Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

06.05.2020 АТ КБ «Приватбанк» звернулось до Макарівського районного суду Київської області з позовом про стягнення [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 19.06.2020 справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до [PERSON] передано за підсудністю до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 16.02.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 8600.00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконала і з неї необхідно стягнути 7716,20 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3103,85 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК, 10718,83 грн. пеня, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1076,94 грн. штраф (процентна складова). Ухвалою суду від 25.08.2020 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. У визначений судом строк відповідач відзиву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не надав. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 16.02.2011 року відповідач [PERSON] заповнила та підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку згідно якої отримала кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.34). З розрахунку заборгованості [PERSON] видно, що станом на 23.03.2020 у відповідача виникла заборгованість в розмірі 23115,82 грн., з яких: 7716,20 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3103,85 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК, 10718,83 грн. пеня, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг, з яких: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1076,94 грн. штраф (процентна складова). (а.с.7-19) Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач зверталася до позивача за отриманням кредитних коштів, що доводиться її заявою від 16.02.2011. Також, як встановлено судом з розрахунку заборгованості за кредитом відповідача, сума коштів, які використано позичальником в межах кредитного ліміту станом на 23.03.2020 складає 7716,20 грн. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом у сумі 7716,20 грн., який необхідно стягнути на користь позивача. Разом з тим, вирішуючи питання в іншій частині позовних вимог, суд виходив з наступного. Відсотки за кредитом, пеня та штраф є договірними умовами згідно положень ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання Як видно з довідки про умови кредитування від 25.02.2011, яка підписана відповідачем, [PERSON] , була ознайомлена з інформацією про кредитні умови, в тому числі про нарахування пені у разі несвоєчасного погашення заборгованості та штрафів при порушенні строків платежів. Зокрема встановлено пеню на рівні 1% від суми боргу (а.с.25). Згідно з розрахунку заборгованості [PERSON] видно, що станом на 23.03.2020 у відповідача виникла заборгованість за пенею у розмірі 10718,83 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Щодо позовних вимог позивача про стягнення штрафу (фіксована частина) - 500,00 грн. та штрафу (відсоткова складова) 1076,94 грн., то суд відзначає, що у задоволенні таких вимог слід відмовити виходячи із наступного. Як зазначено у ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Однак,\~суд відзначає,\~що одночасне стягнення пені та штрафу за одне й те саме правопорушення суперечить ст.61 Конституції України. При тому на думку суду, штраф та пеня за даним позовом, позивач просить стягнути за одне і те саме порушення - невиконання грошового зобов`язання. Розглядаючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача відсотків на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, суд вважає, що у задоволенні таких необхідно відмовити з огляду на таке. Відповідно до правового аналізу Великої Палати Верховного суду України - право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Як видно з довідки про умови кредитування від 25.02.2011 (а.с.35), розмір відсотків за користування кредитом встановлено на рівні 10% річних, а як видно з розрахунку заборгованості (а.с.7-19) відсотки за користування кредитом нараховані по 23.03.2020. Отже, позивач у даних, конкретних обставинах справи, має право на нарахування та стягнення відсотків, які передбачені договором, а не таких, які передбачені ст.625 ЦК України. Тому у задоволенні таких вимог, суд відмовляє. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в частині суми основного боргу 7716,20 грн., та пені 10718,83 грн., а всього 18435,03 грн. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1676,36 грн.

Outcome: partial