Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], в якому просили встановити порядок користування квартирою №43 по пров. Вокзальному, 10 у м. Житомирі наступним чином: виділити у спільне користування позивачів житлову кімнату №6, площею 16,2 кв.м. і балкон площею 2,63 кв.м., виділити в користування [PERSON] житлову кімнату №2, площею 10,4 кв.м., у спільному користуванні залишити кухню №3 площею 5.6 кв.м., коридор №1 площею 7,7 кв.м., вбиральню №5 площею 0,9 кв.м., ванну кімнату №4 площею 2,0 кв.м.; а також усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом вселення позивачів до спірної квартири. Позов обґрунтовувався тим, що сторони є співвласниками двохкімнатної квартири [ADDRESS], житловою площею 26,6 кв.м. Вказується, що у позивачів у власності є ще окреме житло, тому вони не заперечували, щоб квартирою користувалася відповідач, яка замінила вхідні двері і замки, однак ключі від квартири позивачам не надала. Посилаючись на те, що відповідач чинить позивачам перешкоди у користуванні спірною квартирою, двері не відкриває, а вони як співвласники мають право на користування власністю, останні звернулась до суду з даним позовом для відновлення своїх прав. Представник позивачів у судовому засіданні поданий позов, підтримала та просила його задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві, проти заочного розгляду не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що є докази в матеріалах справи (а.с.36). Відповідності до ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи та подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON],[PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS], що стверджується договором купівлі-продажу квартири від 05.08.2011 року (а.с. 4). Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №99028845 від 02.10.2017, квартира [ADDRESS] належить [PERSON] [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності по 1/4 частки кожний (а.с.57-59). Відповідно до довідки КП ВЖРЕП-№9 Житомирської міської ради № 342 від 03.03.2017 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] (а.с.41). Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього, він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спірним майном, відповідної матеріальної компенсації. З роз'яснень, викладених у п. 14 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності" вбачається, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. За положенням ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Цими правами власник розпоряджається на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Виходячи з цих положень, порядок користування жилими приміщеннями у квартирі, яка належить на праві власності кільком особам, може бути встановлений у випадку, коли такі приміщення за розміром відповідають часткам цих осіб у квартирі. Відповідно до технічного паспорта на квартиру [ADDRESS], остання складається із двох кімнат загальною площею 43,59 кв.м, а саме: житлова площа 26,6 кв. м, дві житлові кімнати розмірами 10,4 кв. м, 16,2 кв. м, кухня площею 5,6 кв. м, ванної кімнати - 2,0 кв. м, вбиральні 0,9 кв. м (а.с. 9-10). Водночас, суд враховує, що при визначенні порядку користування жилим приміщенням допускається можливість відійти від відповідності реальних часток ідеальним у зв'язку з неможливістю забезпечити їх точну відповідність, і таке рішення не змінює розміру часток співвласників у праві власності на спільне майно, не порушує їх прав як власників. З огляду на те, що на час розгляду справи спір між сторонами не врегульовано, та з урахуванням згоди трьох позивачів на надання їм у спільне користування лише однієї житлової кімнати №6 - площею 16,2 кв.м., з прилеглим балконом - площею 2,63 кв.м., а відповідачці [PERSON], житлової кімнати № 2 - площею 10,4 кв.м., суд вважає, що встановлення такого порядку користування квартири не порушує прав відповідача, а тому є прийнятним. При цьому, службові приміщення у спірній квартирі: коридор №1 - площею 7,7 кв.м., кухню №3 - площею 5,6 кв.м, ванну кімнату №4 - площею 2,0 кв.м. та вбиральню №5- площею 0,9 кв.м. підлягають залишенню у спільному користуванні співвласників. Крім того, з наявних в матеріалах справи висновків Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 07.04.2017 р. та 27.10.2017 р. вбачається, що тривалий час в квартирі [ADDRESS] проживає [PERSON], яка змінила вхідні замки до дверей, уникає зустрічей з позивачами і двері не відчиняє (а.с.38-39). Зазначені обставини дають підстави вважати, що відповідач [PERSON] чинить перешкоди в користуванні позивачами спірною квартирою, що належить сторонам на праві співвласнсті, чим порушуються їх законні права на володіння та користування спільним майном, які мають бути поновлені шляхом вселення позивачів у спірну квартиру. Крім того, згідно вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору у сумі по 1280 грн. на користь позивач [PERSON], що його понесла.

Outcome: approved