Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

у листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про ззміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 20.12.2010 року розірвано. Від шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 18.06.2010 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 500 грн. щомісячно з врахуванням індексу інфляції, до досягнення нею повноліття. Донька навчається у НВК №2 у 5 класі і відповідно до свого віку потребує додаткових витрат для забезпечення належного рівня життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вона в даний час не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а тому не має можливості самостійно заробляти кошти. З урахуванням того, що у відповідача змінилося матеріальне становище, а саме те, що він працює за кордоном і має можливість платити аліменти в більшому розмірі, просить суд збільшити розмір аліментів та стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, з наступною їх індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подання заяви до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що рішенням суду стягнуто із відповідача аліменти на її користь на утримання доньки, яка проживає разом із нею, в розмірі 500 грн., які він сплачує вчасно та заборгованості по їх сплаті не має. Проте вважає їх розмір недостатнім, донька підросла, збільшились її потреби, а тому відповідно до свого віку вона потребує додаткових затрат для придбання одягу, канцелярського приладдя, засобів гігієни, тощо. Також, протягом п'яти років вона займається у Зразковому художньому колективі студії спортивно-бального танцю «Браво» і приймає участь у різних турнірах, фестивалях, змаганнях, у зв'язку з чим їй необхідно купувати тренувальний одяг, коврики для занять. Крім того, донька потребує ортодонтичного лікування, яке коштує 5000 грн., ортопедичного взуття та перебуває на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті амбулаторного туберкульозного відділення Шепетівської ЦРЛ. Оскільки значно зросли ціни, вона не працює, перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а в [PERSON] змінилося матеріальне становище, так як він працює за кордоном, вважає що її вимоги є правомірними, а тому просить збільшити розмір стягуваних аліментів до 1500 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, подав письмові заперечення та суду пояснив, що він до доньки проявляє батьківську турботу та піклування, періодично бачиться із нею, сплачує щомісячно аліменти у розмірі 500 грн. як визначено рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 18.06.2010 року, заборгованості по їх сплаті не має. За можливості аліменти сплачує в більшому розмірі, має переплату в сумі 2000 грн., оскільки за відсутності роботи не має певності в тому, що зможе їх сплатити у наступний місяць. Також, на прохання позивача приймає участь у додаткових витратах на дитину, купує одяг. Окрім сплачених аліментів, надавав додатково кошти для позивача для задоволення потреб дитини. На даний час в нього є інша сім'я, яку він зобов'язаний утримувати. Оскільки роботи в Україні знайти не зміг, їздив до Польщі на заробітки, де пробув з 28.09.2016 року по 14.12.2016 року. Однак, враховуючи те, що поїхав не у сезон, зароблених ним коштів вистачило лише розрахуватись із людьми за дорогу туди і назад, оформлення візи. З серпня 2016 року не працює, доходів не має, шукає постійну роботу, а тому вважає, що матеріальне становище його лише погіршилось. Посилаючись на те, що позивачем не доведено зміну його матеріального становища, просив у позові відмовити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила що [PERSON] аліменти на утримання дитини сплачує вчасно, заборгованості не має, існує переплата по аліментах. Посилання позивачки на те, що вона не працює, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною [PERSON], [INFO], яка народилась від іншого шлюбу не заслуговує на увагу, оскільки вона як мати [PERSON], [INFO], також має обов'язок по її утриманню, а її чоловік [PERSON] повинен утримувати свою дружину, яка доглядає дитину до трьох років та дитину до її повноліття. Вважає, що аліменти у розмірі 1500 грн. щомісячно є завищеними та непосильними для відповідача, так як він ніде не працює та заробітку ніякого не має, перебуває у скрутному матеріальному становищі, а позивачка бажає перекласти на нього увесь тягар по утриманню дитини, що є не припустимим. Просить в позові відмовити, оскільки її вимоги про покращене матеріальне становище відповідача не доведені. Вислухавши думки позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заявлених вимог з наступних підстав. Як встановлено в суді, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Шепетівського міськрайонного суду від 20.12.2010 року розірвано. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачем [PERSON] [ADDRESS]. Вказане підтверджується даними: рішення Шепетівського міськрайонного суду від 20.12.2010 року, яке набрало законної сили 04.01.2011 року, свідоцтва про народження дитини та довідки №1896 від 14.11.2016 року, виданої ПП УК «Житлофонд». Рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 18.06.2010 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень з урахуванням індексу інфляції, кожен місяць, починаючи з 28.05.2010 року і до досягнення нею повноліття. Згідно довідки-розрахунку від 20.12.2016 року Шепетівського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, заборгованості по їх сплаті відповідач не має, існує переплата в 2000 грн. Також судом встановлено, що позивач 30.05.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON], після чого почала носити прізвище [PERSON], від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб та свідоцтвом про народження дитини. З пояснень позивача слідує, що остання не працює, в даний час перебуває у відпустці для догляду за другою дитиною до досягнення нею 3-х років, отримує допомогу по догляду за дитиною. Відповідач [PERSON] згідно свідоцтва про шлюб також має іншу сім'ю. До 19.08.2016 року працював у ПОСП "Уманський тепличний комбінат", що підтверджується копією його трудової книжки серії [NUMBER] та відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України про суми виплачених доходів. З 28.09.2016 року по 14.12.2016 року працював у Польщі, в даний час не працює, шукає роботу. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилалась на те, що з моменту ухвалення рішення Шепетівського міськрайонного суду від 18.06.2010 року про стягнення аліментів, донька стала дорослішою, вона потребує додаткових затрат, зросли ціни, а розмір аліментів залишився на тому ж самому рівні; вона не в змозі забезпечити потреби доньки самостійно: харчування, одяг, лікування, навчання, оскільки не працює, а матеріальне становище відповідача змінилось, він працює за кордоном, а тому має змогу платити аліменти в розмірі 1500 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із положеннями ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дійсно, змінилося, що дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до вимог ст.ст. 213, 215 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим, а за змістом має містити встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини. При встановленні фактів суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з матеріалів справи позивачем взагалі не надано належних та допустимих доказів зміни матеріального стану відповідача, його покращення або погіршення здоров`я когось із них. Посилання позивача на збільшення витрат на утримання доньки, подорожчання життя, ріст цін, тощо не є підставою для збільшення розміру аліментів на утримання дитини у розумінні ст.192 СК України, оскільки відповідно до вимог ст.184 СК України в разі, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилання позивача на те, що доньці потрібні кошти, оскільки потребує ортодонтичного лікування, ортопедичного взуття, перебуває на диспансерному обліку в протитуберкульозному кабінеті амбулаторного туберкульозного відділення Шепетівської ЦРЛ, займається у Зразковому художньому колективі студії спортивно-бального танцю «Браво» також не може бути підставою для задоволення позову про збільшення розміру стягнутих аліментів, а є підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат згідно ч.1 ст. 185 СК України. Таким чином, суд приходить до висновку, що визначений за рішенням суду розмір аліментів, які стягується з відповідача на користь позивача на утримання дитини не суперечить діючому законодавству, а тому з огляду на зазначені положення закону, встановлені фактичні обставини справи, надані сторонами та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог, оскільки вони є безпідставними та необґрунтованими. На підставі ст. 192 СК України,

Outcome: dismissed