Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

У лютому 2021 року позивач звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з 02 грудня 2017 року вона уклала шлюб із [PERSON] , який був зареєстрований у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 02.12.2017 складено відповідний актовий запис № 2723. Даний факт підтверджує Свідоцтво про шлюб від 02.12.2017 року серії [NUMBER] . У сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджує свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02 грудня 2017 року. Наразі дитина проживає із матір`ю та після розлучення залишиться проживати із нею. Позивач зазначає, що вони із відповідачем виявились зовсім різними в поглядах, а тому спільне життя не налагоджувалось. Через несумісність характерів, різницю у поглядах на життя, втрату любові одне до одного сім`я не склалась. Між ними втрачена довіра, кожен приймає рішення самостійно. Шлюбні відносини фактично припиненні вже з 19.04.2019 року. З вказаного періоду до теперішнього часу нами не ведеться спільне господарство.Тому позивач просила шлюб розірвати. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київській області від 11 березня 2021 року провадження у вказаній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви та просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Згідно із ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача та відповідача, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02 грудня 2017 року між сторонами був зареєстрований шлюб у Дніпровському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про що 02.12.2017 складено відповідний актовий запис № 2723, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 02.12.2017 року серії [NUMBER] . У сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 02 грудня 2017 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження ш любу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони остаточно припинили сімейні відносини, не ведуть спільного господарства, продовжувати подальше спільне життя не бажають, збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірванняшлюбу, визнанняйогонедійсним та поділспільного майна подружжя"від 21 грудня 2007 року № 11 передбачено, щоохоронасім`ї державною полягає, зокрема, в тому, щошлюбможе бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщовстановлено, що подальше спільнежиттяподружжя і збереженняшлюбусуперечитимеінтересам одного з них чиінтересамїхдітей. Враховуючи вищевикладене та враховуючи ті обставини, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем розірванню, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим та буде суперечити інтересам сторін.

Outcome: approved