Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 22\~855,44 грн. заборгованості за кредитним договором та судових витрат, повязаних із розглядом справи. Представник позивача надав до суду заяву, якою просить судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та дату судового засідання повідомлявся судом належним чином, надав до суду заяву, якою просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнав. Також просив суд застосувати до позовних вимог строк позовної давності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України в звязку з неявкою в судове засідання усіх осіб, які приймають участь в справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Судом встановлено, відповідач заповнив анкету-заяву б/н від 11.07.2006 року про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначив свої особисті дані. В даній анкеті-заяві зазначено про умови та строк повернення коштів. Відповідно до умов договору банк надає позичальнику строковий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 4 000 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Відповідно до п.9.12. Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку договір діє 12 місяців з моменту підписання. Якщо на протязі цього строку одна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично вважається пролонгованим на такий же строк. Як визначено ст. ст. 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається в письмовій формі. Відповідач отримані кредитні кошти не повернув і станом на 29.02.2016 року заборгованість за кредитним договором складає 22\~855,44 грн., з них: 3875,55 грн. - заборгованості по кредиту, 17415,35 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, а також відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1064,54 грн. штрафу (процентна складова). Доказів сплати часткової або повної заборгованості відповідач не надав. Згідно зі ст. ст. 546, 547, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Пунктом 8.6. умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Згідно матеріалів справи відповідач 09.08.2016 року звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ст.. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.1 та ч.5 ст. 261 ЦК України). Згідно ст. 257 ЦП України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 19.03.2014 р. (справа № 6-14 цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі, погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст.257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст.261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору. Автоматичне неодноразове продовження дії картки не змінює терміну виконання кредитного зобов»язання, отже продовження дії картки для настання кінцевого терміну повернення заборгованості значення немає. Подальше продовження дії картки є способом виконання зобов»язання щодо повернення простроченого кредиту, процентів і неустойки. Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» №0000000680392266 від 27.07.2016 року, термін дії карти виданої [PERSON] скінчився 30.06.2009 року. За закінченням терміну дії, картка більше не перевипускалась /а.с. 40/. Крім того, статтею 264 ЦК України визначено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. При цьому після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовується судом незалежно від наявних чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останній є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про переривання строку позовної давності відносять: визнання боргу або іншого обов'язку; визнання пред'явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання боржника відстрочити сплату боргу; часткова сплата боржником основного боргу (п.4.4 Постанова Пленуму ВГСУ від 29.05.2013 № 10 "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів"). Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, останній платіж по картці було здійснено 27.09.2009 року. Враховуючи наведені обставини, факт пред'явлення ПАТ КБ «ПриватБанк» позову до відповідача 24.03.2016 року, заяву відповідача про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідне ПАТ КБ «ПриватБанк» в задоволенні позову до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити повністю. \~

Outcome: dismissed