Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

25.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області та просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги після смерті матері, право власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,4560 га, розташовану на території [PERSON] сільської ради Болградського району (кадастровий номер 5121485500:01:001:0185), що належала померлій 28 липня 2011 року [PERSON], мотивуючи тим, що приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову земельну ділянку. Позивач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача [PERSON] сільської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 3,4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Як вбачається зі змісту ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] розпорядженням Болградської районної державної адміністрації була виділена земельна ділянка площею 0,40 Га, що підтверджено довідкою виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області від 09.03.2016 року за № 175 Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 260192 від 28.07.2011 року, виданого виконавчим комітетом [PERSON] сільської ради Болградського району Одеській області, [PERSON], померла 28.07.2011 року. Позивач по справі [PERSON] являється сином спадкодавця, що підтверджено свідоцтвом про народження серії ЯД № 644958 від 24.02.1953 року, тобто згідно зі ст. 1261 ЦК України являється спадкоємцем за законом першої черги. Як вбачається з [PERSON] з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-5100178152013 від 26.04.2013 року, інформація про зареєстроване право власності в кадастрі по земельній ділянці площею 0,4160 (кадастровий номер 5121485500:01:001:0185), яка виділена [PERSON] - відсутня. Згідно зі ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав є: а) договори, укладені в порядку, встановленому законом (купівлі-продажу, зокрема при приватизації майна державних підприємств довічного утримання; дарування та ін.); б) свідоцтво про право власності на нерухоме майно; в) свідоцтво про право власності, видане органами приватизації при приватизації житла; г) державні акти на право власності або постійного користування на земельну ділянку; г) рішення суду (зокрема, про право власності на об'єкт незавершеного будівництва, на самочинне будівництво тощо); д) інші документи, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно (наприклад, свідоцтво про право на спадщину, свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів та ін.). Позивачем державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку, або інший документ, який би підтверджував право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку не надано. Крім цього відповідно до відповіді відділу Держгеокадастру у Болградському районі Одеської області від 14.01.2016 року за № 29-1511-99.11-94/2-16, право власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 0,4160 Га не зареєстровано. Таким чином, суд приходить до висновку, що законодавством певним чином врегульовано відносини щодо переходу права власності на земельні ділянки у Земельному кодексі України, яким, зокрема, передбачено, що право власності на землю виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Таким документом є встановлений законодавством державний акт на право власності. Враховуючи, що позивачем заявлений позов про визнання права власності на спадкову земельну ділянку, але не доведено відповідними доказами, що спадкодавцю на [PERSON] належала земельна ділянка площею, 0,40 Га, тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed