Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-18 00:00:00

У лютому 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зобов`язання усунути перешкоди у користуванні приміщенням загального користування. Позов мотивований наступними обставинами. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Власник сусідньої квартири [ADDRESS] [PERSON] самовільно, без отримання дозвільних документів та згоди усіх співвласників на проведення переобладнання в коридорі загального користування, привласнив частину коридору загального користування, де знаходиться пожежне обладнання поверху та інженерне обладнання будинку і сусідніх квартир, встановив саморобну перегородку та металеві двері з замком. Стверджує, що відповідач своїми діями порушив будівельні норми і правила, а також правила пожежної безпеки. У добровільному порядку відповідач відмовляється привести приміщення до попереднього стану, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні позивачем приміщенням загального користування дев`ятого поверху другого під`їзду будинку [ADDRESS] , шляхом демонтажу за рахунок відповідача самочинно встановленої перегородки, металевих дверей та привести вказане приміщення у належний первісний стан протягом місяця, після вступу рішення в законну силу, шляхом відновлення оздоблення стін та підлоги. Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою суду від 1 березня 2021 року відкрито провадження у справі та визначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити в повному обсязі, при цьому не заперечував проти ухвалення заочного рішення, а представник третьої особи не заперечувала проти задоволення позову. Представник третьої особи [PERSON] проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за адресою місця реєстрації, однак відзив на позов не подав, клопотання про відкладення розгляду справи або щодо переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження від нього не надійшло. За таких обставин суд відповідно до положень статей 280, 281 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши наявні у справі докази, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК України). Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] у цьому ж будинку, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 27, 28). Згідно пояснень позивача відповідач самовільно здійснив переобладнання в коридорі загального користування 9-го поверху другого під`їзду в будинку [ADDRESS] , а саме встановив металеві двері. 4 лютого 2021 року за вих. № 19 ТОВ «Ковальська-Житлосервіс» направило на адресу відповідача припис з вимогою негайно демонтувати самоуправно виконані переобладнання і привести приміщення до попереднього стану або надати належним чином оформлені документи на переобладнання в коридорі загального користування 9-го поверху другого під`їзду по [ADDRESS] (а.с.18), який відповідачем не виконано. Відповідно до п.1.4.1. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій затверджених Наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 (далі - Правила), переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства, а згідно п.1.4.3. Правил - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків. Згідно вимог ст. 152 ЖК України виконання власниками робіт з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення приватного житлового фонду, які не передбачають втручання в несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, не потребує отримання документів, що дають право на їх виконання. Після завершення зазначених робіт введення об`єкта в експлуатацію не потребується. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України). Статтею 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них (ст. 380 ЦК України). Відповідно до ст. 383 ЦК України квартира використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім`ї. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ст. 391 ЦК України). Згідно п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист власності та інших речових прав", застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки. Як встановлено у судовому засіданні, власником кварти [ADDRESS] є [PERSON] , а не позивач. Твердження позивача, що він зареєстрований та проживає у вказаній квартири, а тому дії відповідача щодо самовільного встановлення металевих дверей на коридорі загального користування порушують його права, не підтверджені будь-якими доказами. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження того, що він є користувачем квартири [ADDRESS] , суд приходить до висновку, що дії відповідача по встановленню металевої перешкоди жодним чином не порушують права [PERSON] . За таких обставин позов є безпідставним та не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed