Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ АБ «Порто-Франко» про стягнення банківського вкладу, який обґрунтовує тим, що 30 липня 2014 року між ним та відповідачем був укладений договір банківського вкладу №490404170263001 на суму 16 000, 00 дол. США строком дії до 29 вересня 2014 року з нарахуванням 12, 0 % річних за користування грошовими коштами. Також [PERSON] вказує, що він виконав умови вищевказаного договору належним чином, перечисливши на депозитний рахунок [PERSON] вищевказані кошти. Однак, ПАТ АБ «Порто-Франко», в свою чергу, на офіційну вимогу позивача від 07 жовтня 2014 року про дострокове розірвання договору банківського вкладу не повернув вищевказані кошти, що стало приводом для звернення до суду з дійсним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. До суду надійшла заява позивача про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти розгляду справи в заочному порядку. Представник відповідача ПАТ АБ «Порто-Франко» у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про вручення судової повітки представнику [PERSON] 08 квітня 2015 року. До суду надійшли заперечення представника [PERSON] на позовну заяву [PERSON], в яких зазначає, що 26 вересня 2014 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято рішення №103 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АБ «Порто-Франко», за яким [PERSON] віднесений до категорії неплатоспроможних банків згідно постанови НБУ від 26 вересня 2014 року №610. Тому, під час тимчасової адміністрації не здійснювалось задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку згідно вимог п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до\~ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тобто, враховуючи неявку представника відповідача за даною цивільною справою, а також наявність відповідної заяви позивача про винесення заочного рішення, суд вважає можливим розглядати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до положень ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. За приписами ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Відповідно до ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). Частиною 2 ст. 1060 ЦК України передбачено, що за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблені юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Судом встановлено, що 30 липня 2014 року між [PERSON] та ПАТ АБ «Порто-Франко» був укладений договір банківського вкладу «Морський» №490404170263001 на суму 16 000, 00 дол. США строком дії до 29 вересня 2014 року з нарахуванням 12, 0 % річних за користування грошовими коштами. Позивач виконав умови вищевказаного договору, перечисливши на депозитний рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 16 000, 00 дол. США, що підтверджується відповідною квитанцією №337 від 30 липня 2014 року Відповідно до п. 1.2 договору [PERSON] відкриває вкладнику депозитний рахунок в іноземній валюті на строк до 29 вересня 2014 року. Згідно до п. 2.1.4 договору вкладник має право у відповідності до умов договору достроково отримати вклад, а згідно п. 3.4.1 повинен письмово повідомити [PERSON] про дострокове розірвання договору банківського вкладу не менше, ніж за три робочих дня до дати розірвання договору. Судом також встановлено, що 07 жовтня 2014 року [PERSON] письмово звернувся до ПАТ АБ «Порто-Франко» з вимогою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та повернення грошових коштів у розмірі 16 000, 00 дол. США. Однак, ПАТ АБ «Порто-Франко» не повернув позивачу вищевказані кошти. Згідно Постанови Національного [PERSON] України "Про регулювання діяльності фінансових установ та проведення валютних операцій" від 30.05.2014р. № 328 з метою забезпечення стабільності грошової одиниці України, захисту інтересів вкладників та інших кредиторів [PERSON], сприяння стабільності банківської системи України, забезпечення розрахунків,

Outcome: dismissed