Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

Позивач [PERSON] 21.12.2017 року звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі Ради про встановлення факту проживання однією сім`єю з [PERSON], який помер [INFO] року, з 2010 року до дня смерті. В обґрунтування позову зазначила, що [INFO] року помер її цивільний чоловік [PERSON], який мешкав в квартирі [ADDRESS]. На протязі останніх семи років вона проживала разом зі своїм цивільним чоловіком в його квартирі, доглядала його, так як він важко хворів. Вони разом вели спільне господарство. У січні 2017 року її чоловіка забрала до себе його сестра з Запорізької області, щоб він пройшов там лікування, так як вона є пенсіонеркою та не мала змоги оплатити його лікування. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті вона єдина звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. з заявою про прийняття спадщини. 07 вересня 2017 року нотаріусом Кучман І.І., було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії в зв'язку з тим, що у неї відсутній факт родинних відносин з померлим спадкодавцем. Вважає, що їй було відмовлено незаконно, так як дійсно є дружиною [PERSON], а тому просила ухвалити рішення, яким встановити факт проживання однією сім'єю з [PERSON], який помер [INFO] року, до дня його смерті, тобто з 2010 року по [INFO] року. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у позові. Додатково пояснила, що познайомилась з [PERSON], коли він прийшов у гості до її сина, за адресою [ADDRESS]. Через декілька зустрічей почали разом проживати за адресою [ADDRESS]. Проживали добре, шлюб не реєстрували офіційно , поспішати було нікуди. Через деякий час [PERSON] раптово захворів, що для неї було не очікувано. З цієї причини вони не встигли укласти офіційний шлюб. Вона добре дбала про [PERSON], кохала його. Наскільки мала фінансову змогу вона допомагала, а коли гроші на його лікування закінчилися, то [PERSON] виявив бажання поїхати до брата. Після цього у грудні 2016 року приїхав брат [PERSON] зі своїм сином і забрали його. З цього часу їй невідомо, де знаходився [PERSON], вона сподівалась, що родичі допоможуть йому вилікуватись. Після того, як [PERSON] забрав брат, вони деякий час ще спілкували по телефону. Про смерть останнього їй сповістили через місяць, на похоронах вона не була. Представник позивача - [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на підстави зазначені у позові та пояснив під час розгляду справи, що де проживав [PERSON] на час смерті їм не відомо, а також не відомо причину смерті останнього. Також, зазначив, що у померлого були сестри та брати. Представник відповідача - Язвенко Т.Ю., у судовому засіданні позов не визнала посилаючись на відзив, що міститься у матеріалах справи, та просила відмовити позивачці у повному обсязі. Зазначила, що позивач належним чином не довів факт спільного проживання зі спадкодавцем та у справі відсутні докази, які мають істотне значення. 22.02.2018 року до суду надійшов відзив на позовну заяву [PERSON] від представника відповідача - Язвенко Т.Ю. 22.02.2018 року представником позивача - [PERSON] було заявлено клопотання про витребування від приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. копії спадкової справи після померлого [INFO] року [PERSON]. 13.03.2018 року представником позивача - [PERSON] було заявлено клопотання про допит свідків. Ухвалою суду від 26.12.2017 року позов [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. 09.01.2018 року у справі відкрито провадження з призначенням до розгляду у загальному порядку. Ухвалою суду від 22.02.2018 року було задоволено клопотання представника позивача - [PERSON] та витребувано у приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. копії спадкової справи після померлого [INFO] року [PERSON]. Ухвалою суду від 13.03.2018 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду, встановлено порядок дослідження доказів. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] року помер [PERSON], [INFO] (а.с. 56), з яким, відповідно до тверджень позивача [PERSON], вона перебувала у цивільному шлюбі, разом проживала за адресою його реєстрації, а саме: [ADDRESS], вела з ним спільне господарство. 16.05.2017 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кучман І.І. з заявою на прийняття спадщини після померлого [PERSON] (а.с.47). Постановою нотаріуса від 07.09.2017 року останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] року, у зв'язку з тим, що у заявниці відсутній факт родинних відносин з померлим спадкодавцем (а.с. 59). Позивачем в позові зазначено, що в січні 2017 року [PERSON] забрала до себе його сестра з Запорізької області для проходження останнім курсу лікування. Як вбачається з копії спадкової справи №34-2017 від 16.05.2017 року, [PERSON] помер [INFO] року (а.с.56) та 18.02.2017 року видано Витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть останнього, для отримання допомоги на поховання №176, Запорізьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с.51-52). Отже, [PERSON], на час смерті перебував у Запорізькій області. Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.55), померлим було складено Заповіт, номер у спадковому реєстрі 39967834, який станом на 16.05.2017 року чинний. Відповідно до копії довідки Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради (а.с.58) від 19.08.2017 року №15/26-4614, [PERSON], [INFO], зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] з 22.12.1989 року по день надання довідки. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, їй відомо, що померлий [PERSON] та позивач [PERSON] проживали разом шість років у цивільному шлюбі з сином позивачки. На момент смерті [PERSON] позивач [PERSON] проживала у квартирі померлого. На які захворювання страждав [PERSON] їй нічого не відомо. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що працює медсестрою у медичному закладі. Позивач [PERSON] разом з померлим [PERSON] приходили до неї у лікарню та спілкувались при цьому як подружжя. Також, вона декілька разів приходила до їх місця мешкання для здійснення медичних маніпуляцій. Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне. Згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства Виходячи з аналізу вказаної норми СК України, сім'єю є соціальна група, яка складається з людей, які зазвичай перебувають у шлюбі, їхніх дітей ( власних або прийомних ) та інших осіб, поєднаних родинними зв'язками з подружжям, кровних родичів, і здійснює свою життєдіяльність на основі спільного економічного, побутового, морально-психологічного укладу, взаємної відповідальності, виховання дітей. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Як передбачено ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які прожили зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім'ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв'язках. Обов'язковою умовою для визнання їх членами сім'ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови від 30 травня 2008 року №7 " Про судову практику у справах про спадкування ", при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини ( четверта черга спадкоємців за законом ), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Зазначений п'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім'єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка ( чоловік ), які проживали однією сім'єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов'язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім'ї, тощо. Згiдно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на якi вона посилається як на пiдставу своїх вимог i заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності. Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] понад 5 років до часу відкриття спадщини, позивач посилається на те, що вона з [PERSON] проживали з 2010 року і до часу його смерті в належній йому квартирі за адресою: в [ADDRESS]. Водночас, як вбачається з матеріалів справи місце проживання позивача та померлого [PERSON] було зареєстровано за різними адресами: [PERSON] за життя один був зареєстрований за адресою: [ADDRESS], а позивач з 31 березня 1989 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 4 зворотній бік). Також, позивач у судовому засіданні особисто зазначила, що померлий просив зачекати з узаконенням їх стосунків, а отже не виявляв такого бажання. Положенням ст. 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Крім того, ст. ст. 1262, 1263 ЦК України визначають спадкоємців другої та третьої черги. Крім того, під час дачі пояснень в судовому засіданні, позивач зазначила, що особисто телефонувала брату померлого та саме він забрав [PERSON] до себе для лікування. На підтвердження своїх вимог, [PERSON] надала суду виписний епікриз з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON], фотознімки (3 шт.), витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі та посилається на покази свідків. Самі по собі показання свідків, на які посилається представник позивача, а також та обставина, що у позивача знаходяться виписний епікриз з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON], фотознімки (3 шт.), витяг про реєстрацію у спадковому реєстрі, не є беззаперечними доказами, що між позивачем та [PERSON] існували усталені відносини, що притаманні сім'ї в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України. До того ж, окрім пояснення свідків, на обґрунтування позову позивач не надав ніяких довідок відповідних житлових органів, які б свідчили про те, що позивач за період з 2011 року ( протягом останніх семи років) по день смерті [PERSON] проживала за місцем проживання спадкодавця, нарахування комунальних платежів на дві особи. Матеріали справи не містять ніяких письмових доказів про сплату платежів, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Будь-які інші належні докази ведення спільного господарства, наявності спільного побуту, спільного бюджету з померлим [PERSON] позивачем суду не надано. Отже, всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають об'єктивні підстави вважати, що позов [PERSON] до виконавчого комітету Покровської районної у місті Кривому Розі Ради про встановлення факту проживання однією сім`єю не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed