Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

У серпні 2014 року до суду із позовом про стягнення заборгованості звернувся Банк. Свої вимоги обґрунтував тим, що 8 жовтня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (далі - Угода), відповідно до якою відповідач отримала кредит у розмірі 25 815 гривень 77 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Банк свої зобов'язання виконав у повному обсязі, [PERSON] не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості по кредиту, відсоткам та іншими витратами. У зв'язку із цим станом на 10 червня 2014 утворилась заборгованість у розмірі 34 673 гривні 61 коп., що складається із 19 303 гривень 61 коп. - заборгованість за кредитом, 2 943 гривні 78 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 12 426 гривень 68 коп. - залишок за несплаченим штрафом. Тому Банк просив стягнути вищевказану заборгованість з [PERSON] Представник позивача до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. До суду надіслав заяву, у якій просив справу розглядати за відсутності представника позивача. Також зазначав, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач позов визнала у частині стягнення заборгованості у розмірі 19 303 гривні 15 коп. - заборгованості за кредитом та 2 943 гривні 78 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом. У частині стягнення з неї штрафу і розмірі 12 426 гривень 68 коп. - заперечувала, оскільки вважала його розмір завищеним та несправедливим. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторонни (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно до ст. 530 ЦК, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з ч. 1 ст.1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 08 жовтня 2012 року між Банком та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт (далі - Угода) (а.с. 6). Відповідно до розрахунку (а.с. 4) станом на 10 червня 2014 року заборгованість [PERSON] за вказаною Угодою становить 34 673 гривні 61 коп., з яких 19 303 гривні 15 коп. - заборгованість за кредитом та 2 943 гривні 78 коп. - заборгованість за процентами - визнаються відповідачем у повному обсязі і нею не оспорюються. Посилання відповідача на неправомірність нарахування їй штрафу у розмірі 12 426 гривень 68 коп. не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки судом була досліджена Угода, підписана сторонами, в якій у п. 2.2 зазначається, що позичальник сплачує Банку штраф у розмірі 12 426 гривень 68 коп. (а.с. 6). Аналізуючи здобуті і досліджені у ході судового розгляду докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Відповідно до вимог ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1 % ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати. За правилами ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач при подачі позову сплатив судовий збір в сумі 356 (триста п'ятдесят шість) гривень 81 коп. (а.с. 1) при ціні позову 34 673 гривні 61 коп. Таким чином суд визначає, що відповідачеві належить сплатити Банку 346 (триста сорок шість) гривень 73 коп. на відшкодування понесених ним судових витрат. На підставі ст. ст. 526, 530, 548, 1054 ЦК України,

Outcome: approved