Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

04 травня 2016 року Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах, та в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], третя особа - Новомосковська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення з житлового приміщення. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 06 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 6087866, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит на придбання нерухомості в сумі 75 000,00 доларів США, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути суму кредиту, виплатити за користування кредитними коштами 13,50 % річних з кінцевим терміном повернення 06 лютого 2028 року. В порушення умов кредитного договору, відповідач припинив сплачувати суми за кредитом і відсотки за користування кредитними коштами, у відповідності до рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2011 року з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 6087866 від 06 лютого 2008 року в розмірі 96 188,85 доларів США та 83 210,63 грн. Позивач також зазначає, що в забезпечення виконання кредитного договору, 06 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк») і відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки № 6087868, відповідно до якого, відповідач [PERSON] в забезпечення виконання кредитного договору № 6087866 від 06 лютого 2008 року передала в іпотеку Банку нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 83,00 кв.м., житловою площею 46,60 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Жуковою Ю.В. 06.02.2008 року. В зв'язку з невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, посилаючись на вимоги ст.ст. 33, 35, 39, 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк» просило суд: -звернути стягнення на предмет іпотеки за Договором іпотеки № 6087868 від .2008 року, а саме: будинок, реєстраційний номер 4113190; загальна площа: 83,00 кв.м., житлова площа: 46,40 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] (паспорт [NUMBER], виданий Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 10.2003, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Жуковою Ю.В. 06.02.2008 року, для задоволення вимог Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» до [PERSON] відповідно до кредитного договору № 6087866 від 15.05.2007 р., на загальну суму 96 188,85 доларів СІЛА га 83 210063 гривень; -встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» зі становленням початкової ціни для подальшої реалізації предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій відповідно до вимог чинного законодавства; -висилити [PERSON] ([INFO], 51205, [ADDRESS]), [PERSON] ([INFO], [ADDRESS], малолітніх [PERSON] ([INFO]) та [PERSON] ([INFO], 51205, [ADDRESS]) з жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], без надання іншого житла та зняттям з реєстраційного обліку у Новомосковській міській раді Дніпропетровської області. В судове засідання представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» не з'явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON], які діють в своїх інтересах, та в інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] в судове засідання не явилися, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлені, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. У відповідності до ст. 509 ЦК України, 1. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. 2. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. 3. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності справедливості. Згідно до ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. У відповідності до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 06 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк») і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 6087866, відповідно до якого Банк надав відповідачу [PERSON] кредит на придбання нерухомості в сумі 75 000,00 доларів США, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався повернути суму кредиту, виплатити за користування кредитними коштами 13,50 % річних з кінцевим терміном повернення 06 лютого 2028 року. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач [PERSON] припинила сплачувати суми на погашення заборгованості за кредитом, що підтверджується рішенням суду. Так, згідно рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.08.2011 року з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором № 6087866 від 06 лютого 2008 року в розмірі 96 188,85 доларів США та 83 210,63 грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. У відповідності до ст. 546 ЦК України, 1. Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. На підставі ст. 572 ЦК України, 1. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед ти кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом іншими кредиторами цього боржника. Згідно до ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Судом встановлено, що в забезпечення виконання кредитного договору, 06 лютого 2008 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український міжнародний банк») і відповідачем [PERSON] був укладений договір іпотеки № 6087868, відповідно до якого, відповідач [PERSON] в забезпечення виконання кредитного договору № 6087866 від 06 лютого 2008 року передала в іпотеку Банку нерухоме майно - житловий будинок загальною площею 83,00 кв.м., житловою площею 46,60 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS], який належить [PERSON] на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 06.02.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Жуковою Ю.В. 06.02.2008 року. У відповідності до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання, іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. На підставі ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, в рішення суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої ч.1 ст. 38 цього Закону, яка передбачає також і право іпотекодержателя на продаж предмету іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Також, статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, крім іншого, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Частиною 6 статті 38Закону України «Про іпотеку» передбачено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Враховуючи вимоги статей 38,39 Закону України «Про іпотеку», суд приходить до висновку, що початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації повинна бути визначена з урахуванням вимог частини 6 статті 38Закону України «Про іпотеку», а саме, ціна продажу предмета іпотеки повинна бути встановленою на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. В зв'язку з наведеним, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню. 03 червня 2014 року був прийнятий Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», відповідно до якого, не може бути стягнуте (відчужене без згоди власника) майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та\\або є предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника) з споживчими кредитами, наданих йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. В той же час, суд приходить до переконання, що вимоги зазначеного вище закону не є підставою для відмови в задоволенні вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» можуть бути застосованими на стадії виконання рішення суду. Судом встановлено, що в житловому будинку, який є предметом іпотеки та розташований за адресою: [ADDRESS] зареєстровані та проживають відповідачі [PERSON], [PERSON], їх діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] У відповідності до ст. 109 ЖК України та ч.2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. В зв'язку з наведеним, вимоги позивача в частині виселення частині є обґрунтованими. У відповідності до ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про про виселення. В зв'язку з наведеним, позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки підставою для зняття з реєстрації місця проживання є судове рішення, яке набрало законної сили, про виселення. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 4 134,00 грн. які підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] Враховуючи викладене,

Outcome: partial