Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

ТОВ „Веллфін" звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12.12.2016 року між ТОВ «Веллфін» та [PERSON] укладено договір позики № 104933 в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного між Позивачем та Відповідачем Договору позики, Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 1 201,00 грн. на умовах строковості,зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3. Договору позики встановлено, що позика надається строком на 30 днів.Відповідно до п. 1.4. дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається, датою укладення Договору позики між Позичальником і Позикодавцем. Позивачем в порядку встановленому п. 1.4 Договору позики на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1201,00 грн. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 10.01.2020 року має заборгованість 51843,55 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та судові витрати в розмірі 2102,00 грн. судового збору. Сторони у судове засідання не з`явилися. Представник позивача в позовній заяві просить справу розглядати за відсутності позивача , у заочному порядку , позовні вимоги підтримує в повному обсязі . Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час слухання справи повідомлена своєчасно та належним чином. Відзиву на позовну заяву та будь-яких клопотань до суду від відповідача не надходило. На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 12.12.2016 відповідач [PERSON] оформила Заяву для отримання позики. На підставі заповненої заяви між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та [PERSON] було укладено договір позики № 104933, в електронній формі. За умовами п. 1.1. укладеного Договору позики Позикодавець надає Позичальникові грошові кошти в сумі 1201,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою, зазначені у п.1.5. цього договору. Згідно п. 1.2 Позика надається Позичальнику виключно за допомогою Веб-сайту Позикодавця ( [INFO] ), за умовами ідентифікації Позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Пунктом 1.3. передбачено, що строк позики за цим Договором складає 30 днів, позика має бути повернута згідно Графіку розрахунків до 11.01.2017 року. Згідно довідки щодо заборгованості за Договором № 104933 від 12.12.2016 року вбачається, що загальна сума заборгованості Позичальника перед Позикодавцем за Договором позики та всіма нарахованими відсотками становить 51843,55 грн., з яких заборгованість за основною сумою позики складає - 1201,00 грн., заборгованість за відсотками згідно договору складає 25678,56 грн., заборгованість за простроченими відсотками згідно договору складає 24963,99 грн. Загальна кількість днів простроченої позики становить 1094 календарних днів. (а.с. 24) Пунктом 1.6. Договору позики встановлено , що невід`ємною частиною Договору є Правила надання грошових коштів у вигляді позики ТОВ «Веллфін» (а.с. 8-14). Відповідно до п. 4.8 Правил підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки. Відповідно до п. 6.10-6.12 Правил Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в Договорі позики на рахунок банківської платіжної карти зазначеної в Заяві. Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше 1 (одного) робочого дня з дати підписання Договору позики Сторонами. Датою укладання Договору позики між Товариством і Позичальником є дата перерахування суми позики на банківський рахунок. Згідно п. 1.4 Договору позики дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний Позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладання Договору позики між Позичальником і Позикодавцем. 18.05.2016 року між ТОВ «Веллфін» та ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» укладено договір ВП -180516-3 про організацію переказу грошових коштів. (а.с.25 -27). ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», є оператором послуг платіжної інфраструктури, яке уповноважене надавати окремі види послуг в платіжній системі та здійснювати операційні, інформаційні та інші технологічні функції щодо переказу коштів, та діяльність якого регулюється , зокрема нормами Закону України « Про платіжні системи та переказ коштів в Україні ». В позовній заяві зазначено , що «Позивачем в порядку встановленому п. 1.4. Договору позики через оператора послуг платіжної інфраструктури WayForPay на картковий рахунок Відповідача була перерахована сума позики, що зазначена в Договорі позики, що підтверджується повідомленням від року ТОВ «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає ТОВ «Веллфін» технічну можливість для проведення операцій , по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів згідно Договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016 року». Однак доказів на підтвердження факту отримання [PERSON] грошових коштів у вигляді позики від ТОВ «ВЕЛЛФІН» суду не надано, повідомлення ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ» в матеріалах справи відсутнє, що підтверджується актом про виявлені недоліки Заводського районного суду м.Запоріжжя від 14.01.2020 року, який двічі направлявся на адресу позивача та залишився поза увагою позивача ТОВ «Веллфін»( а.с. 30, 42, 46,47) та отримані позивачем (а.с. 48,49). Крім того , в наданому позивачем графіку розрахунків(а.с. 23 оборот ), не зазначено суми, які позивач просить стягнути з відповідача, з якого можна зробити висновок про спосіб визначення заборгованості, в якому мали б бути відображені відомості щодо розміру залишку непогашеного кредиту, розміру відсоткової ставки, порядку нарахованих відсотків, та прострочених відсотків. З Довідки щодо заборгованості за Договором № 104933 від 12.12.2016 року ( а.с.24) також не зрозуміло яким способом здійснено розрахунок заборгованості [PERSON] . Нормою ст.1046 ЦК України визначено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За положенням ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 № 22 під час здійснення розрахунків можуть застосовуватись розрахункові документи на паперових носіях та в електронному вигляді, а саме: меморіальний ордер; платіжне доручення; платіжна вимога-доручення; платіжна вимога; розрахунковий чек; інкасове доручення (розпорядження). Розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів та їх реєстрів заповнюються згідно з вимогами, зазначеними в указівках щодо заповнення реквізитів розрахункових документів та їх реєстрів та відповідних главах цієї Інструкції. У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ „Веллфін" не обґрунтовані та не доведені, не засновані на законі, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі. Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦПК України відсутні правові підстави для стягнення судових витрат з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed