Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 20.12.2007 року між позивачем та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Станом на 30.06.2015 року за відповідачем рахується прострочена заборгованість на загальну суму 24681,24 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача в судовому порядку. Позивач не напарвив в судове засідання свого представника, подали суду заяву де просять справу розглядати без участі їхнього представника, позов підтримали. Відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні відповідач позов не визнала, просила суд застосувати строки позовної давності, оскільки позивач пропустив строки позовної давності з даними вимогами, що є підставою для відмови в позові, про що вона надала до суду письмову заяву. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову належить відмовити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] 20.12.2007 року було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідачем заяви, яка разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг складає договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Як зазначено в заяві позичальника, вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді, своїм підписом вона підтвердила факт отримання нею інформації про умови кредитування банку. Вона згодна з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. Таким чином, підписавши дану заяву відповідач підтвердила, що між нею та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено кредитний договір на вказаних вище умовах. Відповідно до п.9.12 Умов та Правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В суді також було встановлено, що відповідач не виконав умови договору щодо своєчасної сплати коштів на погашення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом. Наведене підтверджується розрахунком заборгованості за договором, з якого, також, вбачається, що останній платіж відповідач здійснювала за кредитними зобовязаннями 11.06.2009 року. Отже, з червня 2009 року відповідач перестала виконувати щомісячні зобовязання. Сума заборгованості згідно розрахунку складає 24681,24 грн., а саме: 6006,85 грн. -заборгованість за кредитом, 14682,85грн.-заборгованість по відсотках, 2340,05 грн.- заборгованість за пенею та комісією, 500 грн. -штраф /фіксована частина/, 1151,49грн. - штраф /процентна складова/. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п.3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідно до п.6.5 Умов та Правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування , за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Згідно з п. 6.6 цих Умов, у разі невиконання зобов'язань за договором позичальник на вимогу банку повинен виконати зобов'язання з повернення кредиту /у тому числі простроченого кредиту та овердрафту/, оплатити винагороду банку. Як передбачено п.8.6 Умов, при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. За ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. А згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Як вказано вище в рішенні, сторони досягли всіх істотних умов договору шляхом підписання відповідних документів, а отже договір між ними є укладеним. Згідно ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона /боржник/ зобов'язана вчинити на користь другої сторони /кредитора/ певну дію /передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо/ або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. За ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В ст.610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання /неналежне виконання/. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа /кредитодавець/ зобов"язується надати грошові кошти /кредит/ позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов"язується повернути кредит та сплатити проценти. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику /грошові кошти у такій самій сумі/ у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Як встановлено судом, відповідачем порушено умови укладеного між сторонами договору щодо своєчасної сплати кредиту та відсотків, а тому позивач має право на стягнення вказаної вище в рішенні суми заборгованості, розрахунок якої відповідач не оспорювала. Відповідач просила суд відмовити в задоволенні позову в зв'язку з пропуском строків позовної давності. За ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно приписів ст.261 цього Кодексу перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Відповідно до ст.267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що кредитний договір відповідно до Умов та Правил надання банківських послуг діє по цей час, оскільки жодна із сторін не проінформувала іншу сторону про припинення дії договору, а тому строки позовної давності позивачем не пропущено. При вирішенні спору суд виходить з наступного. Так, строки позовної давності підлягають застосуванню до даних правовідносин, вимоги за позовом не належать до переліку тих вимог, на які позовна давність не поширюється відповідно до ст.268 ЦК України. Крім того, поряд зі встановленням строку дії договору /протягом 12 місяців з моменту підписання -20.12.2007 року/, сторони погодили також строки виконання позичальником зобов'язань, що виникають на основі договору. В п.6.9 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що у випадку виникнення заборгованості по картковому рахунку внаслідок курсової різниці, технічних помилок і в інших випадках, клієнт зобов'язаний погасити заборгованість протягом 30 днів з моменту її виникнення. В судовому засіданні встановлено, що позичальник з липня 2009 року перестала вносити кошти на погашення кредиту, що стверджується розрахунком заборгованості, випискою по особовому рахунку позичальника. Отже, згідно умов договору відповідач зобов'язана була погасити заборгованість до 11.07.2009 року, тобто, саме з цього часу для позивача починається перебіг строку позовної давності, оскільки позичальником не виконані зобов'язання за договором в обумовлений строк, а інші строки виконання зобов'язань умовами договору не передбачені, хоча позивачем прострочена заборгованість розраховується щомісячно, що слідує з розрахунку заборгованості позичальника, до суду позивач звернувся 16.11.2015 року. Крім того, позивачем нараховано до сплати позичальнику штрафні санкції, які нараховуються за порушення позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів. В п.2 Умов і Правил надання банківських послуг зазначено, зокрема, що мінімальний обов»язковий платіж -це розмір боргових зобов»язань клієнта, які щомісячно належить сплачувати протягом строку дії картки, даний платіж розраховується як сума овердрафта та суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати процентів та частини заборгованості по кредиту. В залежності від виду платіжної картки розмір і порядок розрахунків щомісячного платежу наведений в заяві і в пам»ятці клієнта. Позивачем не надано до суду пам»ятку клієнта, хоча на неї вказується в заяві позичальника, але наведені обставини свідчать про те, що відповідач зобов»язаний був сплачувати на погашення кредиту щомісячні платежі. В постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 року, яку прийнято за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом /судами/ касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у кредитних правовідносинах, викладено правову позицію стосовно того, що у випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно ст.360-7 ЦПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом /судами/ касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Враховуючи все вищенаведене суд вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності тривалістю три роки на час звернення до суду з цим позовом, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Outcome: dismissed