Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-04 00:00:00

Позивач звернулась в суд з позовом до Горохівської державної нотаріальної контори про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вирішення питання щодо спадкування за законом. Позов обґрунтовує тим, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] . Як спадкоємець за законом вона відмовилась від належної їй частки спадщини на користь своєї доньки - [PERSON] . Донька хворіє на психічний розлад, є інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду і допомоги. У зв`язку з цим позивач просить суд визнати недійсною відмову від прийняття спадщини (заяву від 10.03.2009 № 229 у спадковій справі № 120/2009 визнати недійсною у зв`язку із вчиненням цього правочину під впливом помилки); визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом реєстраційний номер 1-280, 1-281; визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини; вирішити її право на спадкування за законом. Відповідач - Горохівська державна нотаріальна контора Волинської області у своїй заяві від 29.09.2020 № 01-16/776 позов не визнала, просила розглядати справу за її відсутності. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 31.08.2020 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22.10.2020, відповідно до ч.3 ст.53 ЦПК України, до участі у справі третьою особою, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено [PERSON] . Ухвалою суду від 10.12.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.01.2021. Позивач в судовому засіданні 05.01.2021 позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просила позов задовільнити. Представник відповідача - Горохівської державної нотаріальної контори подала заяву про розгляд справи без її участі, проти позову заперечила. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в судове засідання не з`явилась, пояснень по суті спору суду не надала, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи [INFO] помер [PERSON] , який проживав в с. Новосілки Горохівського району Волинської області. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 2.56 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 282887 та земельної ділянки площею 3.25 га згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯД № 282886. З матеріалів справи також вбачається, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом - дружиною померлого. В установлений законом шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця вона відмовилась від прийняття спадщини на користь доньки - [PERSON] , подавши 03.03.2009 року (повторно 10.03.2009) заяву у Горохівську державну нотаріальну контору про відмову від спадщини. Нотаріусом заведена спадкова справа № 120/2009, копія якої була витребувана судом із нотаріальної контори, в тому числі і з метою встановлення кола заінтересованих осіб у даній цивільній справі. Дочка [PERSON] спадщину прийняла і їй у встановленому законом порядку видано Свідоцтва про право на спадщину за законом за № 1-280,1-281. Із долученої до матеріалів справи копії рішення Горохівського районного суду Волинської області від 23.09.2009 [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням цього ж суду від 16.07.2014 рішення суду від 23.09.2009 скасовано, [PERSON] поновлено у цивільній дієздатності. Позивач звернулась в суд з позовом про визнання недійсною відмови від прийняття спадщини, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, вирішення питання щодо спадкування за законом, обгрунтовуючи недійсність відмови тим, що відмовилась від спадщини під впливом помилки. При цьому, відповідачем у справі зазначила Горохівську державну нотаріальну контору Волинської області. При розгляді справ, пов`язаних із спадкуванням, до участі у справі залучаються всі спадкоємці. У п. 18 постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у справах про спадкування нотаріуси не є заінтерисованими особами і не повинні залучатись до участі у справі. Відповідач є обов`язковим учасником цивільного процесу - його стороною. Основною ознакою сторін цивільного процесу є їхня особиста і безпосередня заінтересованість; саме сторони є суб`єктами правовідношення, з приводу якого виник спір. Крім того, відповідач є тією особою, на яку вказує позивач як на порушника свого права. Тобто, відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. При цьому неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Тобто, нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право. Виходячи з норм Закону України "Про нотаріат", у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями. Отже, належним відповідачем у таких справах є особа, яка прийняла спадщину, на користь якої було видано свідоцтво про право на спадщину, яким було порушено право позивача, а не нотаріальна контора. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 19.08.2020 року у справі №201/16327/16-ц. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права. Відповідно до ст.51 ЦПК України, якщо позов подано не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. У підготовчому судовому засіданні судом роз`яснено позивачу положення ст.51 ЦПК України. Клопотання про заміну неналежного відповідача, про залучення до участі у справі співвідповідача позивачем суду не заявлено. Велика Палата Верховного Суду у справі №570/3439/16-ц, провадження№ 14-512 цс 18, постанова від 12 грудня 2018 року зазначила, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача. З огляду на те, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд дійшов висновку, що в задоводенні позову слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судовий збір суд залишає за позивачем.

Outcome: dismissed