а1» - тамбур, літ. «а3», літ. «а8» - ганок, літ. «а5», літ. «а9» - прибудова, літ. «б1» - веранда, літ. «Ж», літ. «Д» -льох, літ. «Б», літ. «М» - сарай, літ. «Л» - вбиральня, літ. «К» -душ, № 3,6 - огорожа, розташованих за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , частка 1/1, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Харкова від 09.09.2008 року у справі № 2-1252/08; декларації про готовність об`єкту до експлуатації серії ХК № 141192311309 від 19.08.2019 року, виданої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради. (а. с. 85). Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 29.01.2019 року скасовано рішення державного реєстратора Комунального підприємства «ПОСТАЧАЛЬНИК ПОСЛУГ» Солоніцевської селищної ради Луценка Павла Геннадійовича про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42271352, від 27.07.2018 року, яке стало підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису № 27237574 від 27.07.2018 року про право власності [PERSON] на житловий будинок літ. Б-1, розташований за адресою: [ADDRESS] (а. с. 136-138). 25.06.2019 року [PERSON] звернулася на адресу Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради з декларацією про готовність об`єкту до експлуатації серії ХК № 141192311309 від 19.08.2019 року на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) серії ХК № 061191891661 з метою вважати закінченим будівництво об`єкту готовим до експлуатації за адресою: [ADDRESS] , в тому числі сарай літ. «Б», загальною площею 79,4 кв. м. (а. с. 9-12). Згідно інформаційній довідці з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 03.09.2020 року про осіб місце проживання/перебування яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , за вищезазначеною адресою на час видачі довідки були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , з 26.01.1999 року; [PERSON] , [INFO] , з 30.04.1996 року; [PERSON] , [INFO] , з 15.07.1970 року; [PERSON] , [INFO] , з 02.07.1993 року; [PERSON] , [INFO] , з 30.03.2017 року; [PERSON] , [INFO] , з 30.03.2017 року; [PERSON] , [INFO] , з 24.07.2017 року. (а. с. 141). З паспорту громадянина України [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 26.03.2003 року Ленінським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області, вбачається, що 04.05.1979 року остання була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , датою народження [PERSON] у паспорті зазначена дата [INFO] . (а. с. 64-65). Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"). Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. За змістом статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенція) кожному гарантується право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтями 13, 41 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб`єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути здійснене лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Згідно з приписами статті 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до статей 317, 319 Цивільного кодексу України, саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Згідно статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом; примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток, з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу. Відповідно до частини 2 статті 325 Цивільного кодексу України фізичні та юридичні особи можуть бути власниками будь-якого майна, за винятком окремих видів майна, які відповідно до закону не можуть їм належати. Згідно з положеннями статті 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі статтею 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Вищезазначеними нормами встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, за якою право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не передбачена законом. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не передбачено законом, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності передбачає його законність і добросовісність. Згідно з статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В силу положень статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, що передбачено частиною першою статті 1222 ЦК України. Статті 1261-1265 ЦК України визначають коло осіб, що входять до першої, другої, третьої, четвертої та п`ятої черг спадкоємців за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (стаття 1261 ЦК України). Відповідно до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Частиною першою статті 1296 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України). Згідно статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Якщо будівництво об`єкта нерухомого майна здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини на підставі статті 1216 ЦК України. (Аналогична позиція викладена у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 09.06.2020 року по справі № 347/2273/17). Частиною 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил. Як зазначено у ч. 2 ст. 373 ЦК України особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Зважаючи на п. 6 постанови Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їх спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень ст. 1218 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих у п. 7 ППВСУ від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Відповідно до п. 9 Розділу V Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» орган державного архітектурно-будівельного контролю безоплатно протягом 10 робочих днів з дня подання заяви власниками (користувачами) земельних ділянок, на яких розміщені об`єкти будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), збудовані у період з 5 серпня 1992 року до 9 квітня 2015 року індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки загальною площею до 300 квадратних метрів, збудовані на земельній ділянці відповідного цільового призначення без дозвільного документа на виконання будівельних робіт, за результатами технічного обстеження приймає в експлуатацію. Порядок прийняття в експлуатацію таких об`єктів і проведення технічного обстеження визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування. При цьому технічне обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків загальною площею до 300 квадратних метрів включно, господарських (присадибних) будівель і споруд загальною площею до 100 квадратних метрів включно проводиться в ході їх технічної інвентаризації з відповідною відміткою в технічному паспорті. До власників (користувачів) земельних ділянок, які відповідно до цього пункту подали документи про прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт об`єктів будівництва, штрафні санкції за виконання будівельних робіт без отримання документів, що дають право на їх виконання, та за експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, не застосовуються. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Акти, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність) можуть бути оскаржені до суду відповідно до статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів. Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 надав конституційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України. Так, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Відповідно до частини першої статті 10 Закону України «Про архітектурну діяльність» для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. За змістом статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. В процесі такого контролю відповідні органи наділені повноваженнями, зокрема, реєструвати або повертати на доопрацювання декларацію про початок будівельних робіт (стаття 36 Закону, в редакції, чинній станом на початок будівництва), реєструвати або повертати декларацію про готовність об`єкта до експлуатації (стаття 39 Закону). Згідно з пунктом 1 Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294 (далі -Положення), ДАБІ є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду. Відповідно до пункту 3 цього Положення основними завданнями ДАБІ є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, зокрема, здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил; виконання дозвільних та реєстраційних функцій у будівництві, ліцензування у визначених законодавством випадках. Згідно до ч. 1, ч. 4, ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об`єкта до експлуатації, яка подана в паперовій формі, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дня подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Відповідно до п. 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Відповідно до п. 17 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461, замовник (його уповноважена особа) заповнює і подає до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю через центр надання адміністративних послуг чи через електронний кабінет шляхом подання засобами програмного забезпечення Єдиного державного веб-порталу електронних послуг або заповнює та надсилає рекомендованим листом з описом вкладення до центру надання адміністративних послуг один примірник декларації щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку. В силу ч. 9 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зареєстрована декларація про готовність об`єкта до експлуатації або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього. Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Зазначеною статтею встановлено перелік з 14 пунктів, які є підставою для проведення державної реєстрації. За своєю правовою природою Декларація про готовність об`єкту до експлуатації є актом індивідуальної дії, який вичерпує свою дію фактом виконання, що виключає можливість віднесення такого об`єкта до самочинного будівництва в силу його узаконення після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої Декларація про готовність об`єкту до експлуатації. Суд критично ставиться до копій Акту розпломбування КП «Харківводоканал» від 27.05.2020 року та Акту опломбування КП «Харківводоканал» від 29.05.2020 року, а також нотаріально посвідчених показів [PERSON] за заявою [PERSON] , оскільки остання в судове засідання не з`явилася, на підтвердження факту її роботи в КП «Харківводоканал» докази відсутні, у зв`язку з чим не приймає їх до уваги у відповідності до ст. 78 ЦПК України. Таким чином, посилання позивача [PERSON] та її представника на неправомірність дій реєстратора декларації, оскільки вона відповідно до положень ст. 1218 ЦК України успадкувала право на узаконення самовільної споруди - житлового будинку літ. «Б-1», розташованого за адресою: [ADDRESS] , судом визнаються непереконливими, оскільки право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за вищезазначеною адресою в частці 1/1 на праві приватної власності зареєстровано за [PERSON] в 2010 році, право власності на будівлю «Б-1» не було зареєстровано за жодною особою, будівля є самовільним будівництвом, належних та допустимих доказів на підтвердження наявності порушень, що унеможливлювали б подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації, серія та номер: ХК141192311309 від 19.08.2019 року, власником домоволодіння, як і жодних доказів факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] [PERSON] суду не надано, факт реєстрації позивачки за адресою: [ADDRESS] , зазначений 04.05.1979 року, у зв`язку з чим реєстрація її місця проживання згідно запису у паспорті відбулася за 2 місяці до її народження [INFO] , що також спростовано інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 03.09.2020 року про осіб місце проживання/перебування яких зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , доводи позивача суперечать положенням діючого цивільного законодавства, за яким, якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також автоматично не набуває права власності на нього в порядку спадкування. За таких обставин, враховуючи відсутність будь-якого процесуального статусу у позивача (власника майна, спадкоємця за законом та інше), недоведеність позивачем належними та допустимими доказами які саме її права чи законні інтереси були порушені реєстрацією спірної декларації, можливість оскарження декларації учасниками цих правовідносин, суд ставить під сумнів наявність порушень, невизнання чи оспорювання її прав чи інтересів відповідно до вимог ст. 15 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст. 16 ЦК України, а тому вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, оскільки вони є похідними один від одного, а підстави для визнання декларації про готовність об`єкту до експлуатації відсутні. Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed