Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

Позивач [PERSON] 16 лютого, після чого 02 березня, 24 березня, 07 квітня та 19 квітня 2016 року звернулася в суд з уточненими позовами до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігрейн-Агро» про стягнення з відповідача на її користь за 2014 рік пені в розмірі 909,07 гривень, суми втрат від інфляції 43,95 гривень, трьох відсотків річних в сумі 3,74 гривень та за 2015 рік стягнути пеню в розмірі 7 008,39 гривень, суми втрат від інфляції 50,06 гривень, три відсотки річних в сумі 28,8 гривень, розірвання договору оренди земельної ділянки від 02 січня 2007 року, кадастровий номер [NUMBER], площею 4,1186 га, яка розташована на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, який був укладений між ПСП Колос (правонаступник ТОВ Юнігрейн-Агро) (ЄДРПОУ 31818075) та [PERSON], спадкоємицею прав та обов'язків за яким вона є та стягнення судового збору. В обґрунтування позову вказувала, що 02 січня 2007 року був укладений договір оренди землі між ПСП «Колос» та її батьком [PERSON], згідно якого орендодавець передав в оренду орендарю земельну ділянку ДП 23 № 636 загальною площею 4,12 га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01 січня 2007 року становила 29 061,27 гривень. Відповідно до пункту 7 Договору оренди землі договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. Згідно пунктів 8,9 Договору орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1,5% вартості земельної ділянки (паю) на суму 436 гривень. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. [INFO] року її батько [PERSON] помер. Згідно заповіту спадщину, до складу якої входить вказана земельна ділянка (пай), успадкувала вона. 18 грудня 2015 року нотаріусом їй було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії [NUMBER]. У 2014 році ПСП «Колос» був ліквідований, правонаступником його став ТОВ «Юнігрейн-Агро» (ЄДРПОУ 31818075), який фактично використовує земельну ділянку для ведення сільського господарства. Будь-яких додаткових угод стосовно зміни орендаря земельної ділянки або зміни розміру орендної плати з ТОВ «Юнігрейн Агро» в 2014 та 2015 роках не підписувалося. Розмір орендної плати, зазначений в договорі - 436 гривень, що на її думку не відповідає ні вимогам чинного законодавства, ні фактичним розмірам орендної плати, яка виплачується орендодавцям - 5% від нормативної грошової оцінки земельного паю. За 2015 рік орендодавцям земельних паїв, що розташовані на території Максимівської сільської ради, виплачувалася орендна плата в розмірі 3 337 гривень (за вирахуванням податку з доходів фізичних осіб). У свідоцтві про право на спадщину зазначено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку [NUMBER] від 27 жовтня 2015 року відомості про обмеження використання земельної ділянки не зареєстровані (право оренди не зареєстроване). Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 50214309 від 18 грудня 2015 року вона є власницею вказаної земельної ділянки (паю). Вона має намір укласти договір оренди земельної ділянки з іншим орендодавцем, який зобов'язується виплачувати орендну плату більшу, ніж фактично виплачує ТОВ «Юнігрейн-Агро» за фактичне користування земельною ділянкою (паєм). Відповідно до п. 37 договору оренди землі, перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи не є підставою для зміни умов або розірвання договору. 21 грудня 2015 року вона, як новий власник земельної ділянки, звернулась до відповідача з заявою про виплату орендної плати за договором оренди земельної ділянки (паю). До заяви була додана копія свідоцтва про право на спадщину. Заява надіслана на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, на якому є помітка, що даний лист був отриманий ТОВ «Юнігрейн-Агро» 22 грудня 2015 року. Тобто, вона надала відповідачу докази переходу до неї прав за договором оренди, як до нового кредитора, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину. Отже, з 22 грудня 2015 року відповідачу було відомо, що саме вона є спадкоємицею та правонаступником орендодавця [PERSON] за договором оренди земельної ділянки від 02 січня 2007 року. Проте, у порушення умов пунктів 8-11 договору оренди відповідач проігнорував її заяву та на сьогоднішній день не провів виплату орендної плати за користування земельною ділянкою у 2015 році, через що вона значною мірою позбавлена того, на що розраховувала за договором оренди земельної ділянки. Вважає, що відповідно до положень ч.1 статті 1225 ЦК України, п.«г» ч.1 статті 81 Земельного кодексу України, до неї перейшло право власності на зазначену земельну ділянку (пай), площа якої складає 4,1186 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, із збереженням її цільового призначення. Виходячи з умов договору після смерті орендодавця [PERSON] до неї перейшло право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. В свою чергу, передбаченому умовами договору праву орендодавця кореспондується відповідний обов'язок орендаря у відповідності до пунктів 8-11 договору своєчасно вносити орендну плату. А з огляду на норми статті 93, п «в» ч.1 статті 96 Земельного кодексу України, ч.1 статті 21, статей 24, 25,35 Закону України «Про оренду землі», статті 2 Закону України «Про плату за землю», статей 526,530 Цивільного кодексу України в разі смерті спадкодавця у орендаря земельної ділянки не зникає обов'язок сплачувати орендну плату. В ситуації, коли орендар не має можливості сплачувати орендну плату з причини невизначеності спадкоємця, він до моменту встановлення такого спадкоємця може депонувати належну до виплати орендну плату або виконує свої зобов'язання шляхом внесення суми орендної плати на депозитний рахунок нотаріальної контори для подальшої передачі цих коштів спадкоємцям кредитора-орендодавця. В обох вказаних випадках спадкоємець зможе отримати всю суму орендної плати відразу після оформлення права на спадщину. Відповідач незаконно припинив сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою після смерті власника, оскільки не вносив орендної плати ні особисто позивачу, ні на депозитний рахунок нотаріальної контори для подальшої передачі цих коштів спадкоємцю після оформлення ним права на спадщину. Згідно пункту 10 договору строк сплати орендної плати - один раз на рік до 01 січня поточного року. З наданої відповідачем бухгалтерської довідки вбачається, що орендодавцю [PERSON] у 2014 році була нарахована орендна плата 5 % від нормативної грошової оцінки землі - 3 200,01 гривень. Виплачено за 2014 рік в натуральній формі 30 червня 2014 року в сумі 3103 гривень 30 копійок. Нарахована орендна плата у 2015 році 5% від нормативної грошової оцінки землі - 3 996,80 гривень. Заборгованість відповідача перед позивачем складає за 2014 рік 96,71 гривень, за 2015 рік 3 337,33 гривень. 12 квітня 2016 року на її письмовий запит про надання первинних документів, що свідчать про нарахування та виплату орендної плати її батькові [PERSON] за 2014-2015 роки, ТОВ «Юнігрейн Агро» надало відповідь з копіями первинних документів. 14 квітня 2016 року нею було отримано поштовий переказ від ТОВ [PERSON] в сумі 3 434 гривень за оренду землі. ТОВ «Юнігрейн Агро» було надано відповідь та прикладені копії звітності за формою 1-ДФ за 2014 рік, відповідно до яких за 2014 рік була нарахована орендна плата в сумі 3218,07 гривень (на 18,06 гривень більше, ніж зазначено в довідці, наданій до суду), утримано ПДФО 482,71 гривень (на 2,71 гривень більше, ніж зазначено в довідці), виплачено 2735,36 гривень (на 112,06 гривень більше, ніж зазначено в довідці, наданій до суду (борг 96,71 гривень). Зокрема, за 4 квартал 2016 року згідно відомостей про виплату орендної плати в натурі видано кукурудзи 0,6 тонн (сума не зазначена) на першому аркуші відомості приписано 1 700 гривень за 1 тонну, де 1700 гривень х 0,6 тонн сума виплати становить 1020 гривень. В звітності за формою 1-ДФ зазначено нарахування та виплата в сумі 1 313,78 гривень, утриманий ПДФО в сумі 197,97 гривень, виплачено за вирахуванням ПДФО 1115,81 гривень, тобто на 95,81 гривень більше, ніж фактично виплачено за відомістю. Відомостей про нарахування та виплату орендної плати за 2014 рік, в якій були б деталізовані нарахування орендної плати, утримання ПДФО та проведені виплати на її запит не надано. За таких умов дізнатися про неповну виплату орендної плати за 2014 рік орендодавцю не вважалося за можливе, а орендар приховав невиплату шляхом маніпуляцій зі звітністю. В своїх запереченнях на позов орендар зазначає, що несплата орендної плати виникла з її вини, тому що вона не звернулася з письмовою заявою про виплату залишку. Проте умовами договору оренди від 02.01.2007 року не передбачено, що орендар повинен звертатися за виплатою орендної плати в письмовому вигляді, договором передбачено лише обов'язок орендаря виплатити орендну плату до 01.01. поточного року. Пунктом 13 договору оренди передбачено нарахування 2% пені за кожен день прострочення від несплаченої суми. Вважає, що розмір пені на суму заборгованості за 2014 рік до моменту сплати (14.04.2016 року) становить 909,07 гривень (сума заборгованості 96,71 гривень х (365+105) днів х 2%). Сума втрат від інфляції станом на 14.04.2016 року становить 43,95 гривень (96,71 гривень х 1,454495 (за 2015рік 1,433, за 2016 рік 1,015) - 96,71 грн.). Сума 3% річних становить 3,74 гривень (96,71 гривень х 3%/365 днів х 470 днів). Стосовно нарахування та виплати орендної плати за 2015 рік позивач у своїх запереченнях зазначив та приклав довідку про нарахування орендної плати в сумі 3 996,80 гривень, утримання ПДФО в сумі 599,52 гривень, військового збору 59,95 гривень, до виплати 3 337,33 гривень. Проте жодного документу про таке нарахування не було надано, а у відповіді №377 від 2016 року на її запит зазначено, що звітність за формою 1-ДФ за 2015 рік про суми нарахованої орендної плати [PERSON] та утриманих податків не подавалася. Нею було подано письмовий запит стосовно виплати орендної плати, який отримано відповідачем 22.12.2015 року, проте жодної пропозиції чи зауваження стосовно виплати орендної плати за 2015 рік до подання нею позову до суду від відповідача не надходило. Вважає, що орендар ухилився від нарахування та виплати орендної плати за 2015 рік до подання нею позовної заяви. Розмір пені на суму заборгованості за 2015 рік до моменту сплати (14.04.2016 року становить 7 008,39 гривень (сума заборгованості 3337,33 гривень х 105 днів х 2%). Сума втрат від інфляції станом на 14.04.2016 року становить 50,06 гривень (3337,33 гривень х 1,015) -3337,33 гривень). Сума 3% річних становить 28,8 грн. (3337,33 гривень х 3%/365 днів х 105 днів). Вважає виплату орендної плати ТОВ «Юнігрейн Агро» за 2014 рік та 2015 рік є частковим задоволенням її позовних вимог. На її думку відповідач ТОВ «Юнігрейн Агро» систематично ухилявся від своєчасного нарахування та виплати орендної плати, що є підставою для розірвання договору. Також орендарем були порушені істотні умови договору оренди земельної ділянки в частині невиплати орендної плати за 2014 та 2015 роки. Тому, договір оренди землі, укладений [PERSON] в якості орендодавця з відповідачем у якості орендаря, повинен бути розірваний на вимогу правонаступника орендодавця, внаслідок істотних порушень умов договору орендарем, коли внаслідок завданої цим шкоди позивач значною мірою позбавився того, на що він розраховував при укладенні договору, що виразилося в недоотриманні орендної плати за землю. Тому вона вимушена звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги уточнила та просила суд стягнути з відповідача на її користь за 2014 рік пеню в розмірі 909,07 гривень, суму втрат від інфляції 43,95 гривень, три відсотки річних в сумі 3,74 гривень та за 2015 рік пеню в розмірі 7 008,39 гривень, суму втрат від інфляції 50,06 гривень, три відсотки річних в сумі 28,8 гривень та розірвати договір оренди земельної ділянки від 02 січня 2007 року, який був укладений ПСП Колос (правонаступник ТОВ Юнігрейн-Агро) з [PERSON], спадкоємицею прав та обов'язків за яким вона є та стягнути судовий збір, в обґрунтування позову пояснила так, як викладено вище в описовій частині рішення. Представники відповідача ТОВ «Юнігрейн-Агро» по довіреності [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти уточненого позову, вважали вимоги [PERSON] необґрунтованими та незаконними, такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Пояснили, що 02 січня 2007 року між орендодавцем [PERSON] та орендарем Приватним сільськогосподарським підприємством «Колос» був укладений Договір оренди земельної ділянки площею 4,12 га строком на 10 років. Що стосується виплати орендної плати в 2014 році, то нормативно-грошова оцінка земельного паю по Максимівській сільській раді у 2014 році становила 64 000,11 гривень. В 2014 році відповідач нараховував орендну плату у розмірі 5 % від вартості нормативно-грошової оцінки в сумі 3 200,01 гривень. З цієї суми був утриманий податок з доходів фізичних осіб (15%), шо становить 480 гривень Крім того, згідно відомості № 351 від 30.06.2014 року [PERSON] в рахунок орендної плати отримав 50 кг цукру по ціні 8,00 грн./кг та мішок по ціні 3,30 гривень загальною вартістю 403,30 гривень. Відповідно до даних відомості № 647 також в рахунок орендної плати [PERSON] отримав 0,6 т пшениці по ціні 2 000 грн./т на суму 1 200 гривень. 13 листопада 2014 року [PERSON] було отримано 0,6 т кукурудзи за ціною 1 700,00 грн./т на суму 1 020 гривень, про що свідчать дані відомості № 1140. Враховуючи факт отримання частини орендної плати продукцією, залишок орендної плати за 2014 рік становить 96,71 гривень. Позивач в уточненні позовних вимог від 18 квітня 2016 року стверджує, що умовами договору оренди земельної ділянки від 02.01.2007 року не передбачено, що орендар повинен звертатися за виплатою орендної плати в письмовому вигляді. Однак, згідно п.8 договору оренди земельної ділянки, форми орендної плати визначаються за домовленістю між Орендарем та Орендодавцем і можуть бути в натуральній, в грошовій та відробітковій формах, а також в будь-якому поєднанні перелічених форм. При чому, грошова форма оплати встановлюється за взаємною згодою сторін на підставі письмової заяви Орендодавця. Померлий [PERSON] не звертався із заявою про виплату йому залишку орендної плати у грошовому еквіваленті, тому вважають стягнення заборгованості з орендної плати за 2014 рік, пені, 3% річних безпідставним. Нормативно-грошова оцінка паю по Максимівській сільській раді в 2015 році становить 79 936,14 гривень. Нарахована орендна плата в 2015 році згідно Договору оренди земельної ділянки від 02.01.2007р. - 5% від нормативно грошової оцінки - 3 996,80 гривень. За відрахуванням ПДФО (15%) та військового збору (1,5%), до виплати орендна плата за 2015 рік становить суму 3 337,33 гривень. В уточненні позовної заяви про стягнення заборгованості та розірвання Договору оренди від 23 березня 2016 року позивач повідомляє про те, що 21 грудня 2015 року вона, як новий власник земельної ділянки, звернулася до відповідача із заявою про виплату орендної плати за договором оренди земельної ділянки (паю). До заяви була додана копія свідоцтва про право на спадщину. Позивач стверджує про те, що копія свідоцтва про право на спадщину є доказом переходу до неї прав за договором оренди. Свідоцтво про право на спадщину на їх думку дає лише право на спадщину, яка в даному випадку складається із земельної ділянки. Тобто звернувшись до відповідача із заявою, позивач поінформувала лише про своє право на земельну ділянку, що є предметом договору оренди земельної ділянки від 02.01.2007 року, а не заявила, підтвердивши документально, про право власності на неї. Відповідно до ч.1 статті 1225 Цивільного кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України також передбачено набуття права власності на земельну ділянку на підставі прийняття спадщини. В той же час, стаття 125 Земельного кодексу України містить норму про те, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цього права. Крім того, з статті 126 Земельного кодексу України вбачається, що право власності на земельну ділянку оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Виходячи із положення ч.1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і тексту свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18 грудня 2015 року, право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації. Позивач не надала підтверджуючого документу про перехід права власності на земельну ділянку, а відповідно і перехід прав та обов'язків за Договором оренди земельної ділянки від 02.01.2007 року, а тому вважають, що у відповідача підстав для виплати позивачу орендної плати за 2015 рік на момент звернення були відсутні. У тексті уточнення позовної заяви від 23.03.2016 року позивач робить посилання на витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 50214309 від 18.12.2015 року, який свідчить про те, що позивач є власницею земельної ділянки (паю), але даний документ до уточнення не був наданий. З копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач мав змогу ознайомитись лише 30 березня 2016 року, отримавши заяву від позивача, в додатках до якої позивач надав копію даного витягу. Після цього, відповідач здійснив перерахування коштів на ім'я позивача - залишок орендної плати за 2014 рік в сумі 96,71 гривень і орендну плату за 2015 рік в сумі 3 337,33 гривень. Тобто у відповідача не було наміру ухилятися від нарахування та виплати орендної плати за 2015 рік. На виплату суми орендної плати вплинуло не факт подання позивачем позовної заяви до суду, а надання позивачем копії витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Зважаючи на вище викладене, у відповідача не було підстав для виплати позивачу орендної плати за 2015 рік, тому вимоги позивача про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат вважають безпідставними. Оренда плата за 2014,2015 роки не була виплачена не з вини відповідача. Тому вважають, що відповідач не порушив умов договору оренди земельної ділянки від 02.01.2007 року і вимога позивача про його розірвання є необґрунтованою. В уточненні позовних вимог від 06.04.2016 року позивач заявила вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості з орендної плати за 2014 рік уже в розмірі 576,71 гривень та суми пені станом на 15 лютого 2015 року в сумі 4 728,20 гривень. Відповідно до ч.1 статті 762 Цивільного кодексу України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Згідно ч.2 статті 21 Закону України «Про оренду землі», розмір орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Пунктом 8 Договору оренди землі визначений наступний розмір орендної плати: 1,5 % від вартості земельної ділянки в сумі 436 гривень. Відповідно до норм чинного законодавства України та виходячи зі змісту договору оренди землі, вважають, що згідно договірних відносин, орендна плата за користування земельною ділянкою за 2014 і 2015 роки становить 436 гривень х 2=872 гривень. Фактично ж тільки у 2014 році орендодавець отримав орендну плату продукцією на суму 2 623,30 гривень. 11 серпня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань було внесено запис про припинення ПСП «Колос», правонаступником якого стало ТОВ «Юнігрейн-Агро». Згідно пункту 37 Договору оренди земельної ділянки від 02.01.2007 року, реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Тому відповідач не зобов'язаний був підписувати додаткові угоди стосовно зміни орендаря земельної ділянки або розміру орендної плати в 2014 та 2015 році. Згідно п.35 Договору оренди земельної ділянки від 02.01.2007 року, дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Відповідач не вбачає своєї вини у невиплаті орендної плати за 2014 та 2015 роки з наступних підстав: 1) померлий орендодавець [PERSON] не звертався до відповідача з письмовою заявою про виплату йому залишку орендної плати у грошовому еквіваленті, як це передбачено п. 8 Договору оренди; 2) позивач [PERSON] на момент звернення до суду з позовною заявою не надала відповідачу документи, що свідчать про її право власності на земельну ділянку, що є предметом договору оренди, а відповідно, і про правонаступництво за договором оренди; 3) відповідач, отримавши копію витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 07.04.2016 року перерахував позивачу залишок орендної плати за 2014 рік і орендну плату за 2015 рік. Відповідачем було дійсно надано позивачу бухгалтерську довідку про нарахування та виплату орендної плати за 2014-2015 роки орендодавцю [PERSON]. Таким чином відповідач показав, що орендна плата нарахована і частково видана в 2014 році орендодавцеві продукцією. Відповідач вважає, що дана довідка є належним доказом нарахування орендарем орендної плати, оскільки складена належним чином, засвідчена підписами головного бухгалтера і директора підприємства та засвідчена печаткою ТОВ «Юнігрейн-Агро». Відповідач не визнає наявності заборгованості щодо виплати орендної плати за договором оренди земельної ділянки від 02.01.2007р., оскільки невиплата зазначеної орендної плати позивачу як спадкоємцю орендодавця відбулась саме з вини самого позивача. Позивач стверджує, що надані відповідачем відомості про виплату орендної плати продукцією не відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», а саме: відомості складені без зазначення вартості, що не відповідає дійсності, адже надані відомості містять дані щодо назви продукції, одиницю її вимірювання, суму в гривні. Отже, відповідач наполягає на тому, що ним не були порушені умови щодо виплати орендної плати за Договором оренди земельної ділянки без номера від 02.01.2007 року у зв'язку з ненаданням позивачем відповідачу вчасно документу, який би засвідчував правонаступництво за договором оренди, тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2014 та 2015 роки зі штрафними санкціями та для розірвання договору оренди і стягнення з відповідача сплаченого позивачем судового збору відсутні. Відповідач належним чином виконує свої зобов'язання за договором оренди, враховуючи той факт, що умовами договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1,5 % від вартості земельної ділянки. Відповідач же без вимоги орендодавця та підписання додаткових угод нараховує орендну плату в розмірі 5 % від вартості нормативно-грошової оцінки землі, будучи зацікавленим у взаємовигідних відносинах між орендодавцем та орендарем. Крім того, залишок орендної плати за 2014 рік та орендна плата за 2015 рік були перераховані позивачу незабаром після надання позивачем копії правовстановлюючого документу на земельну ділянку. Тому просили суд у задоволенні позовних вимог [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнігрейн-Агро» відмовити в повному обсязі за безпідставністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.3 статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. За змістом статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Вказані норми були роз'яснені судом сторонам та їх було попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій. Установлено і не заперечується сторонами, що [PERSON], який помер [INFO] року, на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 22 грудня 2005 року належала земельна ділянка площею 4,1186 га, яка розташована на території Максимівської сільської ради з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 02 січня 2007 року між [PERSON] та ПСП «Колос» був укладений договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,12 га, в тому числі ріллі - 4,12 га, яка розташована на території Максимівської сільської ради Кременчуцького району зі строком дії 10 років. Орендна плата вноситься орендарем один раз на рік до 01.01. поточного року у формі та розмірі 1,5% вартості земельної ділянки (паю) на суму 436 гривень. Відповідно до пункту 13 договору у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 2% несплаченої суми за кожний день прострочення (а.с.5-6). У 2014 році ПСП «Колос» був ліквідований, правонаступником його став ТОВ «Юнігрейн-Агро» (ЄДРПОУ 31818075) (а.с.17) [INFO] року батько позивача [PERSON] помер. 18 грудня 2015 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно [PERSON], а саме: вказану земельну ділянку площею 4,1186 га у межах згідно з планом, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (кадастровий номер [NUMBER]. Нотаріусом роз'яснено спадкоємцю [PERSON], що право власності на земельну ділянку підлягає державній реєстрації (а.с.8). Звертаючись з письмовою заявою до орендаря ТОВ «Юнігрейн-Агро» про виплату орендної плати за 2015 рік, [PERSON] у підтвердження права на земельну ділянку надала лише свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке вказане у додатку до заяви (а.с.7,8). Під час знаходження на розгляді цивільної справи в суді позивач [PERSON] звернулася до відповідача з письмовою заявою від 28 березня 2016 року, до якої додала витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, з якого вбачається, що [PERSON] на праві приватної власності належить успадкована земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,1186 га (а.с.69-74). Після цього відповідач перерахував залишок орендної плати за 2014 рік та орендну плату за 2015 рік позивачу 07 квітня 2016 року після надання позивачем копії вказаного правовстановлюючого документу на земельну ділянку (а.с.75,76) та ці кошти в сумі 3434,04 гривень позивач отримала, про що підтвердила в судовому засіданні. Тому є обґрунтованими заперечення та твердження відповідача, що орендарем не були порушені умови щодо виплати орендної плати за Договором оренди земельної ділянки без номера від 02.01.2007 року у зв'язку з ненаданням позивачем відповідачу вчасно документу, який би засвідчував правонаступництво за договором оренди, тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за 2014 та 2015 роки зі штрафними санкціями та для розірвання договору відсутні. Суд погоджується, що відповідач належним чином виконує свої зобов'язання за договором оренди, враховуючи той факт, що умовами договору оренди земельної ділянки орендна плата вноситься орендарем у розмірі 1,5 % від вартості земельної ділянки. Відповідач же без вимоги орендодавця та підписання додаткових угод нараховує та виплачує орендну плату, починаючи з 2014 року в понад три рази вищу, ніж передбачено умовами договору, в розмірі 5 % від вартості нормативно-грошової оцінки землі. Згідно довідки відділу Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області від 07 лютого 2014 нормативна грошова оцінка 1 га ріллі Полтавської області на території Максимівської сільської ради становить 64000,11 гривень (а.с.16). Нормативно-грошова оцінка паю по Максимівській сільській раді в 2015 poцi становила 79 936,14 гривень. Відповідно до п. 40 Договору оренди - договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації, тобто 03 вересня 2007 року (а.с.6 на звороті). Згідно п.37 Договору оренди перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Таким чином, враховуючи норми та умови i положения договору оренди він є чинним та обов'язковим до виконання, як для спадкоємця орендодавця - позивача, так i для правонаступника орендаря - відповідача. Відповідач нараховував [PERSON] орендну плату за 2014 рік та 2015 рік у poзмipi 5 % від вартості нормативно-грошової оцінки землі, тобто більше ніж було передбачено умовами договору. Особисто [PERSON] отримав орендну плату за 2014 рік у сумі більше, ніж передбачено договором. Враховуючи факт отримання частини орендної плати (5%) продукцією, залишок орендної плати за 2014 piк становив 96,71 гривень. Нарахована орендна плата в 2015 році згідно договору оренди земельної ділянки від 02 січня 2007 року - 5% від нормативно-грошової оцінки - 3 996,80 гривень. За відрахуванням податку з доходів фізичних ociб (15%) та військового збору (1,5%), до виплати орендна плата за 2015 рік становила суму 3 337,33 гривень. Всі кошти за оренду землі відповідачем перераховані спадкоємцю [PERSON]. Відповідно до ч.1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Згідно статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Відповідно до ч.1 статті 6 цього Закону орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України. Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Згідно статті 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно статті 17 цього Закону об'єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до статті 21 цього Закону орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Згідно статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації. Згідно статті 2 Закону України «Про плату за землю» використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі. Згідно ч. 1 статті 792 Цивільного кодексу України, за договором оренди земельної ділянки наймодавець зобов'язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Згідно статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до статті 141 Земельного кодексу України однією з підстав припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата земельного податку або орендної плати. Відповідно до статті 651 ЦК України, договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналогічна норма міститься і у статті 31 Закону України «Про оренду землі». За змістом частин 1,4 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Згідно статті 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. Посилання позивача [PERSON], що відповідач ТОВ «Юнігрейн Агро» систематично ухилявся від своєчасного нарахування та виплати орендної плати не підтверджені належними та допустимими доказами, істотні умови договору оренди земельної ділянки відповідачем не були порушені, тому договір оренди землі, укладений [PERSON] в якості орендодавця з ПСП «Колос» (правонаступник ТОВ «Юнігрейн-Агро») у якості орендаря, не може бути розірваний рішенням суду. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не надано суду переконливих доказів на підтвердження тих обставин, які вона вказує в позові, а тому в його задоволенні слід повністю відмовити за недоведеністю та безпідставністю позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed