Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, у якому прохає визнати за ним право власності на автомобіль марки ВАЗ 21053,1997 року випуску, білого кольору, шасі (кузов) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] та зняття арешту з даного автомобіля. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 19.11.2012 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки ВАЗ 21053,1997 року випуску, білого кольору, шасі (кузов) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], сплативши йому 16000,00 грн, а [PERSON] (власник автомобіля) надав власноручно написану розписку від 19.11.2012 року про отримання ним коштів за продаж належного йому вищевказаного автомобіля. Даний автомобіль не був ним переоформлений належним чином в органах ДАІ, проте він ним користувався, вважаючи своєю власністю. 16.09.2016 року йому стало відомо про те, що в межах виконавчого провадження про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів, на вищевказаний автомобіль було накладено арешт і він перебуває у розшуку. Позивач вказує, що сплатив [PERSON] кошти за автомобіль, тривалий час ним вільно користувався, претензії від [PERSON] відсутні, а тому є підстави для визнання за ним права власності та зняття арешту з даного автомобіля. В судове засідання [PERSON] не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у свою відсутність, заявлений позов підтримав в повному обсязі, прохає його задовольнити. Відповідач - [PERSON] заявлені вимоги позивача не визнав, пояснивши суду, що автомобіль продав іншій особі по довіреності, яка в свою чергу продала його позивачу. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні. Представник відповідача - Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, надав суду заперечення, в яких вказав, що у відділі перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню судового рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області, якими на [PERSON] накладено штраф в сумі 3400 грн., стягнено судовий збір в розмірі 229,40 грн. та 36,54 грн, стягнено аліменти на дитину, заборгованість по яким станом на 01.11.2016 року становить 22371, 94 грн. Враховуючи тривалу несплату боржником аліментів, штрафу, судових зборів відповідно до вимог ЗУ "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та розшук автомобіля марки ВАЗ 21053,1997 року випуску, білого кольору, шасі (кузов) № [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. Позивач [PERSON] помилково вважає автомобіль ВАЗ 21053, ДНЗ [NUMBER] своєю власності на підставі письмової розписки, оскільки власником спірного автомобіля в сервісному центрі МВС зареєстрований відповідач [PERSON] Спірний автомобіль відповідачем з обліку не знімався, і не ставився на облік позивачем [PERSON] У зв'язку з чим, вважає, що відповідач [PERSON] порушив свої зобов'язання, які він мав би виконати відповідно до укладеного ним з позивачем договору в частині обов'язку відповідача передати у власність позивача автомобіль, що є предметом договору купівлі-продажу, оскільки згідно вимог закону така передача можлива лише після зняття зазначеного транспортного засобу з обліку у встановленому порядку, чого не зробив відповідач. Крім того, вважає, що задоволення такого позову матиме наслідки порушення інтересів держави, оскільки в такому випадку не будуть сплачені необхідні податки та не сплачено відповідні борги по виконавчих провадженнях, в тому числі аліменти на користь дітей. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи із наступного. Судом встановлено, що 19.11.2012 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] склали розписку, згідно якої [PERSON] продав, а [PERSON] придбав автомобіль марки ВАЗ 21053, 1997 року випуску, білого кольору, реєстраційний номер [NUMBER], сплативши кошти в сумі 16000 грн /а.с.9/ Позивач вважає, що вказаний документ свідчить про набуття ним права власності на автомобіль, а тому вважає незаконними дії державного виконавця про накладання арешту та оголошення вказаного автомобіля в розшук в межах виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] аліментів. Відповідно до правового висновку ВС України від 16.12.2015 року у справі № 6-688цс15 за правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності. Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову). Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля у встановленому законом порядку не укладався, цей автомобіль не знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та не зареєстрований за позивачем, а тому суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову. Позовна вимога про зняття арешту є похідною від вимоги про визнання права власності, а тому також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed