Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

В січні 2017 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 09 серпня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого банк надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] року [PERSON] помер. Спадкоємцем померлого є [PERSON], яка постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS]. Згідно повідомлення Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 15 травня 2016 року спадкоємці [PERSON] із заявами про прийняття або відмову від спадщини до нотаріальної контори не зверталися, спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк. Посилаючись на те, що на час розгляду справи заборгованість за договором не сплачена, ПАТ КБ "ПриватБанк" просив стягнути з відповідача на користь банку заборгованість за кредитним договором №б/н від 09 серпня 2010 року у сумі 23486,68 грн. та судові витрати по справі в сумі 1600 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач, його представник в судове засідання не з'явилися, від представника відповідача надійшли заява про розгляд справи за його відсутності та письмові заперечення, в яких він просив в позові відмовити, посилаючись на те, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, а при відсутності спадкового майна кредитне зобов'язання припиняється неможливістю його виконання. Померлий [PERSON] був чоловіком [PERSON] Будинок у якому проживало подружжя за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] на праві особистої приватної власності. Доказів наявності будь-якого спадкового майна та вартості цього майна, позивачем не надано, що є підставою для відмови в позові. Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № б/н від 09 серпня 2010 року ПАТ КБ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 25000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Взяті на себе зобов'язання за кредитним договором банк виконав вчасно й повністю, надавши кредитні кошти. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Станом на дату смерті [PERSON], заборгованість за кредитним договором, укладеним між [PERSON] та банком, згідно наданого розрахунку, склала 23486,68 грн., з яких 24734,84 грн.- заборгованість по кредиту, 775,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, з них 2023,27 грн. внесено коштів на погашеня заборгованості. 08 травня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» направив претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України на адресу Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, що підтверджується реєстром відправки. 10 травня 2016 року Перша державна нотаріальна контора Харківського району Харківської області надала ПАТ КБ «ПриватБанк» інформацію про те, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, була заведена на підставі претензії ПАТ КБ «Приватбанк». Станом на 10 травня 2016 року відомості про наявність спадкоємців після померлого [PERSON] в держнотконторі відсутні. Згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов'язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України). Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у частинах 3, 4 статті1268, статті1269 ЦК України. Так, згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Відповідно до положень статей 10,60,61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Обставини визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно положень ст. ст.57,64 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які що мають значення для вирішення справи. Письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Позивачем в обґрунтування своїх позовних надано лише паспортні дані подружжя [PERSON] та [PERSON], які були зареєстровані за адресою: [ADDRESS]. Будь-яких інших даних щодо існування спадкової маси після померлого [PERSON] матеріали справи не містять. Разом з тим, відповідач заперечує наявність майна у померлого чоловіка, на підтвердження чого нею надано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого 15 листопада 1989 року Першою державною нотаріальною конторою Харківського району Харківської області, р. № 3-3310, з якого вбачається, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS], нею був отриманий в порядку спадкування, тобто згідно вимог ст. 24 Кодексу про сім'ю та шлюб України, є її особистою приватною власністю. З огляду на вищезазначене, суд, виходячи з вимог законодавства, що спадкоємці відповідають за борги спадкодавця в межах вартості майна, одержаного в спадщину, а при відсутності чи недостатності спадкового майна кредитне зобов'язання припиняється неможливістю виконання чи недостатністю спадкового майна, беручи до уваги що позивачем у відповідності до ст.60 ЦПК України не надано доказів наявності спадкового майна та вартості цього майна, не знаходить підстав для задоволення позовних вимог за їх недоведеністю.

Outcome: dismissed