Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] - [PERSON] звернувсядо суду із позовом до [PERSON] , [PERSON] , треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. та приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Машіка О.М. про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним. Позов мотивований тим, що квартира [ADDRESS] , яка належала [PERSON] починаючи з 20.02.2020 року належить відповідачу [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу. Позивач [PERSON] у свою чергу заперечує, що вона укладала договір купівлі-продажу, до приватного нотаріуса Герцускі-Торжаш В.Л., який засвідчував спірний договір вона не ходила, а отже договір є підроблений відповідачем. Також зазначає, що договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] №285 від 20.02.2020 року має бути скасований бо він суттєво порушив конституційні права позивача на житло, а саме: - згідно копії Свідоцтва про власність від 29.05.2001 року [PERSON] належить однокімнатна квартира [ADDRESS] загальною площею 29,8 м.кв., - [PERSON] зареєстрована і постійно проживає в квартирі [ADDRESS] з 27 грудня 1968 року по теперішній час, - ніякого іншого житла ні в інших містах України вона не має, - позивач [PERSON] 20.02.2020 року в нотаріальній конторі приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. за адресою: [ADDRESS] не була, договору купівлі-продажу квартири не укладала і не підписувала бо таких намірів не мала, ніяких грошей за квартиру не получала, - комунальні платежі за квартиру і до тепер сплачує, як споживач послуг. Таким чином, не може бути законним, а тому підлягає скасуванню договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] №285 від 20.02.2020 року, як такий, що не грунтується на вільному волевиявленні учасника правочину та не відповідає його внутрішній волі на продаж квартири, укладенню та підписанню угоди про це, та не отримання грошей за майно. Також представник позивача [PERSON] 20.10.2020 року подав до суду заяву про зміну підстав або предмету позову та збільшення позовних вимог в якій просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та посвідчений приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. 20.02.2020 року в реєстрі №285. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов із збільшеними позовними вимогами підтримав та просив суд задовольнити його з підстав зазначених у ньому. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов із збільшеними позовними вимогами не визнали та просили суд відмовити в його задоволенні з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Третя особа без самостійних вимог приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Машіка О.М. в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що він є сусідом позивача [PERSON] .. Йому відомо, що [PERSON] купила від [PERSON] належну їй квартиру, але наскільки йому відомо, що [PERSON] не мала намір її продавати. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що з позивачем [PERSON] вона є родичкою і спілкується з нею тільки в телефонному режимі. Наскільки їй відомо, позивач [PERSON] не мала наміру продавати квартиру. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що одного разу їй подзвонив [PERSON] і попросив позичити йому гроші в сумі 5000 доларів США та питав її порадити йому нотаріуса для укладення договору. Вона йому порекомендувала нотаріуса [PERSON] , так як, сама користувалася її послугами. У нотаріуса [PERSON] були [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] .. Гроші в сумі 5000 доларів США вона передала [PERSON] , а він їх передав [PERSON] в її присутності. Також їй відомо, що після укладення договору купівлі-продажу, сторони домовилися, що [PERSON] буде проживати у квартирі до кінця свого життя і вони не будуть її виселяти. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав суду, що [PERSON] є його дочкою. Його батьки допомагали [PERSON] багато років, а згодом допомагав і він із своєю дочкою. Пізніше [PERSON] запропонувала купити від неї квартиру, але з умовою, що буде і надалі в ній проживати. Також показав, що [PERSON] , його дочка [PERSON] та мама ходили до нотаріуса Машіка О.М., але в неї вони уклали доручення, оскільки для укладення договору купівлі-продажу необхідно було ще зібрати документи. [PERSON] надала доручення, так як не хотіла сама ходити по інстанціях. Також показав, що він від [PERSON] позичив гроші в сумі 5000 доларів США, які він відразу передав [PERSON] , і після цього у приватного нотаріуса було укладено договір купівлі-продажу квартири. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Частиною 1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.3, 4 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 1 ст.76, ч.1, 2 ст.77, ст.ст.79 і 80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Судом встановлено, що згідно з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №205132077 від 24.03.2020 року вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Герцускі-Торжаш В.Л. (а.с. 5). Із Довіреності від 18.02.2020 року, посвідченої приватним нотаріусом Мукачівського міського нотаріального округу Машіка О.М., зареєстрованої в реєстрі за №198 слідує, що [PERSON] уповноважила [PERSON] та [PERSON] бути її представниками з усіма необхідними повноваженнями з питань: управління, користування, розпорядження, відчуження, міни, здачі в найом(оренду), передачу в заставу, іпотеку в забезпечення виконання її майнових зобов`язань, укладати договора про задоволення вимог іпотекодержателя, а також вчинення для неї та/чи у її інтересах будь-яких дій щодо належного їй на праві приватної власності нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Грушицького А.І. від 10.06.2021 року касаційну скаргу [PERSON] на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 24 травня 2021 року в справі за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Машіка О.М. про визнання довіреності недійсною повернуто заявнику. Із Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що на підставі заяви [PERSON] , було внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.358 КК України, номер кримінального провадження 12020070040000752 від 02.04.2020 року (Т.1, а.с. 46). 20.02.2020 року між [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, згідно якого остання придбала квартиру [ADDRESS] (Т.1, а.с. 62-64). Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 30.10.1997 року квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві приватної власності належить [PERSON] (Т.1, а.с. 102). 23.02.2021 року рішенням Мукачівського міськрайонного суду у задоволенні позову [PERSON] в інтересах якої діє [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: приватний нотаріус Мукачівського міського нотаріального округу Машіка О.М. про визнання недійсною довіреності було відмовлено (Т.1, а.с.147-153). Договір купівлі-продажу природного газу населенням від 20.01.2000 року, пенсійне посвідчення [PERSON] , рахунки за розподіл (доставку) природного газу та споживання, рахунки за ЖКП, запит та відповідь із Закарпатського обласного центру з гідрометеорології, копії паспорта [PERSON] . Державної служби України з надзвичайних ситуацій, суд не бере до розгляду, як докази, оскільки вони не стосуються предмета доказування. Із перегляду відеозапису, який знаходиться на USB накопичувачу та наданий представником відповідача [PERSON] , вбачається, що позивач [PERSON] заперечила факт звернення нею до органів поліції щодо факту заволодіння шахрайським шляхом її квартири відповідачем [PERSON] (Т.1, а.с. 133). Дані правовідносини регулюються нормами Цивільного Кодексу України. Положеннями ст.16 ЦК України передбачено спосіб захисту цивільних прав та інтересів шляхом визнання правочину недійсним. Згідно ч.1 ст.237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Відповідно до ч.1 ст.244 ЦК України представництво, яке грунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Частиною 1 ст.245 цього ж Кодексу передбачено, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин. Згідно з вимогами ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, вибору контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст.638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. В силу вимог ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. В порядку ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу житлового будинку (квартири) укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно ч.4 ст.334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Приписами ч.1 ст.215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст.203 цього Кодексу. Згідно з положеннями частин першої - третьої, п`ятої та шостої ст.203 ЦК України загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину є наступні: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідно до роз`яснень, наданих в п.п. 2, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 №9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" , судам необхідно враховувати, що згідно із статтями 4, 10 та 203 ЦК зміст правочину не може суперечити ЦК, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та ЦК, міжнародним договорам, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України (статті 1, 8 Конституції України). Відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача [PERSON] посилається виключно на те, що позивач [PERSON] не мала намір укладати договір купівлі-продажу квартири, однак будь-яких належних та достовірних доказів суду не надав. У свою чергу, докази, які ним надані до суду не свідчать і не підтверджують даних фактів, а базуються на показаннях свідків, які не були безпосередньо учасниками укладення спірного договору і не володіють відомостями щодо предмета спору. Крім цього, судом в судовому засіданні досліджувався відеозапис, який знаходиться на USB накопичувачу наданий представником відповідача [PERSON] , де позивач [PERSON] заперечила факт звернення нею до органів поліції щодо факту заволодіння шахрайським шляхом її квартири відповідачем [PERSON] . Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що позивач та його представник не довели суду належними та достовірними доказами ті обставини, якими вони обґрунтовують заявлені вимоги, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити саме через недоведеність та необгрунтованість.

Outcome: dismissed