Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

03 липня 2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить позбавити відповідача батьківських прав щодо її малолітнього сина - [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її син [PERSON] та відповідач [PERSON], з початку 2009 року проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син [PERSON], онук позивача. 16 квітня 2010 року вони зареєстрували свій шлюб. Майже відразу після цього Відповідачка залишила дитину на батька і виїхала в інший населений пункт. Весь цей час син з онуком проживали разом зі нею. [INFO] її син [PERSON] помер і з того часу вона самостійно виховує та утримує свого онука. Відповідачка з ними не проживає та не підтримує ніяких стосунків з дитиною травня 2010 року. Жодної матеріальної допомоги на утримання сина вона не надає та ухиляється від виконання своїх обов'язків по його вихованню, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров'я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку до самостійного життя, зокрема - не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, не спілкується з сином. Для визначення статусу дитини та можливого вирішення питання щодо встановлення опіки для захисту прав та інтересів онука, позивач звернулась до суду із цим позовом. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали. [PERSON] пояснила, що відповідач залишила свого сина на виховання її чоловіка та сина позивачки [PERSON]. Дитина була залишена у двомісячному віці. З того часу відповідач сина не відвідувала, його долею не цікавилася, не займалася його вихованням та утриманням. В лютому 2017 року її син - [PERSON] помер. Онук проживає та виховується нею майже з народження (двомісячного віку), вона створила для хлопчика всі належні умови для проживання, росту, навчання та розвитку. Відповідач турботи про сина не проявляє, тому просить про позбавлення її батьківських прав. Вказує, що даний позов подала для визначення статусу дитини та можливості в подальшому вирішення питання про встановлення над ним опіки нею як рідною бабусею, яка виховує його з народження, та що надасть їй можність представляти права та інтереси свого онука. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні 22 вересня 2017 року позовні вимоги не визнала та пояснила, що проживала із своїм чоловіком [PERSON] в будинку його матері в м.Баштанка. У стані алкогольного сп'яніння чоловік наносив їй тілесні ушкодження. В травні 2010 року, через побиття чоловіком та погрозу її життю, вона була змушена забрати старшу дитину та вночі покинути будинок позивачки. При цьому в її адресу були висловлені погрози з боку чоловіка та його матері - позивача у разі повернення до їх будинку. В подальшому в судові засіданні відповідача не з'являлась. Поштову кореспонденцію від суду не отримувала, на телефонні дзвінки за залишеним нею номером не відповідала. Враховуючи, що позивач належним чином повідомлялась про час та місце судового розгляду як за місцем реєстрації ([ADDRESS]) так і за зазначеною нею адресою проживання ([ADDRESS]), що підтверджується даними зворотніх поштових повідомлень, що відповідач як сторона у справі з розумним інтервалом не цікавилась ходом судового розгляду, що не отримувала поштову кореспонденцію, внаслідок чого судові повістки було повернуто до суду за закінченням терміну зберігання, та що свідчить про зловживання відповідачкою, наданими стороні процесуальними правами, суд вважав можливим розгляд справи за її відсутності. Представник служби у справах дітей Вітовської РДА вважала, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її сина [PERSON] відповідає інтересам хлопчика. Вказувала, що мати до їх служби з приводу вирішення питання про її участь у вихованні дитини чи повернення до неї не зверталася, долею хлопчика не цікавилась, та що свідчить про її усунення від виконання батьківських обов'язків. Третя особа - орган опіки та піклування Баштанської РДА свого представника до суду не направила, згідно адресованої суду заяви, просила справу розглянути за відсутності їх представника. Зі змісту досліджених письмових доказів суд встановив, що відповідач [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 15). Батько хлопчика - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 15-16). Позивач [PERSON] є бабусею хлопчику по лінії батька (а.с. 17). Хлопчик з народження проживав у будинку його бабусі - позивачки [PERSON] разом із своїми батьками, а з двох місяців - лише з батьком (а.с. 42). За даними акту обстеження матеріально-побутових умов від 17.05.2017 року, в будинку позивача у її онука - [PERSON], [INFO], є своя кімната, облаштована всім необхідним для нормального розвитку, росту та навчання дитини (а.с. 43). Хлопчик проживає із бабусею та тіткою [PERSON] Стосунки у родині доброзичливі (а.с. 43). За даними лікарського висновку від 14.11.2017 року, хлопчик є здоровим та його догляд за станом здоров'я і розвитку здійснює бабуся [PERSON] Згідно відомостей Баштанської ЗОШ від 14.11.2017 року, [PERSON] є учнем даного навчального закладу. Допомогою у навчанні та долею хлопчика опікується бабуся [PERSON], відвідує батьківські збори, цікавиться успіхами дитини. Мати навчанням та вихованням сина не цікавиться. Миколаївська міська рада у своєму висновку від 12 червня 2017 року прийшла висновку щодо доцільності позбавлення [PERSON] її батьківських прав щодо сина [PERSON] (а.с. 7). Окрім того суду надано нотаріально посвідчену заяву самої [PERSON], зі змісту якої остання не заперечує проти позбавлення її батьківських прав (а.с. 5). Заява датована 20 квітня 2017 року. Згідно роз'яснень Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Судом також дотримано вимоги щодо з'ясування думки неповнолітнього [PERSON], який за віком і, з огляду на надані ним пояснення, зрілістю поглядів може надати пояснення з приводу заявлених вимог, що стосуються питань його долі та життя. Так, неповнолітній [PERSON] в судовому засіданні бажав залишитись проживати із бабусею [PERSON] Свою мати він не знає, з нею ніколи не спілкувався, проживати із нею не бажає. Пояснення дитини відповідають встановленим обставинам справи. Його поглядам надана оцінка з урахуванням його віку та зрілістю. Враховуючи викладене, з пояснень учасників справи, неповнолітнього [PERSON], та досліджених письмових доказів, суд дійшов висновку, що вищевказані обставини свідчать про ухилення відповідачки [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню свого малолітнього сина - [PERSON], [INFO], ухилення від обов'язків щодо створення для дитини належних умов для проживання, здорового розвитку та навчання, прийняття участі у його утриманні, в тому числі з віку коли дитина була повністю безпорадна за віком (немовлям), що відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України, є підставою для позбавлення її батьківських прав, та що таке рішення відповідає інтересам дитини. Пояснення відповідачки, надані в судовому засіданні у вересні 2017 року стосовно підстав, з яких вона не приймала участь у вихованні сина, а саме: через перешкоди з боку батька хлопчика та позивачки, то доказів щодо цього суду надано не було. Сама відповідачка пояснювала, що ані до соціальних служб, ані до суду за захистом своїх батьківських прав не зверталась, питання про її участь у вихованні дитини, визначення його місця проживання із нею чи повернення його до неї після смерті батька хлопчика, не порушувала. Підстави складання нею нотаріально посвідченої заяви про надання згоди з позбавлення її батьківських прав не пояснила. Також не послалася на те, яким чином здійснюватиме дії з адаптації дитини до проживання із нею, та створення для нього сприятливих умов для гармонійного проживання дитини у новій родині, адже хлопчик майже від народження із матір'ю не проживав та її не знає. В подальшому в судові засідання не прибула, своїх батьківських прав та інтересів не відстоювала, з чого суд дійшов висновку, що надані нею пояснення щодо підстав не проживання із сином, надані нею з метою виправдання ухилення від виконя батьківських обов'язків. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, то за встановлених в ході судового розгляду обставин, а саме ухилення відповідачки від виконання обов'язків щодо матеріального утримання дитини, та враховуючи положення ст.ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] аліменти в розмірі 1/ 4 частини усіх видів її заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання [PERSON], [INFO] до його повноліття. До вирішення питання щодо становлення опіки над дитиною, суд вважає необхідним передати малолітнього [PERSON] під контроль органу опіки та піклування Баштанської РДА. На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір", на користь держави з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в сумі 640 грн. за вимогою про стягнення аліментів, а за вимогою про позбавлення батьківських прав - на користь позивачки [PERSON]

Outcome: approved