Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

У вересні 20143 року ПрАТ «УСГ» звернулась з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в порядку регресу, посилаючись на те, що Позивач відшкодував шкоду в розмірі 10595,21 грн, завдану дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася з вини Відповідача, а тому має право зворотної вимоги (регресу) до останнього. Свої вимоги мотивує тим, що 22 березня 2010 року між ПрАТ СК «УСГ» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування транспортного засобу КАСКО №37-2805-0063, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Сеат», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 03 листопада 2010 року на пр. Корольова в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Сеат», державний реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля марки «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Згідно з постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23.11.2010 року дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON] Згідно з рахунком-фактурою № С-0014158 від 17.11.2010р. вартість відновлювального ремонту автомобіля [NUMBER], становила 10595,21 грн, і саме в цій сумі потерпілій [PERSON] було виплачене страхове відшкодування. Посилаючись на ст. 993 ЦК України Позивач просить в порядку регресу стягнути з [PERSON] суму виплаченого страхового відшкодування. У судовому засіданні представник Позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити. Представник Відповідача у судовому засіданні під час розгляду справи просив застосувати наслідки пропуску Позивачем строку позовної давності за вимогами до [PERSON] Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 22 березня 2010 року між ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту 37-2805-0063, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Сеат», державний реєстраційний номер [NUMBER]. 03 листопада 2010 року на пр. Корольова в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Сеат», державний реєстраційний номер [NUMBER], та автомобіля марки «КІА», державний реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] Постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 23 листопада 2010 року було встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія [PERSON], який порушив пункт 10.9 Правил дорожнього руху. Зазначена постанова ніким не була оскаржена, набрала чинності. Відповідно до Звіту №70211 від 17.11.2010р., складеного спеціалістами ТОВ «Асистанська компанія «Українська служба допомоги», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля [NUMBER], в результаті його пошкодження складає 8874,51 гривень. Фактично вартість проведеного ремонту автомобіля становила 13293,89 грн, що підтверджується рахунком-фактурою №С-0014158 від 17.11.2010р. Встановлено, що Позивач виплатив потерпілій особі страхове відшкодування (за вирахуванням франшизи) в розмірі 10595,21 гривень, що підтверджується наданою суду копією платіжного доручення №60220 від 25.11.2010р. Відповідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Разом з тим, у відповідності до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з п.27 Постанови Пленуму ВССУ від 1 березня 2013 року N 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при суброгації (ст. 993 ЦК, ст.27 Закону України "Про страхування") перебіг строку позовної давності починає обчислюватися з моменту виникнення страхового випадку, тобто з дня заподіяння матеріальної шкоди застрахованому майну. Враховуючи, що дорожньо-транспортна пригода сталась 03 листопада 2010 року, а Позивач звернувся до суду з вимогами в порядку суброгації до винної особи лише у вересні 2014 року, він пропустив встановлений законом строк звернення за захистом своїх прав, що за наявності заяви Відповідача про застосування наслідків пропуску строку позовної давності, є підставою для відмови у позові.

Outcome: dismissed