Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

Представник позивача 10.11.2015 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа: Білгород-Дністровський РВ ДМС України в Одеській області про усунення перешкод у здійсненні права власності та зняття з реєстраційного обліку, свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] на праві приватної власності належить будинок №44 по вул. 8 Березня в с.Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області. Представник позивача у своєму позові стверджує, що з 09.07.2004 року у вказаному вище житловому будинку було зареєстровано проживання [PERSON], [INFO] За місцем проживання [PERSON] зареєстровані також її діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] [PERSON] разом з дітьми не проживає у спірному житловому будинку з січня 2010 року, ніяких її особистих речей у будинку немає. Також, з 25.05.2008 року у будинку № 44 по вул. 8 Березня с.Олексіївка Білгород-Дністровського р-ну зареєстровано проживання [PERSON] Але в даному будинку він ніколи не проживав, жодних його особистих речей у будинку немає. На підставі вищевикладеного позивач просить суд: усунути перешкоди у здійсненні права власності позивача на будинок з боку [PERSON], [INFO], шляхом визнання її особою, що втратила право користування житловим будинком № 44 по вул. 8 Березня, с.Олексіївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, усунути перешкоди у здійсненні права власності позивача на будинок з боку [PERSON] шляхом визнання його особою, що втратила право користування житловим будинком № 44 по вул. 8 Березня, с.Олексіївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, зобовязати Білгород-Дністрвоський РВ ДМС в Одеській області зняти з реєстраційного обліку [PERSON], 1987 р.н, та її дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], а також відповідача [PERSON], [INFO], які зареєстровані у житловому будинку №44 по вул. 8 Березня, с.Олексіївка, Білгород-Дністровського району Одеської області. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд \~їх задовольнити з підстав наведених \~в позові. Відповідачі\~в судове засідання не зявилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причина неявки суду не відома (а.с.42,43). Представник Білгород-Дністровського РВ ГУ ДМС в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.41). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 19.12.2011 року [PERSON] є власником житлового будинку №44 по вул. 8-го Березня в с.Олексіївка, Білгород-Дністровського району Одеської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.12-13). Як вбачається із акту обстеження від 13.08.2015 року, посвідченого секретарем Маразліївської сільської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрована в житловому будинку №44 по вул. 8-го березня в с.Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області з 09.07.2004 року, але в даному житловому будинку не проживає з січня місяця 2010 року по теперішній час і ніяких її особистих речей та її дітей в будинку немає (а.с.16). У відповідності до акту обстеження від 16.11.2015 року, посвідченого секретарем Маразліївської сільської ради, [PERSON], [INFO], зареєстрована в житловому будинку №44 по вул. 8-го березня в с.Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області з 09.07.2004 року, але в даному житловому будинку не проживає з лютого місяця 2015 року по теперішній час і ніяких її особистих речей та її дітей в будинку немає (а.с.30). Згідно акту обстеження від 13.08.2015 року, посвідченого секретарем Маразліївської сільської ради, [PERSON], [INFO] зареєстрований в житловому будинку №44 по вул. 8-го березня в с.Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області з 25.05.2008 року, але в даному житловому будинку [PERSON] з дня реєстрації за місце проживання ніколи не проживав і не проживає по теперішній час, ніяких його особистих речей в будинку немає, комунальні платежі не сплачує (а.с.17). У відповідності до акту обстеження від 16.11.2015 року, посвідченого секретарем Маразліївської сільської ради, [PERSON], [INFO] зареєстрований в житловому будинку №44 по вул. 8-го березня в с.Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області з 25.05.2008 року, але в даному житловому будинку [PERSON] з лютого 2015 року по теперішній час не проживає, ніяких його особистих речей в будинку немає, комунальні платежі не сплачує.(а.с.29) Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи вищевикладені норми цивільного законодавства України можливо зробити висновок, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Водночас відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. А відтак у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, у даному випадку про позбавлення права користування житловим приміщенням. Правовий режим який регулює ці правовідносини системно входить до Глави 2 ЖК України і регулює порядок визнання наймача, або членів його сімї \~такими, що втратили право на користування жилим приміщенням внаслідок їх відсутності понад встановлені строки. За змістом \~ч. 1\~ ст. 71 ЖК України\~ при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім'ї \~були \~відсутні \~з \~поважних причин \~понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього \~може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Ст. 72 цього Кодексу\~ передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв'язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи. Початок перебігу строку відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні. Виходячи з аналізу даної норми для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: не \~проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців \~та відсутність поважних причин. Суд ставиться критично до наданих позивачем актів, оскільки в актах обстеження від 13.08.2015 року зазначається, що відповідач [PERSON] разом з дітьми не мешкає у спірному будинку з січня 2010 року, а відповідач [PERSON] взагалі за місцем реєстрації ніколи не проживав та не проживає по теперішній час, що суперечить актам від 16.11.2015 року з яких вбачається, що відповідачі не проживають в житловому будинку №44 по вул. 8-го березня в с.Олексіївка Білгород-Дністровського району Одеської області з лютого 2015 року. Всупереч положення ст. 60 ЦПК України, \~позивачі не надали суду інших належних та допустимих доказів, які б дійсно підтвердили з якого часу особа не проживає в жилому приміщенні без поважних причин; чи не переривався перебіг строку тимчасової відсутності;. Зазначені обставини повинні підтверджуватись належними та допустимими доказами, як це передбачено ст.ст.\~ 58,\~ 59 ЦПК України. Ураховуючи зміст заявлених позовних вимог відповідно до правових норм та положень ст. 60 \~ЦПК України позивачами не надано доказів які \~підтверджують факт відсутності відповідачів у спірному житловому приміщенні \~без поважних причин понад шести місяців , з яких підстав суд вважав би вимоги \~обґрунтованими. Вимоги позивача щодо зняття з реєстраційного обліку , є похідними від основного позову та можуть бути задоволені лише у разі задоволення позовних вимог про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а тому, \~за викладених обставин задоволенню не підлягає. Відповідно до частини третьої\~ \~\~ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України\~ \~\~суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи вищевикладене, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності,\~ \~\~\~\~\~\~\~встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Outcome: dismissed