Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

23 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та про визнання права власності на частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами. В якій просить поновити пропущений з поважних причин строк позовної давності на подачу позовної заяви; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованого в реєстрі за № 1158 від 16.09.2013 року виданого державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р. на ім'я [PERSON], на спадщину, яка складається з житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] [INFO] право власності на 9/24 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. 23.03.2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з новою редакцією позовної заяви до [PERSON] про встановлення факту постійного проживання, визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та про визнання права власності на частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами. В обґрунтування позову посилається на те, що в період 1950-1973 року жителями с. Бочківці, подружжям, [PERSON] та [PERSON] був побудований новий будинок з належними до нього будівлями спорудами за адресою: [ADDRESS]. Доказами побудови вказаного житлового будинку в період шлюбу її батьків, слугує інформація, яка міститься у витягах з по господарських книг домогосподарства за адресою: [ADDRESS], головою якого був [PERSON], за періоди 1955-1957рр., 1974-1976рр., 1980-1982рр., 1986-1990рр. Де в колонці «Будівлі, що знаходяться в особистій власності господарства» в графі «житловий будинок - рік забудови» чітко зазначено 1956р. Тоді як шлюб батьками позивача було укладено 06 листопада 1950 р. Зазначає, що [PERSON] рахувався головою домогосподарства за адресо: [ADDRESS], згодом на його ім'я було оформлено свідоцтво про право власності на нерухоме майно на зазначений житловий будинок, вказане свідоцтво було видане та зареєстроване 16.03.2006р. на підставі рішення виконавчого комітету Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 13.07.2005 року за №42-07. Вказує, що [INFO] помер її батько [PERSON], який до дня смерті постійно проживав в с. Бочківці, Хотинського району Чернівецької області. На день смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частину житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Спадщину покійний батько заповів своєму сину [PERSON] - відповідачу по справі. Також зазначає, що вона є інвалідом з дитинства, з 1968 року їй призначена пенсія як інваліду II групи. На час смерті її батька, фактично проживали за адресою: [ADDRESS] наступні спадкоємці: [PERSON] - дружина покійного батька; [PERSON] - син покійного-відповідач по справі; [PERSON] - донька покійного - позивач в справі. Про те, що вона постійно, фактично проживала за адресою: [ADDRESS] на момент смерті батька та пізніше аж до 2013р. свідчить довідка Бочковецької сільради Хотинського району Чернівецької області за №834-02-20 від 14.08.2015р., також довідка Бочковецької сільради, Хотинського району Чернівецької області за №273-02-20 від 16.03.2017р. згідно якої вона дійсно проживала без реєстрації по [ADDRESS] разом з батьками момент їх смерті та до 2013р. Враховуючи наведене, вона має право на обов'язкову частку у спадщині батька [PERSON], як повнолітня непрацездатна дитина спадкодавця. Також вказує, що вона відмови від обов'язкової частки в спадщині не писала. Тобто розміри часток спадкоємців [PERSON] в спадщині останнього (1/2 житлового будинку) складали: частка [PERSON] - 5/6 частини від 1/2 частини спадкового житлового будинку (або 5/12 від цілого будинку); її частка - 1/6 частини від 1/2 частини спадкового житлового будинку (або 1/12 від цілого будинку). Зазначає, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Спадщина, що залишилась після смерті [PERSON] складається з 1/2 частини (інакше з 6/12 частини) житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], яка належала покійній на праві спільної сумісної власності подружжя. На момент смерті [PERSON] фактично проживали за адресою: [ADDRESS] наступні спадкоємці першої черги: [PERSON] - син покійного-відповідач по справі; [PERSON] донька покійного - позивач в справі. Оскільки заповіту щодо розпорядження належним їй майном [PERSON] не залишила то вона та відповідач як спадкоємці за законом першої черги які на момент смерті спадкодавця (відкриття спадщини ) проживали разом з нею, спадкують рівні частки у спадщині. Тобто частки позивача і відповідача у спадщині матері становить по 3/12 кожному. Таким чином, позивач просить визнати за нею право власності на 4/12 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS]. На 1/12 частину як на обов'язкову частку за законом після смерті батька [PERSON] та на 3/12 частки, як на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (1/12+3/12=4/12). При цьому відповідач має право на 8/12 частки житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: в [ADDRESS]. На 5/12 частки як на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] та на 3/12 частки, як на спадщину за законом після смерті матері [PERSON] (5/12+3/12=8/12). Вказує, що її покійна мати не встигла оформити своїх спадкових прав після смерті чоловіка та виділити свою частку в спільному майні подружжя оскільки померла [INFO] через неповних 5 місяців після смерті свого чоловіка. Так як на момент смерті батька і матері право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] не було оформлено, то заяви на вступ в спадщину позивач не писала, право власності на зазначений будинок в зв'язку з своєю неспроможністю не могла сама оформити. Зазначає, що вона і відповідач до 2013 року фактично жили однією сім'єю. Відповідач - тобто її брат був єдиним працездатним чоловіком в сім'ї, він запевнив її в тому, що всі необхідні документи для набуття спадщини і на себе і неї він оформить сам, для чого вона виділяла йому гроші на витрати, періодичні запитання, чи він оформив документи, відповідач інформував її, що документи виготовляються. В 2013 році стосунки між нею та відповідачем погіршились, відповідач зловживав випивкою створював різні конфліктні ситуації тощо. В результаті чого позивач та відповідач почали проживати окремо. У липні 2015 року на її адресу надійшла позовна заява відповідача «Про визнання незаконним рішення Бочковецької сільської ради Хотинського району, визнання незаконним свідоцтва про право власності земель ділянки, розподіл земельної ділянки», ознайомившись з даною позовною заявою їй стало відомо, що відповідач самостійно оформив на себе право власності на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим №1158 від 16.09.2013 року виданого державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р. Вона вважає що вищевказане свідоцтво видане з частковим порушенням норм цивільного права, та з порушенням її прав як спадкоємця. Вказує, що вона являється інвалідом з дитинства, і фізично не мала змоги самостійно виїхати в Хотин та вчиняти дії, пов'язані з оформленням права власної на нерухоме майно в порядку спадкування, а відповідач не повідомив її про отримання ним свідоцтва про право власності на нерухоме майно на житловий будинок з належними до нього будівлями і спорудами що розташований за адресою: [ADDRESS] на ім'я покійного батька та в подальшому переоформлення на себе права власності спірний житловий будинок. Вказане стало причиною пропущення нею строків позовної давності. Посилається на те, що в березні 2017 року вона звернулась до Хотинської державної нотаріальної контори з заявами: про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на обов'язкову частку в спадщині на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті батька [PERSON] Нотаріус відмовив їй у вчинені нотаріальної дії, у зв'язку з тим, що на момент звернення спадщина вже була видана спадкоємцю за заповітом; про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину в спадщині на житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS], після смерті матері [PERSON] Нотаріус повідомила позивача про те, що за життя [PERSON] не виділила 1/2 частки в спільному майні подружжя та довела до відома, що житловий будинок був переписаний після смерті батька [PERSON] на спадкоємця за заповітом, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщин після смерті матері [PERSON], про що надала відповідну довідку. Підтримуючи викладене просить: встановити факт постійного проживання [PERSON], [INFO]. разом зі спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS] з 01.01.1980 року і до часу відкриття спадщини [INFO]; встановити факт постійного проживання [PERSON] [INFO]., разом зі спадкодавцем [PERSON] у будинку [ADDRESS] з 01.01.1980 року і до часу відкриття спадщини [INFO]; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом зареєстрованого реєстрі за № 1158 від 16.09.2013 року виданого державним нотаріусом Хотинської державної нотаріальної контори Мартинюк Є.Р. на ім'я [PERSON], на спадщину, яка складається з житлового будинку з належними до нього будівлями і спорудами що розташований за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] [INFO] право власності на 4/12 частини житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS]. 10.08.2017 року представник позивача [PERSON] надав суду заяву в якій відкликав заяву якою зменшив обсяг позовних вимог, відкликавши заяву про поновлення пропущеного, з поважних причин строку позовної давності. 02.10.2017 року представник позивача [PERSON] надав суду заяву про уточнення позовних вимог в якій просив визнати за [PERSON] право власності на 2/12 частки від цілого будинку по [ADDRESS], а саме 1/12 частку як на обов'язкову частку після смерті батька [PERSON], та на 1/12 частку після смерті матері [PERSON] як на обов'язкову частку. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні посилаючись на доводи вказані в позовній заяві за новою редакцією позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказала, що позивачка [PERSON] постійно проживала по [ADDRESS] до дня смерті своїх батьків: батька - [PERSON], який помер [INFO] та матері [PERSON], яка померла [INFO], сама за вказаною адресою з 2005 року по 2013 рік не проживала. Суд критично ставиться до показів свідка [PERSON] враховуючи докази наявні в матеріалах справи, враховуючи записи по господарської книги і довідку виданої виконкомом Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 18.03.2013 року, а також те що [PERSON] є представником позивача, сама підписала та подала позовну заяву до суду в інтересах [PERSON] Свідок [PERSON] будучи племінницею позивача підтвердила факт проживання [PERSON] з батьками [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Суд заслухавши думку сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 06 листопада 1950 року у виконавчому комітеті Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 19, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00017703571 від 23.02.2017 року. Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 03.08.2005 року [PERSON] помер [INFO]. Після смерті якого відкрилась спадщина на спадкове майно, що розташоване по [ADDRESS]. Як вбачається із дублікату заповіту від 08.04.2002 року посвідченого секретарем Бочковецької сільської ради та зареєстровано в реєстрі № 55, [PERSON] все майно де б воно не було і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті заповів у власність своєму сину [PERSON], що проживає в с. Бочківці Хотинського району Чернівецької області. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Із довідки виданої Хотинською державною нотаріальною конторою № 217/02-14 від 21.03.2017 року вбачається, що після смерті батька позивача - [PERSON], мати позивача [PERSON] не зверталась із заявою про виділ 1/2 частки в спільному майні подружжя, а житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] був переписаний після смерті [PERSON] на спадкоємця, на якого він залишив заповіт. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.09.2013 року [PERSON] є спадкоємцем за заповітом майна, що залишилось після смерті [PERSON], а саме житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. В силу п. 11 ч.1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 ст. 1241 ЦК України встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO] зазначені: батько - [PERSON], мати [PERSON]. Із копії посвідчення № [NUMBER] за формою № 6 вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІ групи пожиттєво. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Суд критично ставиться до показів свідків [PERSON] та [PERSON] даних ними в судовому засіданні, оскільки [PERSON], [INFO] проживає в іншому населеному пункті, а саме в с. Грозинці Хотинського району Чернівецької області, є представником позивача, підписала і подала позовну заяву до суду, а [PERSON], [INFO], є племінницею позивачки та проживає в с. Шилівці Хотинського району Чернівецької області. Таким чином, вони не могли знати чи позивачка [PERSON] постійно до дня смерті проживала в з померлими батьками: [PERSON], який помер [INFO] та [PERSON], яка померла [INFO]. Відповідно до ст. 63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини. Як встановлено судом та вбачається із довідки виданої виконкомом Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 219-02-20 від 18.03.2013 року покійний [PERSON] на день смерті - [INFO] дійсно був зареєстрований та проживав в [ADDRESS]. На день його смерті в даному господарстві були прописані та проживали: дружина - [PERSON], 1928 р.н.; син - [PERSON], 1968 р.н. Судом дослідивши довідки видані виконкомом Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 834-02-20 від 04.08.2015 року та № 273-02-20 від 16.03.2017 року встановлено, що вказані довідки не спростовують інформацію в довідці виданій виконкомом Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 219-02-20 від 18.03.2013 року , тому в них не вказано, що [PERSON] постійно проживала за адресою: [ADDRESS] перід такого проживання і не є доказом постійного проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Інформація, яка зазначена в довідках № 834-02-20 від 04.08.2015 року та № 273-02-20 від 16.03.2017 року спростовуються наступним: В п. 8 Інструкції з ведення по господарського обліку в сільських (селищних) радах, затвердженої наказом Держкомстату України від 17.07.2000 року № 234 зазначено, що домогосподарство - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об'єднують свої кошти та витрачають їх. Згідно п. 29 цієї Інструкції у рядку 17 "Відмітка про осіб, які заново прибули на територію даної сільради" робиться відмітка про новоприбулих на постійне місце проживання. Осіб, які прибули до домогосподарства з іншого домогосподарства даної сільської ради або значилися у списках, що тимчасово проживають, записують у Погосподарську книгу без відмітки в рядку 17. Відмітка проводиться також щодо осіб, яким у рядках 13, 15 робиться відмітка про повернення після тимчасової відсутності. Відмітка про новоприбулих проводиться протягом року в період прибуття цих осіб і перевіряється під час суцільного обходу. Згідно витягу із по господарської книги № 10 Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за 1980-1982 роки [PERSON] вибула в по господарський [NUMBER]. Відповідно до копії по господарської книги № 5 розпочатої Бочковецькою сільською радою Хотинського району Чернівецької області в 2001 році, закінченої 2005 року [PERSON] постійно проживала в домогосподарстві за особовим рахунком [NUMBER], яке розташоване в [ADDRESS]. Згідно копії особового рахунку [NUMBER] за адресою домогосподарства: [ADDRESS] відомості про постійне проживання [PERSON] в даному домогосподарстві відсутні. Таким чином, вищезазначеним спростовується твердження позивачки [PERSON] про те, що вона постійно проживала з батьками на момент їх смерті та не може бути визнана такою, що прийняла спадщину на час відкриття спадщини. Відповідно до вимог ст. ст. 57, 58, 59, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд прийшов до переконання про те, що позовні вимоги позивача про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцями є недоведеними, безпідставними та не обґрунтованими, а тому у їх задоволенні слід відмовити в повному обсязі. Враховуючи, що позивачем пропущено строк звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, вона не проживала постійно із спадкодавцями на день смерті, також те, що на той час [PERSON] був єдиним спадкоємцем який відповідно до ст. 1223 ЦК України мають право на спадкування, інших даних у нотаріуса не було, доказів позивачем, що нотаріус при видачі свідоцтва допустила будь-які порушення суду не надано, тому підстав для скасування свідоцтва про право на спадщину за заповітом немає. Також враховуючи те, що суд вважає, що у задоволенні позову в частинах встановлення факту постійного проживання та визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним слід відмовити, то позов у частині визнання право власності на частку у спадковому майні не підлягає задоволенню за безпідставністю. На підставі вищевикладеного суд вважає, що в задоволенні позову [PERSON] про встановлення факту постійного проживання, визнання свідоцтва про право на спадщину за заповітом недійсним та про визнання права власності на частку житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами слід відмовити На підставі вищенаведеного та

Outcome: dismissed