overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого мають одну неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини з жовтня 2014 року не надає, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частині його заробітної плати (доходів) щомісячно до повноліття дитини на її користь. До початку розгляду справи [PERSON] надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. [PERSON] також надав заяву з проханням справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності всі досліджені у справі докази, суд знаходить позов [PERSON] таким, що підлягає задоволенню. До такого висновку суд приходить на підставі наступного. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який укладено 31 серпня 2013 року та зареєстровано Жовтневим відділом ДРАЦС РС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу, актовий запис № 585 (а.с. 4). Від шлюбу подружжя мають одну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5), яка проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Як вбачається з матеріалів справи, після фактичного припинення шлюбних відносин у жовтні 2014 року, відповідач у добровільному порядку перестав надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Стягнень за виконавчими листами на користь третіх осіб, відповідач не має. Судом встановлено, позивач не працює, знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною. Відповідач є працездатним, працює фрезерувальником ТОВ "Шляхтопостач КР", має постійний, стабільний дохід, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у зазначеному розмірі. На спростування зазначеного, відповідачем доказів не надано. Крім того, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд керується ст. 88 ЦПК України та стягує з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-05 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася в суд зі вказаним позовом, посилаючись на те, що до 22 листопада 2014 року відповідач сплачував на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO]. Однак, в даний час донька навчається на 4 курсі денної форми навчання за державним замовленням коледжу зв'язку та інформатизації Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова 1 рівня акредитації та потребує матеріальної допомоги, оскільки самостійного заробітку не має. Позивач не має можливості самостійно забезпечити доньку, тому змушена звернутися до суду із зазначеним позовом та просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки на період її навчання в розмірі 25 відсотків доходів відповідача щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила позов задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про визнання позову та розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] проживає являється студенткою 4 курсу денної форми навчання коледжу зв'язку та інформатизації Одеської національної академії зв'язку ім. О.С. Попова (період навчання з 01.09.2011 р. по 30.06.2015 р.) та потребує матеріальної допомоги. Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України цього Кодексу. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 500 гривень, пов'язані із наданням правової допомоги, що підтверджені квитанцією № 25/01-15 від 25 січня 2015 року, виданою адвокатом юридичної консультації Крижопільського району [PERSON] Відповідно до п. 3 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI, від 08.07.2011 року, позивача звільнено від сплати судового збору в розмірі 243 гривень 60 копійок, тому на підставі статті 88 ЦПК України судовий збір слід стягнути з відповідача. Враховуючи наведене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та просила ухвати рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що шлюб з відповідачем зареєстровано 28 січня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 66. Від шлюбу мають дитину сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки. Шлюбно-сімейні стосунки припинені з липня 2008 року, з того ж часу проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Участі у вихованні та матеріальному забезпеченні дитину відповідач не приймає. На даний час вона має намір створити нову сімю. Спір про майно відсутній. Місце проживання відповідача на даний час їй невідомо, останній час він проживав разом зі своєю матірю за адресою [ADDRESS]. Подальше спільне проживання та збереження родини неможливе, тому вона звернулася до суду з даним позовом. В судове засідання позивач з'явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просить провести розгляд справи за її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причину неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи до суду не надходило (а.с. 18). У звязку з цим суд згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-226 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечувала позивач по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини: Шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 28 січня 2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану №2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 66, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від цього мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Шлюбно-сімейні стосунки припинені, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сім"я розпалась та поновлена бути не може. Спір про майно відсутній. Позивач вважає, що сім"я розпалася та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Враховуючи те, що сторони спільного господарства не ведуть, не мають намір відновлювати сім'ю, суд приходить до висновку, що примирення між сторонами і збереження їх сім'ї не можливо, шлюб між ними має бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

у лютому 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11.09.2002, актовий запис № 1183. З відповідачем мають спільного сина [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на хиття, між ними постійно виникали сварки, шлюбні відносини не підтримують з травня 2013 року, вважає, що шлюб фактично розпався.\~У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] зявилася, позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вважає, що примирення і збереження сімї неможливе. У судове засідання відповідач [PERSON] [PERSON] [PERSON] не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі. Частиною 1 ст.224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~Таким чином, суд приходить до висновку про ухвалення заочного рішення по справі, оскільки відповідач належним чином повідомлялася судом про час та місце розгляду справи. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: судом установлено, що 11.09.2002 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції зроблено актовий запис № 1183. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 033354, виданого 10.08.2007 року. Сторони мають спільну дитину- малолітнього сина [PERSON] [PERSON] [PERSON] [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-КЕ № 053342 від 10.08.2007 (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують тривалий час, що свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, сімя фактично розпалася, подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити прізвище "Ель-Гітані " . Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 243,6 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

у лютому2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.06.1994, актовий запис № 913. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, вважає, що шлюб фактично розпався. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] з'явилася, позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вважає, що збереження сім'ї неможливе. У судове засідання відповідач [PERSON] з'явився, позов визнав, не заперечує проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: судом установлено, що 17.06.1994 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що міським Палацом шлюбів зроблено актовий запис № 913. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 17.06.1994 року. Від шлюбу сторони мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.02.1996 та серії [NUMBER] від 09.11.2009. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,6 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

у лютому2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 17.06.1994, актовий запис № 913. Від шлюбу мають двох синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, вважає, що шлюб фактично розпався. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] з'явилася, позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вважає, що збереження сім'ї неможливе. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату і час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд, заслухавши позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: судом установлено, що 17.06.1994 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що міським Палацом шлюбів зроблено актовий запис № 913. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 17.06.1994 року. Від шлюбу сторони мають синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07.02.1996 та серії [NUMBER] Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,6 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

у лютому 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26.07.1996 року, актовий запис № 878. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] з'явилася, позов підтримала, просить його задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві, вважає, що збереження сім'ї неможливе. У судове засідання відповідач [PERSON] з'явився, позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: судом установлено, що 26.07.1996 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Полтавського міськвиконкому зроблено актовий запис № 878. Даний факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 26.07.1996 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд вважає, що оскільки спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, вони мають різні характери та погляди на життя, шлюбні відносини не підтримують, що свідчить про те, що сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, сім'я фактично розпалася, подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб укладений між сторонами слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 243,6 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що знаходиться в шлюбі з відповідачем, зареєстрованому 14 квітня 2010 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 207. Від спільного проживання мають дитину - [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося в зв'язку з різними поглядами на життя, внаслідок чого виникали постійні суперечки. На теперішній час шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, сторони спільно не проживають. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву, в якій просила суд розглянути справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності, заявлені вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них. В судовому засіданні було встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх, збереження шлюбу та примирення сторін не можливе, майнового спору у сторін не має, дитина після розірвання шлюбу буде мешкати разом з матір'ю. Судом також з'ясовано той факт, що позивачка має намір залишити прізвище "[PERSON]".

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

У лютому 2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON], в якому прохає стягнути аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від всіх видів заробітку відповідача. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач, посилалася на те, що вона із 20.10.2007 року по 21.11.2013 року перебувала з відповідачем у шлюбі. Сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відповідач сину не надає матеріальної допомоги, тому вона змушена звернутися до суду та прохає стягнути аліменти на утримання дитини. Позивач в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає положенню ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 20 жовтня 2007 року (а. с. 5), який розірвано 21 листопада 2013 року (а. с. 7). Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 206913 (а. с. 6). Згідно довідки № 529 виданої 20.02.2015 року виданої КП "Житлово-експлуатаційне підприємство № 53" Дніпропетровської міської ради, син [PERSON] дійсно проживає з позивачем (а. с. 8). Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя і матеріальне становище дитини та платника аліментів, інші обставини, які мають суттєве значення. Також суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на дитину в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з моменту звернення позивача до суду та до повноліття дитини, оскільки, відповідач будучи батьком дитини, зобов'язаний її матеріально утримувати та може надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду підлягає обовязковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved