Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-26 00:00:00

У листопаді 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що станом на 11.11.2020 (включно) відповідач має перед ним заборгованість за користування позикою у загальній сумі 22238,39 грн., відповідно до договору позики від 07.01.2016, за яким позивач позичив відповідачеві 3000 доларів США. Кошти не повернуто, заборгованість за договором позики стягнуто судом. Позику не повернуто. Позивач просить стягнути на свою користь з відповідача 19984,05 грн проценти за користування позикою за період 29.09.2019 11.11.2020, 2254,34 грн як 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання за період 29.09.2019 11.11.2020, а всього 22238,39 грн. Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 16.12.2020 вирішено, зокрема, розглядати справу у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін; запропоновано відповідачу, зокрема, скористатись своїм правом та в 15-денний строк подати відзив на позов; у 5-денний строк подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Позивач звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач повідомлений про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання, судова повістка отримана ним 09.01.2021, відзив або будь-яких інших документів у справі не подав. Ураховуючи зазначені обставини суд відповідно до ч. 1 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалив здійснити заочний розгляд справи за відсутності учасників справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив такі обставини та дійшов таких висновків. Згідно з вимогами ст.\~264\~ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Суд встановив, що відповідно до заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області справа № 547/332/17 від 05.09.2017, яке набрало законної сили, [PERSON] , [INFO] , зобов`язаний сплатити на користь [PERSON] , [INFO] , заборгованість за договором позики від 07.01.2016 у сумі 3000 доларів США, що станом на 14.03.2017 відповідно до офіційного курсу Національного банку України становить 80670 грн (а.с. 7-8). Відповідно до заочного рішення Семенівського районного суду Полтавської області справа № 547/1451/17 від 05.03.2018, яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] , проценти за договором позики від 07.01.2016 у сумі 34036,10 грн., а також 3% річних за договором позики від 07.01.2016 у сумі 4641,28 грн., а всього 38677,38 грн. (а.с. 9-10). Відповідно до рішення Семенівського районного суду Полтавської області справа №547/416/18 від 24.05.2018, яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] за договором позики від 07.01.2016 за період 07.12.2017-16.04.2018 кошти у сумі: проценти 6320,99 грн., 3% річних 861,95 грн., а всього 7182,94 грн. (а.с11-12). Відповідно до рішення Семенівського районного суду Полтавської області справа №547/1138/18 від 09.12.2018, яке набрало законної сили, з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] , заборгованість за договором позики від 07.01.2016 в розмірі 29761,71 грн. (а.с. 13-15). Відповідно ст. 1046 ЦК України за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має\~право на\~одержання від\~позичальника процентів\~від суми\~позики,\~якщо інше\~не встановлено\~договором або\~законом.\~Розмір і\~порядок одержання\~процентів встановлюються\~договором.\~Якщо договором\~не встановлений\~розмір процентів,\~їх розмір\~визначається на\~рівні облікової\~ставки Національного\~банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У ч.1 ст. 1050 ЦК України зазначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Верховний Суд України постановою від 02.09.2015, справа № 6-369цс15, сформулював правову позицію такого змісту. "Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві. Отже, у разі неповернення позичальником суми позики своєчасно його борг складатиме: суму позики з урахування встановленого індексу інфляції за весь час прострочення грошового зобов`язання; проценти за позикою, якщо інше не встановлено договором або законом, нараховані відповідно до договору позики або облікової ставки НБУ за весь строк користування позиченими коштами; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом". У справі відсутні докази повного або часткового повернення відповідачем позики позивачеві. Від 29.09.2019 по 11.11.2020 минуло 411 днів, при цьому відповідач не здійснив повного або часткового повернення позики та сплати відсотків за договором позики від 07.01.2016. Крім того від 09.12.2019 (день ухвалення попереднього рішення суду) по 11.11.2020 минуло 340 днів, відповідач не здійснив ні повного ні часткового повернення позики та сплати на користь позивача 3% річних за прострочення грошового зобов`язання. Станом на 11.11.2020 сума боргу за відсоткам за договором позики складає 19984,05 грн. (сума основного боргу: 100 %: 411 днів у році * 22 % облікової ставки НБУ * 411 днів прострочення від 29.09.2019) = 80670,00:100:365 днів у році *22*411). Отже станом на 11.11.2020 відповідач [PERSON] повинен сплатити на користь позивача [PERSON] 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, що становить 2254,34 грн. (сума основного боргу:100%:365 днів у році*3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання*340 днів прострочення від 09.12.2019=80670,00:100:365*3*340). Згаданий розрахунок не оспорено відповідачем, судові не надано доказів на спростування його необґрунтованості та/або помилковості. Ураховуючи зазначене, оцінивши докази, суд робить висновок що відповідачем порушено права позивача у частині неналежного виконання зобов`язань за договором позики від 07.01.2016 та, відповідно, стягнення процентів за договором позики, 3 процентів річних від простроченої суми за договором позики, а, відтак, необхідність задоволення позову у повному обсязі. За правилами ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь держави 840,80 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved