Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

В листопаді 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив позбавити [PERSON], [INFO], права користування житловим приміщенням [ADDRESS] шляхом зняття його з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позову позивач вказав на те, що у 2008 році відповідач зі згоди позивача був зареєстрований у квартирі [ADDRESS], яка належить йому на праві приватної власності. При цьому, ніяких договорів найму свого житлового приміщення з позивачем відповідач ніколи не укладав, у його квартирі не мешкає, місце його проживання позивачеві невідоме. Також, відповідач не є членом родини позивача. Таким чином, факт реєстрації відповідача у житловому приміщенні, яке належить позивачеві на праві приватної власності, є дією, яка порушує право власності позивача, є перешкодою у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги позивача підтримав та просив задовольнити в повному обсязі. При цьому, посилався на обставини, викладені в позовній заяві та вказав, що власник житлового приміщення має незаперечне право вимагати від суду позбавлення права відповідача користування житловим приміщенням шляхом зняття його з реєстрації у цьому приміщенні, будь-яких додаткових доказів це законне право позивача не потребує, бо право власності непорушне. Також, зазначив, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Представник Красногвардійського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають по наступним підставам. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] належать на праві власності квартира [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності серії САВ № 994020 від 23.07.2008 року, виданого виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (а.с.6). Право власності на вищевказане нерухоме майно зареєстровано за позивачем в Комунальному підприємстві "Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації" Дніпропетровської обласної ради за реєстровим № 24095695, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 12.08.2008 року за № 19853954 (а.с.5). В належній позивачу квартирі [ADDRESS] з 04.06.1993 року зареєстрований відповідач [PERSON], що підтверджується відповіддю відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 03.12.2014 року за вих. № 6035/2 (а.с.12). Позивач просить усунути йому перешкоди у користуванні його квартирою з боку відповідача шляхом зняття його з реєстрації місця проживання. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Так, ані позивачем, ані його представником не було надано суду належних доказів того, що позивачу чиняться перешкоди у користуванні квартирою з боку відповідача та не було надано суду належних доказів того, що відповідач не проживає в спірній квартирі. Представник позивача в судовому засіданні вказав, що позивач не повинен нічого доказувати, оскільки зняття відповідача з реєстрації у своїй власності є беззаперечним правом позивача. При цьому, представник відповідач в судовому засіданні вказав, що відповідач є племінником позивача та був прописаний тимчасово на прохання відповідача в 2009 році на кілька місяців. Проте, як вбачається з відповіді відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 03.12.2014 року за вих. № 6035/2 - відповідач зареєстрований у спірній квартирі з 04.06.1993 року (а.с.12), а ні з 2009 року, як пояснив представник позивача. За таких обставин, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним відмовити позивачу в задоволенні його позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed