Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів з 1/4 частини до 1/8 частини його заробітку на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій вказала, що з позовними вимогами не згодна, та пояснила, що позивач [PERSON] має борг по виплаті аліментів на утримання їх сина, до того ж вона не працює оскільки їй встановлена друга група інвалідності у зв'язку із захворюванням, сама утримувати дитину вона не в змозі. Фіксація судового засідання за допомогою технічних засобів, згідно ст.197 ЦПК України не здійснюється. Суд встановив, що за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2010 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку.( а.с.7). Крім того, за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.02.2013 року та від 27.02.2013 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини та [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів доходів.( а.с. 8, 10). Відповідно до ст.ст.10, 11, 60, 61, ч. 1, 213, 308 ЦПК України суд вирішує цивільний спір на засадах змагальності та диспозитивності в межах заявлених позивачем позовних вимог із зазначенням фактичних та правових підстав та на підставі наданих сторонами належних і допустимих доказів. Кожна сторона доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Судове рішення повинне бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до ст.ст. 180, 181, ч. 3; ст.182, ст. 183, ч.1; ст. 192, ч. 1 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Якщо один із батьків ухиляється від виконання свого обов'язку, то за рішенням суду можуть бути стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини з того з батьків, який ухиляється, на користь того з батьків, на утриманні якого перебуває дитина. При вирішенні спору про стягнення аліментів на утримання дитини суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, доньки, сина, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти стягуються, як правило, у частці від доходу матері, батька. Розмір частки визначається судом. Відповідно до положень Закону України „Про Державний бюджет України на 2013 рік" визначено з 01 січня 2013 року прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років в розмірі 1210 гривень на місяць. Тому, 30 відсотків цього прожиткового мінімуму складає 1210х30%=363 гривень. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 75, ч.ч. 1, 2, 4 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України „Про виконавче провадження" розмір відрахувань із заробітку боржника по стягуваних аліментах не може перевищувати 50% заробітку щомісячно. Суд встановив, що за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 03.08.2010 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь відповідачки [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку.( а.с.7). Крім того, за рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 26.02.2013 року та від 27.02.2013 року з нього утримуються аліменти на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини та [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів доходів.( а.с. 8, 10). Ці обставини фактично визнаються сторонами. 07 листопада 2013 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про зменшення розміру стягуваних аліментів на користь стягувача [PERSON] на утримання дитини - [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку до 1/8 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, так як він сплачує аліменти в розмірі 75% заробітку щомісячно. Щодо зменшення розміру стягуваних аліментів на утримання чи про звільнення від сплати аліментів на її утримання на користь [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини та [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини від усіх видів доходів позивач суду таких вимог не заявив. Позивач та платник аліментів [PERSON] є батьком трьох неповнолітніх дітей від різних дружин. Його середньомісячний дохід за останні 10 місяців складає 11 953 гривень, загальна сума доходу за період з 01.01.2013 року по 31.10.2013 року становить 5 694,50, сума сплачених аліментів за вказаний період становить 6 258,50 гривень (а.с. 12). Таким чином, сума відрахувань складає 52,63 відсотка, а не 75 відсотків, як зазначав позивач. Відповідно до ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати не може перевищувати п'ятдесят відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі в разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати в разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань з заробітної плати не може перевищувати сімдесяти відсотків. Враховуючи викладене, не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що на підставі виконавчих документів 70 % із заробітної плати позивача утримується на сплату аліментів, оскільки це спростовується довідкою про доходи (а.с. 12) , а також ч. 4 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що зазначене обмеження не поширюється на стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. Відповідач, хворіє і потребує лікування є інвалідом другої групи за загальним захворюванням. З урахуванням, доходу платника та стану здоров'я стягувача аліментів, інших істотних обставин суд не знаходить підстав для зменшення розміру аліментів стосовно однієї дитини.. При цих обставинах суд вважає, що з урахуванням стягуваних аліментів на утримання кожного із неповнолітніх дітей при винесенні рішення на стягнення аліментів саме в такому розмірі відповідач не заперечував, а отже підстав для зменшення аліментів лише на одну дитину не має (а.с. 8). Це з урахуванням обов'язку матерів по утриманню неповнолітніх дітей не поставить кожного із дітей в гірше становище один відносно іншого. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази, матеріальне становище сторін, суд вважає, що позов позивача не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed