Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

У червні 2021 року представник КС " Союз-Дніпро " звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] заборгованість за Договором споживчого кредиту № 2025/19 від 12 грудня 2019 року в сумі 39965,42 грн, а також судові витрати в сумі 2270,00 грн. Позов обґрунтовано тим, що 12 грудня 2019 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено кредитним договір № 2025/19. Згідно умов зазначеного договору [PERSON] отримав від позивача кредитні кошти в сумі 13000,00 грн строком на до 11 грудня 2020 року. В якості забезпечення виконання зобов`язань між сторонами кредитного договору та відповідачем-2 було укладено договір поруки № 2025/19 від 12 грудня 2019 року. Зобов`язання за кредитним договором не були виконані, у зв`язку з чим, станом на 20 травня 2021 року сума заборгованості склала 39965,42 грн, з яких: 13000,00 грн - залишок кредиту; 26965,42 грн - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. Ухвалою суду від 25 червня 2021 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в прохальній частині позовної заяви просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, відзиву на позов та інших заяв до суду не подали. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 12 грудня 2019 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачем [PERSON] було укладено Договір споживчого кредиту № 2025/19, за умовами якого [PERSON] отримав у кредит грошові кошти в сумі 13000,00 грн строком на 12 місяців з 12 грудня 2019 року по 11 грудня 2020 року. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. 12 грудня 2019 року в забезпечення виконання зобов`язання позичальника по поверненню кредиту між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та відповідачами було укладено Договір поруки № 2025/19 (а.с.7). У п.1.1 Договору поруки зазначено - сторони договору встановлюють, що Поручитель добровільно бере на себе обов`язки перед Кредитодавцем відповідати по зобов`язанням Позичальника, котрі виникають з умов кредитного договору № 2025/19 від 12 грудня 2019 року, в повному обсязі цих зобов`язань на суму основного боргу та інших зобов`язань Позичальника (штрафів, пеней та ін.). Згідно з ч.1 ст.543 ЦК України, у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Зі змісту наведеної норми випливає, що порука є угодою щодо прийняття перед третьою особою на себе обов`язку поручитися перед кредитором за виконання боржником свого зобов`язання та нести відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язання боржником шляхом відшкодування у грошовій формі того, що не було виконане боржником. Відповідно до вимог ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, порука є способом забезпечення виконання зобов`язання; договір поруки не створює обов`язків для будь-яких інших осіб, крім сторін за договором; в договорі поруки кредитор наділений лише правами, а поручитель - обов`язками; у разі невиконання боржником основного зобов`язання, забезпеченого порукою, поручитель зобов`язується виконати борг боржника замість останнього; обов`язок поручителя полягає не лише у виконанні обов`язку замість боржника, а у відшкодуванні збитків, завданих невиконанням обов`язку боржником. Як передбачено ст.629 ЦК України,договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. У зв`язку із порушенням відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань, за кредитним договором виникла заборгованість у сумі 39965,42 грн, що складається з: 13000,00 грн - залишок кредиту; 26965,42 грн - проценти, нараховані за користування кредитом з урахуванням прострочення платежів. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому їх слід задовольнити. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved