Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

05.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 02 вересня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу мають двоє малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі по 1/6 частці від всіх видів доходу на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно починаючи з часу звернення її до суду і до досягнення дітьми повноліття та 1/6 частки від всіх видів доходу щомісячно на її утримання до досягнення дочкою [PERSON], [INFO] трирічного віку, посилаючись на те, що відповідач з сім'єю не проживає, не займається вихованням дітей, матеріальної допомоги на утримання дітей та дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною не надає, чим ставить сім'ю у скрутне матеріальне становище. В судове засідання сторони не з'явилися, але до суду поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, відповідач [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2012 року (а.с.2). Від даного шлюбу мають двоє малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO] (а.с.3,4), які проживають біля позивача і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідками Слободо-Шаргородської сільської ради Шаргородського району Вінницької області №6201від 26.12.2016 року (а.с.5,6). Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27.02.1991 року), батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Згідно із ст.ст. 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У разі ухилення батьків від виконання цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з матері, батька дитини в частці від їх доходу і (або) у твердій грошовій сумі за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.86 СК України, дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач є молодою особою, працює в вчителем Буднянського НВК с. Будне Шаргородського району Вінницької області і спроможний сплатити аліменти на утримання дітей та дружини в обсязі, визначеному спільно з позивачем, а саме: у розмірі по 1/6 частці від всіх видів доходу на кожну дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 05.01.2017 року і до досягнення дітьми повноліття та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частки від всіх видів доходу щомісячно. За таких обставин суд приходить до висновку, що право малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] на матеріальне утримання з боку батька, та дружини [PERSON], яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною з боку [PERSON] порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до вимог ст.79 ЦПК України, ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640 грн. В силу ст.367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Outcome: approved