Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду 27 січня 2014 р. з позовом до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2005 р. по 25 липня 2011 р. За час шлюбу вони придбали майно, яке між ними вже фактично розподілено і претензій щодо нього в неї немає. Однак за рахунок коштів сімейного бюджету відповідачем на його ім'я було відкрито депозитні вклади у банках: в банку «Промінвестбанк» філія «Центрально-міське відділення Промінвестбанку» в м. Кривому Розі в розмірі 31400,00 грн., банку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в розмірі 30030,23 грн. та 2438,00 доларів США. Вважає вказані кошти об'єктом спільної сумісної власності подружжя та просить поділити вказане майно, стягнувши з відповідача на її користь суму в розмірі 40454,92 грн. та стягнути з відповідача на її користь ? частину витрат по сплаті судового збору та інших судових витрат. В судовому засіданні представник [PERSON] на задоволенні вимог наполягав з підстав, викладених в позові, просив задовольнити вимоги в повному обсязі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, відповідач [PERSON] суду пояснив, що у нього були особисті кошти, оскільки він продав належну йому на праві особистої власності квартиру та гроші поклав на рахунки в банки. Крім того, він отримував регресні виплати, які теж клав на рахунки. Вислухавши відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід залишити без задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 09.09.2005 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 липня 2011 року між ними розірвано (а.с. 6-7 - копія рішення). Згідно договору № 305493/023/-Ла банківського вкладу «Ветеран» у національній валюті від 08 жовтня 2010 року, укладеного між ПАТ «АКПІБ» філії Центрально-Міське відділення Промінвестбанку м. Кривий Ріг Дніпропетровської області та [PERSON], банк прийняв від [PERSON] на зберігання депозит у розмірі 31400,00 грн. (а.с. 8-9 - копія договору). Вказана обставина підтверджується повідомленням ПАТ «Промінвестбанк» (а.с. 88 - повідомлення). Згідно договору № SAMDN25000712259557 від 08.10.2010 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], банк прийняв від останнього грошовий вклад у розмірі 30 030,23 грн., що підтверджується відповідними виписками по рахунку (а.с. 10-11 - копія договору, а.с. 84 - виписка). Згідно договору № SAMDN25000716339231 від 10.05.2011 р., укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], банк прийняв від останнього грошовий вклад у розмірі 3438 доларів США, що підтверджується відповідними виписками по рахунку (а.с. 12-13 - копія договору, а.с. 85 - виписка). Згідно ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленість між ними. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року № 11 визначено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК ( 2947-14 ), ч. 3 ст. 368 ЦК) ( 435-15 ), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. 23 червня 2011 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, зазначивши, що з січня 2010 року не проживає разом з [PERSON] та не веде спільного господарства (а.с. 98 - копія позову). На заявлених вимогах 25 липня 2011 року вона наполягала, про що свідчить її заява, що міститься в матеріалах справи № 2-2070/11 (а.с. 99 - копія заяви). Відповідач [PERSON] заперечень проти позову не мав (а.с.100 - копія заяви). Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було відкрито рахунки в банках та внесено банківські вклади починаючи з жовтня 2010 року, в той час як згідно позову [PERSON] про розірвання шлюбу, вони як подружжя не проживали з січня 2010 року, тобто вказане майно було відсутнє на час припинення спільного ведення господарства сторонами, а отже не може бути визнано об'єктом спільної сумісної власності подружжя та поділено між ними.

Outcome: dismissed