Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-10 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору оренди належної позивачу земельної ділянки та стягнення заборгованості по орендній платі. На обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 01.10.2015 року між матір`ю позивача [PERSON] та відповідачем був укладений договір оренди землі. В оренду була передана земельна ділянка площею 6,76 га (кадастровий номер 4820684400:02:000:0441). Вказаний договір оренди є строковим та укладеним на 10 років. [INFO] [PERSON] померла та позивач, як спадкоємець померлої, отримав у власність вказану земельну ділянку. Відповідно до умов вказаного договору відповідач зобов`язався сплачувати орендодавцю орендну плату щорічно до 31 грудня в розмірі 4 % нормативної грошової оцінки землі, що на дату укладення договору становило 2752,38 грн. Але орендну плату, починаючи з 2018 року відповідач не сплачує. Внаслідок цих обставин позивач просив розірвати вказаний договір оренди землі. Крім того, у зв`язку з несплатою орендної плати утворилась заборгованість по орендній платі в розмірі 13911,74 грн, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь, а також три проценти річних в сумі 296,68 грн., інфляційні в сумі 676,72 грн. та передбачена п. 14 договору оренди пеня в сумі 8577,57 грн, а загалом - 23462,71 грн. Процесуальні дії у справі та заяви сторін: Позов надійшов до суду 17.03.2021 року (зданий до відділення зв`язку 12.03.2021 року). Ухвалою від 22.03.2021 року відкрите провадження у справі та вирішено про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, а також за клопотанням позивача витребувані докази у відповідача. 05.05.2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти задоволення позову, оскільки відповідач наперед сплатив орендодавцю [PERSON] орендну плату 26.10.2016 року за 2017-2018 роки в сумі 7002,92 грн. та в листопаді 2016 року за 2018-2024 роки в сумі 60000 грн., орендна плата була отримана представником орендодавця за довіреністю [PERSON] 03.06.2021 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказав на те, що відповідач не мав підстав виплачувати орендну плату представнику орендодавця за довіреністю, оскільки вказана довіреність не передбачала повноважень повіреного на отримання орендної плати за договором оренди землі. 11.06.2021 від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач вказав, що довіреність [PERSON] надавала повноваження [PERSON] представляти довірителя у відносинах з третіми особами та така довіреність відповідала визначеній законом формі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. Представники відповідача в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову. Вислухавши пояснення представників сторін, показання свідків [PERSON] та [PERSON] , дослідивши наявні в справі матеріали (копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.10.2020 року; копію свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.2020 року; копію договору оренди землі від 01.10.2015 року; копію рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень від 27.10.2015 року; копію акту про передачу та прийом земельної ділянки від 01.10.2015 року; копію витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 03.03.2021 року; розрахунок трьох процентів річних; розрахунок інфляційних; копію відомості на виплату орендної плати за 2016-2017 роки від 26.10.2016 року; копію довіреності [PERSON] від 25.10.2016 року; копію відомості на виплату орендної плати за 2018-2024 роки від 16.11.2016 року; копію розписки [PERSON] від 16.11.2016 року), суд, розглянувши спір між сторонами в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову. Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є власником земельної ділянки з кадастровим номером 4820684400:02:000:0441 площею 6,76 га, розташованої на території Новосергіївської сільської ради Баштанського району Миколаївської області, яку позивач успадкував після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Спадкодавець [PERSON] 01.10.2015 року уклала з відповідачем фізичною особою-підприємцем [PERSON] договір оренди землі, відповідно до якого передала належну їй земельну ділянку відповідачу в оренду на 10 років з умовою сплати орендної плати до 31 грудня кожного року в розмірі 4 % нормативної грошової оцінки землі, що на дату укладення договору становило 2752,38 грн. За п. 38 договору оренди землі перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи (успадкування) не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Право оренди відповідача було зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.10.2015 року номер запису 25601842. 26.10.2016 року відповідач сплатив представнику орендодавця [PERSON] [PERSON] 7002,92 грн. орендної плати за 2017-2018 роки. 16.11.2016 року відповідач сплатив представнику орендодавця [PERSON] [PERSON] 60000 грн. орендної плати за 2018-2024 роки. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з загальним правилом, визначеним ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до п. "д" ч.1 ст. 141 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до постанови Верховного Суду від 07.10.2020 року №313/780/19 та постанови Верховного Суду від 06.03.2019 року №183/262/17 підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. При цьому, відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов`язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. За такого, орендар мав право виконати свій обов`язок по оплаті орендної плати достроково наперед і за таких обставин відсутні підстави для висновку про те, що, сплативши орендодавцю орендну плату на кілька років наперед та не виплачуючи таку орендну плату щорічно за вказані роки, орендар порушив умови договору щодо внесення плати за оренду землі. Суд не погоджується з позицією позивача щодо того, що видана [PERSON] довіреність на ім`я [PERSON] не передбачала можливості отримання повіреним від орендаря орендної плати від відповідача, тому такі оплати відповідача не мають враховуватись судом. По-перше, можливість [PERSON] представляти [PERSON] у відносинах з третіми особами підтверджена відповідною довіреністю, вказана довіреність [PERSON] складена в належній формі та не суперечить вимогам ст. 58 Закону України «Про нотаріат» та Порядку посвідчення заповітів і довіреностей, що прирівнюються до нотаріально посвідчених, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року №419, така довіреність була чинною на час виплати орендарем належної [PERSON] орендної плати та не була скасована довірителем. По-друге, відповідно до ч.1 ст. 1004 ЦК України повірений має право відступити від змісту доручення в інтересах довірителя і можливі спори щодо такого відступу (в тому числі і щодо отриманої плати за договором оренди землі) вже б стосувались не відносин орендаря та орендодавця, а відносин довірителя та повіреного. При цьому, плата за оренду землі [PERSON] була отримана наперед в жовтні-листопаді 2016 року, та орендодавець померла задовго після цього ( [INFO] ) і жодних спорів ані з орендарем щодо виплати орендної плати, ані з повіреним щодо передачі такої плати довірителю не було. Таким чином, відповідач мав право дострокового внесення плати за оренду земельної ділянки спадкодавцю позивача, сплатив її представнику орендодавця, тому відсутні підстави для розірвання договору оренди землі, а також для стягнення заборгованості по орендній платі, нарахованих на неї неустойки, 3% річних та інфляційних. У зв`язку з цим в задоволенні позову належить відмовити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed