Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

У червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право проживання та виселення з жилого будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS], посилаючись на те, що між позивачем та відповідачкою було укладено договір найму кімнати житловою площею 27,2 м.кв. від 06 листопада 2007 року за номером 1200, який на теперішній час є розірваним, а тому відсутні правові підстави для перебування відповідачів у будинку позивача. Представник позивача - адвокат [PERSON] надав суду клопотання, в якому просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися не попередивши суд про причини своєї неявки, хоча про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Статтею 224 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд приходить до висновку про можливість заочного розгляду даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних обставин. Так, в судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачкою було укладено договір найму кімнати житловою площею 27,2 м.кв. від 06 листопада 2007 року за номером 1200. Орендоване приміщення належать позивачу на праві власності та знаходяться за адресою [ADDRESS], що підтверджується договором дарування від 25 січня 2007 року та витягами з реєстру прав власності. Згідно умов договору найму приміщення було передане у безстрокове та безоплатне користування. При цьому, договір може бути розірваний на вимогу однієї із сторін після попередження не менше, як за 15 днів до розірвання договору. Відповідачка прописала у квартирі позивача свого сина [PERSON], який станом на 2007 р. був неповнолітнім. 10 квітня 2014 року на адресу відповідачки було направлено лист про розірвання договорів найму, що підтверджується чеком з відділення поштового зв'язку та описом вкладення. З моменту направлення листа відповідачка не вчинила дій для добровільного вирішення спору та зняття з реєстрації. Позивачем було запропоновано відповідачам добровільно узгодити дату проведення зняття з реєстрації. Проте, до теперішнього часу відповідачі протиправно, ухиляються від зняття з реєстрації. Правовою підставою для знаходження відповідачів в помешканні позивача був договір, який на теперішній час розірваний позивачем. Оскільки відповідач [PERSON], [INFO], був зареєстрований в помешканні позивача у зв'язку з реєстрацією там його матері [PERSON], вбачається, що втрата нею права на знаходження в цьому помешканні тягне такі ж наслідки і для нього. Тим більше, що окремий договір оренди з [PERSON] не укладався, а станом на даний час він вже є повнолітньою особою. Статтею 169 ЖК України передбачено, що у разі припинення договору найму жилого приміщення в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, наймач і особи, які проживають разом з ним, зобов'язані звільнити жиле приміщення, а в разі відмовлення - підлягають виселенню в судовому порядку без надання іншого жилого приміщення. Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 652 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Згідно з положеннями ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право, в тому числі шляхом пред'явлення вимоги про усунення перешкод у користуванні правом власності та зобов'язання вчинити певні дії. Відповідно до статті 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право проживання та виселення з жилого будинку, який знаходиться за адресою [ADDRESS] підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved