Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі або у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% від одного прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на місяць, до закінчення навчання. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з [PERSON] з 25 грудня 1998 року перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 квітня 2002 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. На даний час дочка продовжує навчання у Кіровоградському коледжі статистики НАСОА І рівня акредитації за спеціальністю «Фінанси, банківська справа та страхування» на денній платній основі. Загальна вартість освітньої послуги становить 14600 грн., кожного місяця необхідно вносити плату в сумі 730 грн. Стипендії вона не отримує. Строк навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2018 року. У зв'язку з навчанням дочка потребує матеріальної допомоги, також їй необхідні кошти на харчування, одяг, взуття, проїзд та інші життєві потреби. Крім того, дочка проживає в орендованій квартирі, за яку необхідно вносити плату щомісяця в сумі 700 грн. та є інвалідом дитинства - у 2012 році перенесла операцію на серці, знаходиться під наглядом лікарів, раз на рік проходить медичне обстеження у місті Києві та два рази на рік в обласній лікарні їй необхідно проходити курси лікування для підтримки серця. З 28 лютого 2017 року отримала ІІІ групу інвалідності. Проте, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги доньці не надає. Також позивач вказала, що у 2013 році в судовому порядку з відповідача було стягнуто додаткові витрати на [PERSON] в сумі 30189 грн., але рішення суду останнім до цього часу не виконане. Зі своєї сторони вона прикладає всі зусилля для забезпечення потреб дочки, однак її доходів для цього замало. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, додала, що з лютого 2017 року доньці встановлено третю групу інвалідності і наразі вони оформлюють їй пенсію по інвалідності, сума якої на місяць складатиме близько півтори тисячі гривень. Вона ж на даний час офіційно не працює, проходить стажування, доходу не має. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, оскільки тривалий час не працює, має лише випадкові тимчасові підробітки, перебуває на обліку в центрі зайнятості як безробітній, отже власних коштів йому ледве вистачає на забезпечення особистих потреб. Вказав, що на утриманні інших дітей або осіб, які потребують матеріальної допомоги він не має. Намагається працевлаштуватися, але поки що це йому не вдається. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками повнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с. 6). З 25 грудня 1998 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 03 квітня 2002 року (а.с.5-8). Внаслідок повторного шлюбу позивач набула прізвище - [PERSON]. Відповідач відповідно до свідоцтва про зміну імені виданого 08 січня 2015 року, змінив прізвище з [PERSON] на [PERSON]. Відповідно до довідки Кіровоградського коледжу статистики Національної академії статистики, обліку та аудиту та договору про підготовку фахівця від 01 серпня 2016 року, [PERSON] навчається в Кіровоградському коледжі статистики НАСОА І рівня акредитації. Форма навчання денна, на платній основі. Загальна вартість освітньої послуги становить 14600 грн. Термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2018 року (а.с. 11,12). Відповідно до довідки про склад сім'ї, позивач та її дочка [PERSON] проживають разом [ADDRESS] Згідно з довідкою Дніпровського міського центру зайнятості Дніпропетровської області [PERSON] з 12 квітня 2017 року перебуває на обліку як безробітній у Новокодацькому районному центрі зайнятості. Довідка ТОВ «Промислова компанія «Могис» видана 10 квітня 2017 року свідчить про те, що відповідач звертався до вказаного підприємства щодо працевлаштування, однак йому було відмовлено у зв'язку з невідповідністю його стажу роботи до посади, на яку він претендує. Даних про доходи позивача суду не надано, зі слів останньої у судовому засіданні з'ясовано, що вона наразі офіційно не працевлаштована, проходить стажування. До матеріалів справи також долучено документи медичних закладів, з яких вбачається, що [PERSON] має захворювання серця, потребує постійного обстеження і нагляду лікарів. Згідно довідки до акта огляду МСЕК № 181898 [PERSON] з 28.02.2017 року встановлено третю групу інвалідності безтерміново (а.с. 14-17). Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" Верховний Суд України роз'яснив, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, можливе лише за сукупності перелічених обставин, відсутність однієї із них, у тому числі і можливість платника аліментів надавати матеріальну допомогу, необхідну доньці саме у зв'язку з навчанням, унеможливлює стягнення аліментів. Таким чином судом встановлено, що повнолітня дочка сторін, якій не виповнилося 23 років, продовжує навчання у Кіровоградському коледжі статистики НАСОА на денній, комерційній формі навчання. Загальна вартість освітньої послуги становить 14600 грн., термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2018 року. Дівчина не працює, проживає в орендованому житлі, за яке зі слів позивача сплачує щомісячно 700 грн. Стипендію не отримує, при цьому як пояснила позивач доньці буде нараховуватись пенсія у зв'язку із встановленням з 28.02.2017 року ІІІ групи інвалідності. Батько (відповідач) не працює, є безробітнім, інших дітей чи непрацездатних членів сім'ї, яких би був зобов'язаний утримувати не має, дані стосовно незадовільного стану його здоров'я відсутні. Доказів, що відповідач має доходи в судове засідання не надано. Заперечуючи проти позову, відповідач посилався зокрема на те, що тривалий час є безробітним, не має достатніх засобів до існування, а тому з об'єктивних причин він не має можливості надати кошти на утримання доньки [PERSON]. Відповідно до ст.129 Конституції України, ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на час навчання повнолітньої дочки сторін у зв'язку зі встановленням на підставі наявних у справі доказів відсутності у відповідача на даний час можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України суд відносить на рахунок держави.

Outcome: dismissed