Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

У січні 2018 року [PERSON] звернулася із позовом до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Броварської міської ради Київської області, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що перебувала із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них [INFO] р. народився син - [PERSON]. Однак, подружнє життя між сторонами не склалося, тому 16.09.2016 р. шлюб між ними розірвано. Фактично шлюбні стосунки припинені із відповідачем з серпня 2014 року. З цього часу сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Весь цей час відповідач жодного разу не поцікавився життям та здоров'ям спільного сина. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, з дитиною не спілкується, будь-якої допомоги на її утримання не надає, зовсім не цікавиться життям та здоров'ям сина. Позивач самостійно без участі відповідача виховує сина, створює належні умови виховання, купує одяг, продукти харчування, забезпечує необхідними ліками. Відповідач повністю ухиляється від своїх батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав. З підстав, викладених вище, позивач змушена звернутися до суду із відповідним позовом. У судове засіданні позивач [PERSON] не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Також, просила здійснювати розгляд справи за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не відомі. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області Сундук Л.І. у судове засідання не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила здійснювати розгляд справи за її відсутності. За змістом п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням цієї статті. Вивчивши надані докази, та дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із матеріалів справи вбачається, що 28 грудня 2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції в Київській області зареєстровано шлюб між сторонами у даній справі. Від спільного подружнього життя у сторін 26 червня 2011 року народився син [PERSON], про що свідчить копія свідоцтва про його народження серії [NUMBER], виданого 16 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Батьком у свідоцтві про народження дитини записаний [PERSON] (а.с. 7). Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 вересня 2016 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Згідно довідки № 83, виданої 19 січня 2018 року Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора - 3», малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). У матеріалах справи знаходиться копія заяви [PERSON], яка посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON], та відповідно до якої відповідач не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Відповідно до висновку № 1-18/2115 виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області від 14.11.2017 р. орган опіки та піклування Броварської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно його сина [PERSON], [INFO], у зв'язку із тим, що батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків (а.с. 10-11). За змістом ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 164 Сімейного Кодексу України батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він, зокрема, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. У Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав" від 30 березня 2007р. зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач до дитини не приходить, життям та розвитком сина не цікавиться, належним чином не виконує свої обов'язки по утриманню дитини, не займається її вихованням, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не проявляє бажання зустрічатися з сином, та не заперечує проти позбавлення його батьківських прав. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що відповідач злісно ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому повинен бути позбавлений батьківських прав. Матеріалами справи встановлено, що аліменти із відповідача за рішенням суду не стягувалися. Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов'язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. За змістом ст. ст. 181, 182 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як передбачено ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів. З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за необхідне стягувати із відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 січня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, та

Outcome: approved