Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з [PERSON] 187,14 грн. переплати пенсії. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що відповідачу з 13.05.2013 року призначено пенсію відповідно до п. 7-2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне». Загальна пенсійна виплата станом на 31.08.20015 року становила 949,00 грн. Під час проведення індивідуально-масового перерахунку у звязку із зміною прожиткового мінімум, перерахунок проводився автоматизованим способом, тобто програмним забезпеченням, виникла помилка та нараховано пенсію у завищеному розмірі ,а саме за вересень-жовтень 2015 року виникла переплата в сумі 187,14 грн. Позивач неодноразово повідомляли відповідача про необхідність зявитися щодо вирішення питання по перерахунку розміру пенсії, однак відповідач в добровільному порядку не погасила надміру виплачені кошти, та відмовляється повернути такі, на виклики управління не зявлялася, позивач змушений звертатися до суду з даним позовом. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав та дав пояснення, аналогічні наведеним у позовній заяві. Просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявилася, хоч була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зясувавши думку представника позивача який не заперечив проти постановлення заочного рішення, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом заочного рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи, на обліку в УПФ України [PERSON] перебуває з 13.05.2013 та є одержувачем пенсії за віком відповідно до ЗУ «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Пенсія [PERSON] станом на 31.08.2015.2015 року становила 949,00 грн. Під час проведення індивідуально-масового перерахунку у звязку із зміною прожиткового мінімум, перерахунок проводився автоматизованим способом, тобто програмним забезпеченням, виникла помилка та нараховано пенсію у завищеному розмірі, а саме за вересень-жовтень 2015 року виникла переплата в сумі 187,14 грн., що вбачається із довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії [PERSON] від 26.10.2015 року. Частиною 1 ст. 50 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" визначено, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягнуті на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Механізм повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, регулюється Порядком відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року №6-4. За змістом пункту 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст.50 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне\~пенсійне страхування». Суми пенсій, виплачених надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України чи в судовому порядку у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Зі змісту зазначених норм ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, вбачається, що відрахування виплаченої надміру суми пенсії можливе лише за двох умов, зокрема, зловживання з боку пенсіонера та подання страхувальником недостовірних даних. Проаналізувавши вищевказані норми законодавства можна дійти висновку, що механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через зловживання зокрема у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації. Відповідно до ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Разом із цим, зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. В свою чергу, згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1)заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування,якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. З наведеного випливає, що перераховані виплати не підлягають поверненню за умови, що особа, яка зробила такі виплати, здійснила їх,по-перше,добровільно,по-друге,за відсутності рахункової помилки з її боку і,по-третє,за відсутності недобросовісності з боку набувача. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22 січня 2014 року в справі № 6-151цс13, в якій Верховний Суд України дійшов висновку, що безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених абз. 2 ч. 1 ст. 1215 ЦК України(зокрема, пенсія), за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, і факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню. Згідно ч.1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищенаведене, належних та достатніх доказів на підтвердження обставин з якими закон (ст. 1215 ЦК України) передбачає можливість стягнення з відповідача безпідставно отриманої пенсії судом не здобуто та позивачем не надано. Всупереч зазначеним вимогам позивач не надав суду жодних належних та допустимих доказів щодо недобросовісності дій відповідача. Враховуючи вищенаведене, заявлені позивачем позовні вимоги не обґрунтовані, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed