Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

12.02.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. Посилається на те, що у його користуванні є сад в с. Ширівці Хотинського р-ну. Вказаний сад розташований на земельній ділянці, яка перебуває у його користуванні на підставі договорів оренди. Поряд з садом розташована земельна ділянка відповідача. 15 вересня 2016 року приблизно о 16 год.20 хв. через те, що відповідач та [PERSON] на своїй земельній ділянці спалювали суху траву, виникла пожежа. Вогонь перекинувся на його сад, про пожежу було повідомлено підрозділ МНС в Хотинському районі. Про факт пожежі свідчить акт про пожежу від 28 вересня 2016р. за-№52, згідно якого йому завдано майнову шкоду: було пошкоджено 69 родючих дерев (13 слив,56 яблунь) та 330 м оцинкованої огороджувальної сітки. Вказує, що на дії відповідача щодо підпалу та знищення майна, він написав заяву до Хотинського відділення поліції Кельменецького відділу поліції ГУНП в Чернівецькій області. За результатами перевірки його заяви від 26.09.2017р. старшим ІП [PERSON] йому був наданий висновок від 29.09.2017р. про те, що розгляд її припинено та роз'яснено, що він в праві звернутися до суду із приводу відшкодування завданих збитків. В цьому ж висновку вказується, що відповідач дав пояснення, 15.09.2016р. після прибирання трави на своїй земельній ділянці, він її спалював посеред неї, що підтверджує вину відповідача за завдані йому збитки. Також визнаючи свою вину відповідач надав йому розписку про те, що він визнає свою вину у знищенні дерев та оцинкованої сітки та зобов'язувався на протязі місяці відшкодувати завдані збитки. Зазначає, що реальними збитками, які завдані майну позивача є шкода у вигляді пошкоджених 13 дерев слив (сорт Стенлей) та 56 дерев яблунь (сорт Айдарет) віком 5-6 років, а також пошкодження оцинкованої сітки, яка втратила свої антикорозійні властивості у результаті термічної дії вогню. Також до реальних збитків він відносить витрати на відновлення плодових дерев в кількості 69 дерев, яке триває не менше 4 років, проведення досліджень спеціаліста та отримання довідки про вартість саджанців. Так реальні збитки складають: вартість дерев сливи 13*119= 1547,00грн.; вартість дерев яблунь 56* 165=9240,00грн.; втрати якості 330м оцинкованої сітки складає = 6348,00грн.; вартість відновлення 69 плодових дерев = 11024,24грн.; витрати на проведення дослідження спеціаліста =500,00грн.; витрати на отримання довідки про вартість пошкоджених дерев = 250,00грн. Разом: 28909,24грн. Вказує, що спеціалістом підрахована упущена вигода, тобто доходи, які він міг би реально отримати при звичайних обставинах, якби його право не було порушене, тобто, якщо б не було б пожежі, він міг би отримати врожай та реалізовувати його. Так, згідно розрахунку спеціаліста розмір упущеної вигоди складає 48000,00 (сорок вісім тисяч)грн. Всього майнові збитки складаються з реальних збитків у розмірі 28909,24грн. та з упущеної вигоди в розмірі 48000,00 грн., разом 28909,24+48000,00=76909,24 (сімдесят шість тисяч дев'ятсот дев'ять)грн.24коп. Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає, попри неодноразові звернення. Також зазначає, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 20000 (двадцять тисяч) грн. Таким чином, загальна сума відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 96909 (дев'яносто шість тисяч дев'ятсот дев'яносто дев'ять) грн.24коп. Просить стягнути з відповідача на його користь відшкодування завданої матеріальної (майнової) шкоди в розмірі 76909 (сімдесят шість тисяч дев'ятсот дев'ять)грн.24коп. Стягнути з Відповідача на його користь відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн.00коп. Стягнути з відповідача на його користь судові витрати в даній справі, а саме - судовий збір у розмірі 1409,09 (одна тисяча чотириста дев'ять) гривень 09 копійок. 20.03.2018 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про відшкодування збитків в якому просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Посилається на те, що справи про відшкодування шкоди, що завдана внаслідок пожежі, є досить специфічними та мають свої певні особливості у частині щодо доведення позивачем обставин, на які він посилається як на підстави своїх позовних вимог. Позивач має надати докази про істинну причину пожежі, а головне - надати докази вини відповідача. Так, не може бути належним доказом у справі акт про пожежу, який позивач долучив до матеріалів справи. Вказаний документ має досить сумнівний характер щодо доведеності вини відповідача. Зокрема, вказаний акт передбачений Інструкцією з організації роботи підрозділів пожежної безпеки Національної поліції України. У п.8 Інструкції зазначено - документ, що засвідчує факт виникнення пожежі є акт про пожежу, що складається комісією на місці протягом 24 годин з моменту ліквідації пожежі. Згідно обставин, про які вказує позивач подія сталася 15 вересня 2016 року однак акт про пожежу №52 було складено 26 вересня 2016 року. Крім цього вказує, що позивач взагалі не доводить сам факт пожежі 15 вересня 2016 року та його негативні наслідки. Так, 12 березня 2018 року комісією Шировецької сільської ради Хотинського району була обстежена земельна ділянка кадастровий номер 7325089200020214 та 7325089200020215. В ході даного обстеження було встановлено, що на даних земельних ділянках засаджені багаторічні насадження фруктових дерев, які обгородженні металевою сіткою. Хоч комісія і відмовилась зазначати про наявність чи відсутність пошкодження дерев та сітки, однак всі присутні мали нагоду переконатись в тому, що сітка не пошкоджена, а також не виявлено пошкодження пожежею дерев, навпаки вбачається, що проводилась обрізка дерев (сезонне чищення). Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення(викликом) сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи із повідомленням сторін та заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін до суду не надходило. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до висновків. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) Державній реєстрації прав підлягають право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки. Згідно з ч. 1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Як вбачається із матеріалів справи договір оренди між фізичними особами Томін [PERSON] [PERSON] не зареєстрований в установленому законом порядку. Договір оренди від 01 березня 2006 року земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Шировецької сільської ради Хотинського району загальною площею 0,67 га. укладений між орендодавцем [PERSON] з одного боку та орендарем [PERSON] з іншого боку. Крім того, Договір оренди від 27 березня 2007 року земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка знаходиться в адміністративних межах Шировецької сільської ради Хотинського району загальною площею 0,67 га. кадастровий номер 7325089200:04:002:0225, укладений між орендодавцем ПП Лазарь [PERSON] з одного боку та орендарем приватним підприємством «Садова Криниця» в особі директора [PERSON] з іншого боку. Згідно ч. 1 ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Таким чином, належних та достатніх доказів на підтвердження того, що у фізичної особи [PERSON] перебуває у користуванні сад, який розташований на земельних ділянках, які перебувають у його користуванні на підставі договорів оренди, та, що саме йому була завдана шкода суду не надано. Згідно п. 8 розділу IV «Облік та аналіз пожеж» Інструкції з організації роботи підрозділів пожежної безпеки Національної поліції України затвердженої Міністерством Внутрішніх Справ України 22.11.2016 № 1227, вбачається, що документом, який засвідчує факт виникнення пожежі, є акт про пожежу. Акт про пожежу складається комісією на місці виникнення події в термін 24 години з моменту ліквідації пожежі. Згідно акту про пожежу № 52 пожежа виникла 15 вересня 2016 року за адресою с. Ширівці Хотинського району Чернівецької області, а акт про пожежу був складений 26 вересня 2016 року. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Умовами застосування цих норм є завдання шкоди (майнової, моральної) неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв'язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача. Відсутність хоча б одного з елементів виключає цивільно-правову відповідальність. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. У справі відсутні належні та допустимі докази того, що пожежа сталася з вини відповідача [PERSON]. Наданий позивачем акт про пожежу не встановлює винних осіб, що є необхідною умовою при покладенні відповідальності на відповідача. Крім цього, із розписки [PERSON] від 15.09.2016 року не вбачається можливим встановити кому саме було нанесено шкоду відповідачем. У п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі відповідними змінами) (далі - постанова Пленуму від 31.03.1995 року) роз'яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Суд вважає, що позивачами не доведено та не підтверджено доказами: наявність моральної шкоди; причинний зв'язок між діями відповідача та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості користуватися ним, порушення звичайного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Таким чином, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про відшкодування збитків слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому підстав для стягнення з відповідача судових витрат немає. Враховуючи викладене вище, на підставі ст.ст. 210, 638, 792, 1167,1168 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed