Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. До початку судового засідання позивач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність, при цьому зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити (а.с.28), пояснивши у позові, що 25.11.2000 року сторони уклали між собою шлюб. Від зареєстрованого шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.03.2017 року шлюб між сторонами був розірваний. Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Тривалий час сторони проживають окремо і весь цей час відповідач не надає будь-якої необхідної допомоги на утримання дитини, хоча і має нерегулярний мінливий щомісячний дохід. За таких обставин просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільної дитини в розмірі 1/4 частини з усіх його доходів щомісяця з 13.12.2018 року і до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився повтороно, про розгляд справи був двічі повідомлений судом належним чином, з заявами до суду про неможливість розгляду справи у його відсутність не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, схваленої резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Як передбачає ч.1, ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом положень ч.3, ст.11 Закону України „Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. У відповідності до ч.1, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати до досягнення нею повноліття. Як наголошує ч.2, ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено в судовому засіданні, 25.11.2000 року сторони уклали між собою шлюб, який був зареєстрований у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №1345 (а.с.7; 11). Від зареєстрованого шлюбу вони мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 16.03.2017 року шлюб між сторонами був розірваний (а.с.14). Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з матір`ю. Тривалий час сторони проживають окремо і весь цей час відповідач не надає будь-якої необхідної допомоги на утримання дитини, хоча і має нерегулярний мінливий щомісячний дохід. Згідно ч.1, ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ст.7 Закону України „Про Державний бюджет України на 2019 рік" - установити у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. 13.04.2019 року доньці [PERSON] виповнилось 18 років (а.с.13), тобто вона досягла повноліття. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд вважає, що оскільки на день розгляду справи донька сторін досягла повноліття, а батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття у відповідності до ч.1, ст.180 СК України, тому з 13.04.2019 року такий обов`язок батька, відповідача по справі, є припиненим. За таких обставин в задоволенні позову позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття необхідно відмовити. Згідно ст.133; 141 ЦПК України оскільки суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, тому судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп., від якого була звільнена позивачка при зверненні до суду, відноситься за рахунок держави.

Outcome: dismissed