Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-04 00:00:00

04 березня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на ї користь аліменти на утримання дитини [PERSON] [INFO] , врозмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімумум для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення з позовом до суду до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування позову посилається на те, що на час подачі позову у них з відповідачем вже фактично припинені шлюбні відносини, ід яких мають неповнолітнього сина [PERSON] .Домовленості щодо способу утримання джитини в добровільному порядку з відповідачем не досягнуто. Дитина залишилася проживати з матір`ю, перебуває на її утриманні, відповідач офіційно не працевлаштований. Тому вимушена звернутися до суду з цим позовом. Зазначає, що рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить прожитковий мінімуму для дитини відповідного віку. В травні 2021 року відповідачем надано відзив на позов, вякому він просить відмовити у задволенні позову в повному обсязі. В обгрунтування своїх заперечень посилається на те, що шлюбні відносини фактично припинені не з липня 2020 року, як стверджує в позовній заяві позивачка, а з листопада 2020 року. Після цього він продовжує системаично утримувати сина, зараховуючи на картку позивачки по 1500 грн щомісячно. Отже позивачка не мала права звертатися до суду, оскільки її право не порушено, вона не потребує судового захисту своїх прав, тобто фактично позивакча хоче додатково навантажити роботою суд та стягнути з нього судові витрати. Також зазаначає,що на його утриманні перебуває донька від першого шлюбу, [PERSON] , [INFO] , проте цей факт позивачка від суду приховала, намагаючись отримати більшу суму аліментів. Ухвалю суду від 10.03.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у вказаній справі та ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Протокольною ухвалою суду від 02 липня 2021 року відмовлено у задволенні клопотання позиваач та представника відповідача щодо допиту свідків, які можуть підтвердити момент припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами в 2020 році - оскільки таке не відноситься до премету доказування в межах даних заявлених позовних вимог, а також відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача щодо долучення до матеріалів справи фотокарток спільного побуту та спільного відпочинку сторін за 2020 рік. В судовому засіданні позивачка підтримала позов з виклдаених підстав, просила про його задволення. Зазначила, що хоче отримувати аліменти своєчасно та у встановленому законодавством розмірі, а не за власним розсудом відповідача. Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задволенні позову з виклдаених у відзиві підстав. Зауважив, що на утриманні відповідача перебуває ще дитина неповнолтіня від першого шлюбу, отже розмір аліментів в будь-якому разі не може бути більшим за 1/6 частину від усіх видів його заробітку. Вислухавши пояснення позивачки та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами, сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , який на час озгляду справи проживає разом з позивачкою. Матеріалами справи підтверджується,що відповідач є батьком також неповнолтіньої дитини [PERSON] , [INFO] , на утримання якої він за період з листопада 2020 року щомісячно сплачує по 1500 грн . Відповідачем надано квитанції про банківськи переводи на підтвердження, що він з-а період з литопада 2020 по червень 2021 року щомісячно перераховує кошти у розмірі 1500 грн на рахунок позивачки з призначенням платежу " аліменти", що повністю визнанал в судовому засіданні позивачка. Також за вказаний період відповідач у такій же сумі здійснює переводи грошові на рахунок [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рекомендований розмір аліментів на одну дитину складає розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачкою обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації такого обов`язку не досягнуто, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Згідно положень частини третьої статті 181 СК України, спосіб стягнення коштів на утримання дитини визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина. Враховуючи положення статей 181, 182, 184 СК України, суд перш за все приймає до уваги інтереси дитини, яка має право на достатній рівень матеріального забезпечення , натомість відповідач взагалі не надав суду жодних доказів на підтвердження свого матеріального становища, навіть не посилався на розмір свого доходу. При цьому предстанвик відповдіача зазначив, що у разі задволення позову та стягнення з [PERSON] , аліментів у частці від доходу- державний виконавець буде визначати суму аліментів, виходячи від середньостатитстичної заробітної плати по регіону, а за його підрахунками це і буде складати приблизно 1500 грн на місяць. Таке свідчить, щзо відповідач самостійно на власний розсуд визначив, яку йому слі сплачувати мінімальну суму на утримання дитини, проте належних доказів того, що у нього немає можливості сплачувати аліменти у заявленому [PERSON] розмірі - відповідачем не надано. Так, згідно даних Головного управління статистики у Миколаївській області середня зарплата штатних працівників у Миколаївському регіоні за перше півріччя 2021 року становить приблизно 12 834 грн. Згідно Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: для дітей віком від 6 до 18 років у розмірі з 01 липня 2021 року становить 2510 грн. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а запропонований відповідачем розмір аліментів для сплати у розмірі 1 500,00 грн є недостатнім для утримання сина сторін, який проживає разом із матір`ю. Стаття 15 Цивільного кодексу закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до чч.1, 2 ст.27 конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч.3 ст.12 Цивільного процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи й на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, установлених цим кодексом. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги й заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи й підлягають установленню при ухваленні судового рішення (чч.1, 2 ст.77 ЦПК). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК обставини справи, які, за законом, мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі ст.80 ЦПК достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. У ч.1 ст.89 ЦПК визначено: суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. За загальним правилом, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України. Вимога про стягнення аліментів на дитину може бути подана до суду протягом усього строку існування права на утримання, тобто до досягнення дитиною повноліття. За загальним правилом аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня подання позову на майбутнє. Відповідач [PERSON] не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища. Той факт, він сплачує на утримання неповнолітньої доньки по 1500 грн на місяць не є достатньою підставою для відхиленн від рекомендованого розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліттяі іншу дитину, батьком якої він є. Суд звертає увагу на те, що перебування на утриманні відповідача ще однієї дитини не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. На думку суду, закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, установивши, що відповідач є працездатною та здоровою особою, зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає , що вимоги позову є обгрунтованими та підлягають до задоволення. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити , що оскільки відповідачем надано належні докази сплати позивачці аліментів на утримання сина з березня 2021 року по 1500 грн щомісячно, що визнала в судовому засіданні позивачка, цю суму слід вирахувати з розміру аліментів, що підлягають до стягнення з відповідача за вказаний період. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial