Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

Позивач в інтересах своєї малолітньої дитини звернулась до суду з позовом до відповідачів про визнання права на обов'язкову частину у спадковому майні в порядку представлення. В судовому засіданні позивач [PERSON] як законний представник малолітньої дитини [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, пояснивши, що 20.05.2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] . Від зареєстрованого шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В свою чергу [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 3.02.2016 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частини спадкового майна як дружина померлого та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частини спадкового майна як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] померлого. [INFO] помер [PERSON] , батько померлого [INFO] [PERSON] . 21.01.2020 року [PERSON] як законний представник неповнолітнього [PERSON] звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини майна дідуся [PERSON] , яка належить її синові [PERSON] . Однак листом від 18.02.2020 року вказаного нотаріального органу їй було відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи [PERSON] є заповіт на іншу особу, що позбавляє позивача права на спадкування. Вважають таку відмову незаконною, що є порушенням вимог ст.1216-1218; 1223; 1235; 1241; 1266 ЦК України та права малолітнього онука на отримання частки в спадщині майна померлого дідуся [PERSON] . Тому просять визнати за малолітнім [PERSON] право на обов`язкову частину у спадковому майні [PERSON] в порядку представлення. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, пояснивши, що у своїй відповіді від 18.02.2020 року державний нотаріус Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Браславська О.Г. на законних підставах зазначила позивачу, що вона позбавлена права на спадкування майна померлого [PERSON] в інтересах її малолітньої дитини, оскільки в матеріалах справи є заповіт на іншу особу. При цьому позивач не оскаржує дії державного нотаріуса або нотаріального органу. Також визнання права за малолітнім сином позивача на обов`язкову частку в спадщині в порядку представлення не передбачено діючим законодавством, так як спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Крім того, зміна суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом, жодним чином не змінює родинних відносин між спадкодавцем і спадкоємцем за правом представлення, а тому спадкоємець за правом представлення не стане дитиною, батьком/матір`ю, вдовою/вдівцем спадкодавця, тобто тією особою, яка за певних ознак буде мати право на обов`язкову частину у спадщині. Тому все вказане є підставами для відмови у задоволенні позову в повному обсязі. Представник відповідача Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судові засідання не з`явився, про розгляд справи юридична особа була повідомлена належним чином, але у направленій заяві до суду просив розглянути справу у відсутність представника відповідача і винести рішення відповідно до чинного законодавства України (а.с.77; 103). 3-тя особа: служба у справах дітей Деснянської районної у м. Києві державної адміністрації у судові засідання також не з'явилась, про розгляд справи була повідомлена судом належним чином, але у направленому повідомленні до суду просила позов задовольнити, розглянути справу у відсутність представника 3-ї особи і винести рішення з урахуванням житлових інтересів малолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с.78). Заслухавши сторони, представників сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.41 Конституції України, ч.1, ст.321 ЦК України, ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась в 1997 році відповідно до Закону України від 17.07.1997 року №475-ВР „Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2; 4; 7; 11 Конвенції" право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих сторонами доказів по справі встановив наступні обставини та правовідносини. Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 20.05.2006 року [PERSON] , позивач по справі, уклала шлюб з [PERSON] , який був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №736 (а.с.9). Від зареєстрованого шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.10). В свою чергу [PERSON] був сином [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить ксерокопія свідоцтва про його народження (а.с.12). У відповідності до ч.1, ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть (а.с.11). Згідно ч.1, ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. За приписами ч.1, ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на його майно, яке складалась з 1/4 частини квартири [ADDRESS] , і належала на праві власності померлому, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 18.01.2001 року (а.с.105). 3.02.2016 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частини спадкового майна як дружина померлого [PERSON] та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частини спадкового майна як законний представник неповнолітнього сина [PERSON] померлого [PERSON] , які були видані державним нотаріусом П`ятнадцятою Київською державною нотаріальною конторою Демчик В.В. і зареєстровані у реєстрі за №1-115 та №1-117 відповідно (а.с.7-8). Вказані обставини не заперечувались в судовому засіданні учасниками справи, були документально підтверджені, тому не підлягають доказуванню в порядку ч.1, ст.82 ЦПК України. За змістом ч.1, ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Згідно ч.1, ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як роз`яснює п.п.2-3, п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року „Про судову практику у справах про спадкування" спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Як вбачається з копії спадкової справи №651/2019, розпочатою 1.11.2019 року Шістнадцятою Київської державною нотаріальною конторою (а.с.46-64), [INFO] помер [PERSON] , батько раніше померлого [INFO] [PERSON] , про що йдеться у свідоцтві про смерть серія [NUMBER] (а.с.48). 21.01.2020 року [PERSON] як законний представник малолітнього сина [PERSON] звернулась до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини майна дідуся [PERSON] , яка належить її синові [PERSON] (а.с.13; 59-60). Однак листом від 18.02.2020 року вказаного нотаріального органу їй було відмовлено, оскільки в матеріалах спадкової справи [PERSON] є заповіт на іншу особу, що позбавляє позивача права на спадкування (а.с.14; 61). Матеріали спадкової справи №651/2019 дійсно містять заповіт, посвідчений 26.05.2015 року об 11 годині 50 хвилин державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Браславською О.Г. і зареєстрований у реєстрі за №5-545, за змістом якого [PERSON] на випадок його смерті робить таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось і взагалі, все те, що буде йому належати на день його смерті і на що він буде мати право за законом, заповідає [PERSON] , [INFO] (а.с.49). Вказаний заповіт прочитаний заповідачем [PERSON] вголос і підписаний особисто, про що свідчить його напис у вказаному документі. Даний заповіт на день відкриття спадкової справи 1.11.2019 року є чинним, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) (а.с.37-38). Як зазначає ч.1, ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Відповідно до тієї ж спадкової справи 1.11.2019 року о 9-40 годин до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори звернувся з письмовою заявою [PERSON] про прийняття спадщини на майно померлого [INFO] його батька [PERSON] , повідомивши, що померлий склав на його ім`я заповіт, який охоплює все майно заповідача (а.ч.47). Як встановлено судом і не заперечувалось позивачем та її представником, на день розгляду даної цивільної справи вказаний заповіт є не скасованим, не анульованим, не визнаним недійсним, не оскарженим у судовому порядку. Аналізуючи докази, зібрані у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] заповідав все своє майно без виключення, яке буде належати йому на день смерті, своєму синові [PERSON] , який є єдиним спадкоємцем 1 черги на майно заповідача, і даний заповіт є не скасованим, не анульованим, не визнаним недійсним, не оскаржений у судовому порядку, тому малолітній внук [PERSON] не має права на обов`язкову частку у спадщині на майно померлого [INFO] свого діда [PERSON] , так як відсутні умови для отримання такого права, описані вище, а саме: відсутність заповіту, визнання заповіту недійсним, неприйняття спадщини або відмова від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. Крім того, визнання за малолітнім [PERSON] права на обов`язкову частку у спадщині в порядку представлення, як просить позивач у своєму позові і підтримала у судовому засіданні зі своїм представником, не передбачено законом, і суперечить вимозі ч.1, ст.1217 ЦК України, яка передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За таких обставин в задоволенні позову [PERSON] необхідно відмовити в повному обсязі.

Outcome: dismissed