Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача та просила визнати смерть [PERSON] , [INFO] року страховим випадком за договором добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банку №3709/15-НС/ЗП1 від 29.07.2015 року. Стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на користь [PERSON] суму страхового відшкодування за договором добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банку №3709/15-НС/ЗП1 від 29.07.2015 року у розмірі 447560,77 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 29.07.2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування», ПАТ «ОТП Банк» та чоловіком позивача [PERSON] , з метою забезпечення обов`язків за кредитним договором від 05.08.2008 року №CNL-204/068/2008 було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банку №3709/15-НС/ЗП1 від 29.07.2015 року. Відповідно до умов договору, страховик взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку виплатити вигодонабувачу або страхувальнику (застрахованій особі, спадкоємцеві за законом) страхову виплату в межах страхової суми відповідно до п. 3.1 договору, що становить 447560,77 грн. [INFO] року помер чоловік позивача [PERSON] Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть від 27.07.2016 року причина смерті [PERSON] визначена як гостра коронарна недостатність. У встановлений законом строк позивач від свого імені та як законний представник своїх дітей прийняла спадщину після смерті [PERSON] 08.09.2016 року позивач як спадкоємиця за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , яка діє від свого імені та від імені своїх дітей звернулась до відповідача з заявою про отримання страхової виплати. Листом від 12.10.2016 року за №1046 ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» надала позивачу відповідь, якою повідомлялось, що смерть застрахованої особи визнана такою, яка не є страховим випадком, у зв`язку із чим у страховика не виникає обов`язку виплачувати страхове відшкодування за такою подією з підстав того, що гостра коронарна недостатність, як хвороба жодним чином не відноситься до переліку нещасних випадків вказаних у п. 2.2 договору, крім того, підставою для відмови було ненадання заявником страховій компанії акту про нещасний випадок, що є обов`язковим відповідно до п. 9.2 договору страхування. Позивач вважає зазначену відмову неправомірною, посилаючись на те, що страхова компанія не врахувала того, що під гострою серцевою недостатністю розуміють раптовий розвиток патологічного стану серця, при якому недостатньо забезпечується кровопостачання організму хворого без допомоги компенсаторних механізмів, наслідком якої є задишка тобто підвищення частоти дихальних рухів, що супроводжується суб`єктивним відчуттям нестачі повітря. Таким чином, раптове удушення є наслідком гострої коронарної недостатності та повністю підпадає під поняття страхового випадку, передбаченого п. 2.2 договору страхування від 29.07.2015 року №3709/15-НС/ЗП1. Зазначена подія є нещасним випадком, у зв`язку із чим позивач вважає, що відповідач повинен виплатити страхове відшкодування, яке сталося внаслідок смерті застрахованого її чоловіка внаслідок нещасного випадку. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.05.2017 року [PERSON] відстрочено [PERSON] сплату судового збору. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 11.05.2017 року [PERSON] у справі відкрито провадження та призначено до розгляду. 13.01.2018 року та 20.02.2018 року від позивача надійшли заяви про залишення позовної заяви без розгляду. 12.03.2018 року від Запорізької районної державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 30.08.2018 року від представника відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшов відзив на позовну заяву. 04.09.2018 року від позивача надійшла заява про залишення усіх заяв про залишення позовної заяви без розгляду та закриття провадження у справі без розгляду. 03.01.2019 року, 24.01.2019 року та 25.011.2019 року від позивача надійшли заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 31.01.2019 року від представника третьої особи ПАТ «ОТП Банк» надійшли пояснення по справі. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи від 05.02.2019 року головуючим у справі визначено Оксюту Т.Г. 25.02.2019 року та 26.02.2019 року від позивача надійшли заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.02.2019 року клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції задоволено. 12.03.2019 року від позивача надійшли клопотання про витребування доказів та виклик до суду спеціаліста-експерта. 08.04.2019 року від представника третьої особи ПАТ «ОТП Банк» надійшла заява щодо уповноваження вигодонабувачем позивача на отримання страхового відшкодування та розгляд справи без участі представника. 16.04.2019 року, 24.04.2019 року від позивача надійшли заяви про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. 16.04.2019 року від позивача також надійшли заяви про виклик до суду спеціаліста-експерта, витребування доказів та про проведення експертизи. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.04.2019 року в задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 25.04.2019 року в задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.05.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про призначення судово-медичної експертизи у справі. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06.05.2019 року відмовлено в задоволенні клопотання позивача про витребування доказів. Позивач [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила провести розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Також, в матеріалах справи міститься відзив на позовну заяву та додаткові пояснення в яких представник відповідача ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» заперечувала проти задоволення позову посилаючись на те, що гостра коронарна недостатність, як хвороба, жодним чином не відноситься до переліку нещасних випадків вказаних у п. 2.2 договору страхування №3709/15-Н С/ЗП1. З урахуванням викладеного просила відмовити у задоволенні позову. Від представника третьої особи ПАТ «ОТП Банк» надійшла заява про розгляд справи без його участі та проти задоволення позовних вимог не заперечував. Від представника третьої особи Запорізької міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі представника. Врахувавши заяви учасників справи, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, страховик зобов`язаний, зокрема, у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Згідно ч. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифікату). Встановлено, що 05.08.2008 року між [PERSON] та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №CNL-204/068/2008, відповідно до якого ЗАТ «ОТП Банк» надав, а [PERSON] прийняв суму у розмірі 50000,00 доларів США з умовою повернення кредиту в строк до 05.08.2018 року. Відповідно до пп. 3) і) п. 2.3.7 кредитного договору позичальник зобов`язався укласти з банком договір іпотеки, а також договори страхування. банк може визначити необхідні для укладання договори страхування в межах переліку передбаченого п. 1.3 цього договору. Згідно з пп. 1.3.2.3.3 п. 1.3 кредитного договору, право позичальника на отримання кредиту виникає з моменту виконання, зокрема, наступної умови: укладання позичальником договору страхування позичальника та/або поручителя від нещасного випадку, на суму заборгованості позичальника за кредитом. При цьому, наявне застереження: за договорами страхування, зазначеними в п. 1.3.2.3 (з підпунктами) цього договору, банк виступає вигодонабувачем. Підпунктом л) п. 2.3.7 кредитного договору, позичальник зобов`язався забезпечувати дійсність та належне виконання договорів страхування. 29.07.2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» та [PERSON] (або страхувальник), вигодонабувач - ПАТ «ОТП Банк», було укладено договір добровільного страхування від нещасних випадків позичальників банку №3709/15-НС/ЗП1. Відповідно до п. 3.1 договору страхування, страхова сума за цим договором за перший рік його дії дорівнює 447560,77 грн. Згідно з п. 4.1 договору страхування, строк дії договору становить 3 роки. Зазначений строк дії договору не може бути меншим від строку дії кредитного договору (кредитних угод), який страхувальник уклав з вигодонабувачем, у зв`язку з яким укладено цей договір. Як вбачається з матеріалів справи [INFO] року під час виконання трудових обов`язків стався випадок з [PERSON] , який працював в органах поліції, внаслідок якого він помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Запорізьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. 29.07.2016 року до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулася позивач з заявою на отримання страхової виплати. Відповідно до п. 8.2., п. 10.1 договору страхування, страховик має право відмовити у страховій виплаті згідно з чинним законодавством України та умовами договору. Листом від 12.10.2016 року за №1046 ПрАТ «СК «Арсенал-Страхування» надала позивачу відповідь, якою повідомлялось, що смерть застрахованої особи визнана такою, яка не є страховим випадком, у зв`язку із чим у страховика не виникає обов`язку виплачувати страхове відшкодування за такою подією з підстав того, що гостра коронарна недостатність, як хвороба жодним чином не відноситься до переліку нещасних випадків вказаних у п. 2.2 договору, крім того, підставою для відмови було ненадання заявником страховій компанії акту про нещасний випадок, що є обов`язковим відповідно до п. 9.2 договору страхування. Позивач вважає зазначену відмову неправомірною, посилаючись на те, що страхова компанія не врахувала того, що під гострою серцевою недостатністю розуміють раптовий розвиток патологічного стану серця, при якому недостатньо забезпечується кровопостачання організму хворого без допомоги компенсаторних механізмів, наслідком якої є задишка тобто підвищення частоти дихальних рухів, що супроводжується суб`єктивним відчуттям нестачі повітря. Таким чином, раптове удушення є наслідком гострої коронарної недостатності та повністю підпадає під поняття страхового випадку, передбаченого п. 2.2 договору страхування від 29.07.2015 року №3709/15-НС/ЗП1, у зв`язку з чим позивач просила визнати смерть [PERSON] , [INFO] року страховим випадком за договором добровільного страхування від нещасних випадків позичальника банку №3709/15-НС/ЗП1 від 29.07.2015 року та стягнути з ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 447560,77 грн. Однак, суд не погоджується з такими твердженнями позивача з огляду на наступне. Відповідно до п. 2.2 договору страхування №3709/15-НС/ЗП1 від 29.07.2015 року, до нещасного випадку за цим договором відносяться: стихійне явище природи, вибух, опік, обмороження, утоплення, дія електричного струму, удар блискавки, сонячний удар, протиправні дії третіх осіб, укуси тварин, комах змій, падіння будь-якого предмету, отримання травм внаслідок падіння Застрахованої особи, раптове удушення, випадкове попадання в дихальні шляхи сторонніх предметів, випадкове отруєння рослинами (в тому числі, грибами), хімічними речовинами (промисловими або побутовими), ліками, недоброякісними харчовими продуктами, а також травми, які одержані під час руху транспортних засобів або під час катастрофи при користуванні машинами, механізмами, зброєю і усякого роду інструментами. Згідно з п. 2.3 договору страхування, страховими випадками за цим договором є нещасні випадки, які сталися під час дії договору та призвели до стійкої втрати працездатності застрахованої особи або/та її смерті. Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №2483 від 27.07.2016 року встановлено, що смерть [PERSON] настала внаслідок захворювання (п. 9 свідоцтва). Хвороба, що призвела до смерті - гостра коронарна недостатність (п. 11 свідоцтво). Інструкція щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма №106/о), затверджена Наказом МОЗ України від 08.08.2006 року №545. Відповідно до п. 2.3 Інструкції, у разі, якщо смерть настала внаслідок дії зовнішніх факторів (травми, асфіксії, дії крайніх температур, електричного струму, отруєнь тощо), після штучного аборту, проведеного поза межами медичного закладу, смерті на виробництві, при раптовій смерті дітей першого року життя та інших осіб, які не перебували під медичним наглядом, померлих, особа яких не встановлена, а також у тих випадках, коли є підозра на насильницьку смерть, лікарське свідоцтво про смерть видається судово-медичним експертом після розтину. Відповідно до п. 3.6 Інструкції, заповнення лікарського свідоцтва про смерть провадиться шляхом підкреслювання, вписання необхідних відомостей та заповнення вічок відповідними позначеннями. Порядок заповнення п. 9 свідоцтва про смерть визначений п. 3.10 Інструкції, зокрема, якщо основна причина смерті кодується в межах I-XVII класів за Міжнародною статистичною класифікацією хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я десятого перегляду, вибирається - 1 (захворювання); якщо основна причина смерті кодується в межах класів V01-Х59 за МКХ-10, вибирається - 3, 4 (нещасний випадок поза виробництвом, нещасний випадок у зв`язку з виробництвом). Як вбачається з лікарського свідоцтва про смерть, смерть настала саме внаслідок захворювання - 1. Згідно з п. 3.11 Інструкції, у п.11 свідоцтва про смерть лікар зазначає свої прізвище, ім`я, по батькові, посаду і зазначає підставу, яка дає змогу визначити послідовність патологічних процесів, які призвели до смерті, і вказує причину смерті. Основною (первинною) причиною смерті потрібно вважати хворобу або травму, що призвела до розвитку хворобливих процесів, які спричинили смерть, або наслідки нещасного випадку чи насильства, що стали причиною смерті. У частині I пункту 11 у рядку "а" записується хвороба або стан, що безпосередньо призвела до смерті. Як вбачається з свідоцтва про смерть, саме гостра коронарна недостатність призвела до смерті, про що також свідчить зазначення коду І 24.8. Відповідно до МКХ-10, І 24.8 - відноситься до форм ішемічної хвороби серця, класу IX. Хвороб системи кровообігу. Отже, за результатом розтину судово-медичним експертом встановлено, про що зазначено в лікарському свідоцтві про смерть №2483 від 27.07.2016 року, що смерть настала внаслідок захворювання (а не в результаті нещасного випадку) гостра коронарна недостатність. Таким чином, випадок настав не в результаті однієї з подій, які зазначені в п. 2.2 Договору страхування, що не підпадає під ознаки нещасного випадку. Зазначене також підтверджується висновком експерта №2483 від [INFO] року на підставі якого було видано лікарське свідоцтво про смерть №2483 від 27.07.2016 року. Позивачем не надано жодного доказу з приводу того, чому висновок експерта №2483 викликає сумніви у його правильності. Експерт, який проводив розтин трупу та склав висновок експерта №2483 був попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, про що свідчить його підпис та печатка КУ «Запорізькогго обласного бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради. З приводу клопотання про виклик до суду експерта, який склав висновок експерта №2483, проведеного судово-медичним експертом за результатом розтину трупу [PERSON] , слід зазначити, що позивачем не зазначено в чому полягає необхідність роз`яснення висновку в судовому засіданні та з яких питань незрозумілий та/або неповний висновок, що зумовлено необхідністю викликати експерта до суду для надання відповідних роз`яснень. Таким чином, суд вважає, що підстав для виклику експерта в судове засідання для роз`яснення свого висновку немає та вважає, що зазначений висновок є вірним та таким, що узгоджується з іншими доказами у справі, а тому може бути взятим судом до уваги при вирішення даної справи по суті. Крім того, у разі настання нещасного випадку під час виконання трудових обов`язків у відповідності до Постанови «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків невиробничого характеру» №270 від 22.03.2001 року повинні залучатися до розслідування представники відповідного профспілкового органу або уповноважені трудового колективу, де працював [PERSON] Згідно довідки ГУНП в Запорізькій області, постановою військово-лікарської комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Запорізькій області» від 10.08.2016 року №6 зазначено, що причиною смерті [PERSON] є хвороба (гостра коронарна недостатність), яка пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ. У зв`язку з відсутністю травмуючого фактору та наявністю факту природної смерті за межами робочого місця, розслідування та оформлення відповідних актів розслідування наказом МВС України від 27.12.2002 року №1346 не передбачено. Згідно відповіді Запорізького РВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області: працівники екстреної (швидкої) медичної допомоги в якості свідків не допитувалися; згідно висновку експерта №2483 від [INFO] року смерть [PERSON] , який страждав ішемічною хворобою серця та гіпертонічною хворобою, настала від коронарної недостатності. При цьому, судово-медичний експерт, який проводив розтин трупу та складав висновок в заключній частині зазначив: смерть [PERSON] , який страждав ішемічною хворобою серця та гіпертонічною хворобою, настала від гострої коронарної недостатності (п. 1); в крові загиблого був виявлений етиловий алкоголь (п. 5). Згідно з пп. 5.1.5. п. 5.1 договору страхування, не відносяться до страхових випадків події, якщо вони відбулися в результаті перебування страхувальника (застрахованої особи) в момент нещасного випадку в стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Таким чином, дана подія підпадає під виключення зі страхових випадків, зважаючи на те, що смерть [PERSON] настала внаслідок захворювання (гостра коронарна недостатність), що не є нещасним випадком, в крові [PERSON] був виявлений етиловий алкоголь, що виключає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування. Як вбачається з позовної заяви, позивач вважає, що раптове удушення є наслідком гострої коронарної недостатності та повністю підпадає під поняття страхового випадку, передбаченого п. 2.2 договору страхування №3709/15-НС/ЗП1 від 29.07.2015 року. При цьому, в матеріалах справи наявна постанова слідчого Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області про закриття кримінального провадження від 30.07.2016 року, відповідно до якої встановлено, що допитані в якості свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , які є родичами померлого, пояснили, що за життя [PERSON] скаржився на проблеми з артеріальним тиском, у зв`язку з чим у 2015 році проходив лікування в медичних закладах МОЗ». При цьому, слідчий в постанові про закриття кримінального провадження зазначив, що зі слів співробітників швидкої медичної допомоги - смерть [PERSON] настала в результаті того, що у вказаний день була підвищена температура повітря приблизно +40 градусів по Цельсію. [PERSON] знаходився в салоні автомобіля, двері якого були зачинені, тому в салоні також була спека, в результаті чого у останнього зупинилось серце. В листі №590844/-/2016 від 06.09.2016 року Запорізького РВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, адресованому позивачу, слідчий зазначив, що смерть [PERSON] наступила в результаті нещасного випадку, а саме природних умов, що вплинули на стан здоров`я [PERSON] Однак, зазначений лист не є належним доказом у справі на підставі якого можливо було б встановити, що смерть [PERSON] сталася внаслідок нещасного випадку, оскільки орган досудового розслідування здійснює свою діяльність на підставі, в межах повноважень та у спосіб передбачений діючим Кримінальним процесуальним кодексом України. Відповідно до ст. 238 КПК України, огляд трупа слідчим, прокурором проводиться за обов`язкової участі судово-медичного експерта або лікаря, якщо вчасно неможливо залучити судово-медичного експерта. Після огляду труп підлягає обов`язковому направленню для проведення судово-медичної експертизи для встановлення причини смерті. Труп підлягає видачі лише з письмового дозволу прокурора і тільки після проведення судово-медичної експертизи та встановлення причини смерті. Порядок взаємодії між органами внутрішніх справ, закладами охорони здоров`я та прокуратури України при встановленні факту смерті людини затверджений спільним Наказом МВС України, МОЗ України, Генеральної прокуратури України від 28.11.2012 року №1095/955/119. Відповідно п. 4 Наказу, лікарі судово-медичні експерти, зокрема, обов`язково виїжджають на місце події разом із слідчо-оперативною групою (за винятком випадків, передбачених підпунктом 4 пункту 3 цього Порядку) з метою зовнішнього огляду трупа в передбаченому ст. 238 КПК України порядку; проводять розтин трупа впродовж доби з моменту його надходження до бюро судово-медичної експертизи; надсилають протягом трьох діб слідчому або прокурору, який направив труп для проведення експертизи, завірену копію лікарського свідоцтва про смерть; проводять судово-медичну експертизу трупа з усіма необхідними лабораторними дослідженнями та в максимально короткий строк, але не більше одного місяця, складають висновок експерта. Згідно з п. 5 Наказу, працівники органів внутрішніх справ, зокрема, реєструють повідомлення про факт смерті людини; обов`язково направляють для проведення судово-медичної експертизи трупи людей смерть яких настала поза місцем їх проживання. Отже, причина смерті встановлюється виключно судово-медичним експертом, а не слідчим. Крім того, згідно з ст. 40 КПК України, якою передбачено повноваження та відповідальність слідчого, відсутнє право слідчого встановлювати причину смерті особи. Таким чином, слідчий безпідставно зробив самостійний висновок щодо причини смерті особи за наявності лікарського свідоцтва про смерть. Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до п. 8.2.2., п. 8.2.4 договору страхування, страховик має право самостійно з`ясовувати причини та обставини страхового випадку, при необхідності направляти запити до компетентних органів про надання відповідних документів та інформації, що підтверджують факт і причину настання страхового випадку. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» для з`ясування причини смерті [PERSON] , умов настання смерті та інших питань звернувся до Державної установи «Головне бюро судово-медичної експертизи МОЗ України» з відповідним запитом. Відповідно до отриманого висновку спеціаліста №513/17 встановлено, зокрема, наступне: прояви захворювання [PERSON] могли з`явитися, як в умовах підвищеної температури навколишнього середовища в обмеженому просторі, так і самі по собі за комфортних умовах перебування без будь-якого стороннього впливу; смерть від дії крайніх температур (високої температури) та у обмеженому просторі (механічна асфіксія - удушення) входять до категорії насильницької смерті; з юридичної та з медичної точки зору, настання смерті [PERSON] не можна кваліфікувати, як нещасний випадок; висновок слідчого є науково необґрунтованим та таким, що суперечить нормативно-правовому документу; висновок, зазначений в позовній заяві, що «… раптове удушення є наслідком гострої коронарної недостатності та повністю підпадає під поняття страхового випадку…» не може вважатися науково обґрунтованим, оскільки в процесі танатогенезу при гострій коронарній недостатності відбувається первинна зупинка серцевої діяльності, а не розвиток гострої дихальної недостатності (асфіксії). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування», ст. 979, п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі виникає виключно і з настанням страхового випадку. Верховний Суд України у постановах від 21.01.2016 року у справі № 3-1237гс15, від 03.02.2016 р. у справі №3-1289гс15, від 23.04.2018 року по справі №910/7686/17 прийшов до наступного висновку: настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є виключенням зі страхових випадків, не породжує обов`язку страховика щодо виплати страхового відшкодування. Таким чином, виключно за умови настання страхового випадку та відсутністю виключень з них або підстав для відмови, страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату. Натомість, дана подія не є страховим випадком, зважаючи на те, що смерть [PERSON] настала внаслідок захворювання (гостра коронарна недостатність), що не є нещасним випадком та в крові [PERSON] був виявлений етиловий алкоголь, що виключає обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позивач не довела тих обставини на які посилалась як на підставу своїх вимог, а тому у позові слід відмовити.

Outcome: dismissed