Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

У листопаді 2019 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 07 грудня 2012 року, Виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 33. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувають у шлюбі з 07 грудня 2012 року. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу є різні характери та погляди на життя, неодноразове виникнення непорозумінь, які переростали у сварки. Погляди на виховання дитини відповідача позивачка вважає неприйнятними. Непорозуміння в сім`ї призвели до повного погіршення стосунків подружжя, а отже, позивач вважає, що збереження сім`ї неможливо і суперечить їх інтересам, а тому примирення між сторонами також неможливо. На підставі викладеного, [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.01.2020 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цивільній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 28.07.2020 року проведено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 02.12.2020 року у задоволенні заяви відповідача [PERSON] про надання часу для примирення подружжя відмовлено. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву на позовну заяву не подав, при цьому до суду надсив клопотання про відкладення розгляду справи та заперечення проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 грудня 2012 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Лютізької сільської ради Вишгородського району Київської області, актовий запис № 33. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають сина - [PERSON] , [INFO] , в свідоцтві про народження дитини сторони записані її батьками. З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Порядок припинення шлюбу врегульовано главою 11 СК України. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Згідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок`в ч. 1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя. Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28.01.2003 року, заява N 44647/98). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Таким чином, суд вважає, що позов обґрунтований, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у сумі 704,80 гривень.

Outcome: approved