Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

МПП «Прип»ять» звернулось до суду з позовною заявою про скасування розпорядження міського голови та визнання недійсним свідоцтва про право власності. В позовній заяві вказує, що МПП фірма «Прип'ять» на підставі договору купівлі-продажу від 02.10.2000, укладеного з ЗАТ «Авангард» (правонаступник на сьогоднішній день ТзОВ «Компанія Авангард»), набуло право власності на цілісний майновий гаражний комплекс за адресою: [ADDRESS] У пункті 1 договору сторони домовились, що «Продавець (в особі представника) продав, а Покупець (в особі представника) купив належну ЗАТ "Авангард" будівлю гаражного комплексу [ADDRESS], що складається із 70 гаражних боксів на підставі свідоцтва про право власності від 29 грудня 1998 року, записаного в реєстрову книгу № 3 за № 44-278 Рівненського міського бюро технічної інвентаризації. Представник продавця гарантував, що цілісний майновий гаражний комплекс до моменту укладення цього договору нікому не відчужений, під забороною (арештом), а також заставою, в тому числі податковою, не перебуває, як внесок до статутного фонду інших юридичних осіб не внесений, а також прав третіх осіб як в межах так і за межами України, не має. Рівненське міське бюро технічної інвентаризації по цьому договору купівлі - продажу від 02.10.2000 р. зареєструвало на праві приватної власності за Малим приватним підприємством фірмою «Прип'ять» будівлю гаражного комплексу, про що здійснило запис в книзі №3 за реєстровим №44-278 від 28.11.2000р. Так як за договором купівлі - продажу продавець продав належну йому будівлю на підставі свідоцтва на право власності від 29.12.1998р. без будь-яких застережень, щодо виключення якоїсь частки у ній, то до продавця перейшло право власності на те саме майно, яке вказане у свідоцтві на право власності, тобто на всі гаражні бокси без виключення. Крім того, МБТІ був виготовлений технічний паспорт на зазначену будівлю, у якому зазначена її загальна площа, частини будови, її характеристика. У справі за позовом [PERSON] до МПП фірми «Прип'ять» , ЗАТ «Авангард», КП РМБТІ, міського голови про визначення часток у праві спільної власності на будівлю гаражного комплексу та виділення їх в натурі МПП фірма «Прип'ять» довідалась, що на частину належного їй майна, а саме на гараж-стоянку №7 у цілісному майновому комплексі по вул. Млинівській,41а, на підставі розпорядження міського голови від 31.05.2010 №486-р та довідки ЗАТ «Авангард» від 12.02.2010 р. КП РМБТІ видано свідоцтво на право власності від 02.06.2010 р. на ім'я [PERSON].Вважають, що вищевказані документи порушують право власності МПП фірми «Прип'ять» як єдиного власника цілісного майнового гаражного комплексу, право якого підтверджується низкою документів та доведено у судах України. Представник відповідача міського голови в судове засідання не з»явився. З наданих письмових запереченнях заперечує проти задоволення з огляду на наступне. Розпорядження міського голови № 486-р від 31.05.2010 року прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова видає розпорядження у межах своїх повноважень. Відповідно до п. 10 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів міських рад належить облік та реєстрація відповідно до закону об'єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.Відповідно до ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управлінням та міським головою в межах повноважень, наданих цим Законом, виконавчим органам міських рад. Рішенням Рівненської міської ради від 10 липня 1997 року № 219 розмежовано ці повноваження. Відповідно до п. 10 IV розділу додатку № 1 вказаного рішення до повноважень міського голови входить облік та реєстрація нерухомого майна не залежно від форми власності.Міський голова приймав оспорюване розпорядження на підставі ч. 8.1 «Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме, майно», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002 року №? [NUMBER]/5, яке діяло на час прийняття вказаного розпорядження. Оскільки, громадянином [PERSON] було надано документи, перелік яких зазначений у висновку про можливість оформлення права власності на гараж [NUMBER], виданий комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації», тому міським головою прийнято оспорюване розпорядження в межах чинного на той час законодавства. В поданих письмових запереченнях представник відповідача [PERSON] просить відмовити у задоволенні позовних вимог, зв»язку з тим,що право власності на гараж [PERSON] набуте на підставі договору про його пайову участь у будівництві гаражного комплексу, виникла внаслідок передачі гаража за актом приймання у 1998 році. Розпорядженням міського голови у 2010 році лише виправлена технічна помилка, яка стосувалась у його номері. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили суд визнати протиправним та скасувати розпорядження міського голови № 486-р від 31.05.2010 року; визнати недійсним свідоцтво про право власності від 02.06.2010 року на гараж [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] виданого на ім'я [PERSON], зареєстрованого комунальним підприємством «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації».Крім того, в судовому засіданні просять суд винести окрему ухвалу на посадових осіб КП «Рівненське МБТІ» ,у зв»язку наданням недостовірної інформації. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог та повністю підтримав надані свої письмові заперечення. Представник відповідача Комунального підприємства «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»в судовому засіданні позовні вимоги позивача заперечив повністю та вказав, що КП «Рівненське міське бюро технічної інвентаризації»при видачі свідоцтва про право власності на ім»я [PERSON]на гараж [ADDRESS] діяло правомірно. Дані питання неодноразово були предметом розгляду в судовому порядку. Вислухавши пояснення представників позивача, представників відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного. Судом встановлено,що 18 червня 1996 року між МКП «Авангард» та [PERSON] укладено договір № 6-1-45 про пайове будівництво гаражного комплексу на 70 гаражів по [ADDRESS] Відповідно до п.1.3 умов зазначеного договору виконавець по закінченню будівництва гаражного комплексу передає замовнику у повну власність бокс №7. Розпорядженням міського голови № 2087-р від 28.10.1998 року затверджено акт державної технічної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництва гаражів на 70 індивідуальних автомашин по [ADDRESS] Як встановлено в судовому засіданні та не заперечуються учасниками процесу ,в 1998 році вказаний гараж переданий [PERSON] Крім того, з оглянутих в судовому засіданні матеріалів справ вбачається, що розпорядженням міського голови від 29.11.2000 року за № 2653-р було вирішено оформити право власності за [PERSON] право приватної власності на гараж [NUMBER] ЗАТ «Авангард» за адресою: [ADDRESS] Відповідно до п.4 вказаного розпорядження міському бюро технічної інвентаризації провести та видати свідоцтва про право приватної власності. На підставі розпорядження від 29.11.2000 року за № 2653-р Рівненським міським бюро технічної інвентаризації [PERSON] видано свідоцтво про право власності та записано в реєстрову книгу № 8 за реєстровим №8-908 01 грудня 2000 року. Вищезазначене розпорядження міського голови від 29.11.2000 року за № 2653-р не було визнано недійсним та є чинним. Суд приймає до уваги пояснення представника відповідача [PERSON], що у зв»язку з допущеною помилкою у номері гаража за адресою: [ADDRESS] [PERSON] звернувся в органи місцевого самоврядування з проханням внести зміни в розпорядження міського голови № 2653-р від 29.11.2000 року вказавши номер оформленого гаражу [NUMBER] . Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно п.п. 1,2, 3, 19, 20, п. 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; підписує рішення ради та її виконавчого комітету; здійснює інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів; видає розпорядження у межах своїх повноважень. Суд вважає, що Розпорядженням міського голови за № 486-р від 31.05.2010 року ,у зв»язку з допущеною помилкою у номері гаража, лише внесено зміни в п.2 розпорядження міського голови № 2653-р від 29.11.2000 року «Про оформлення права власності на приватні будинки,гаражі та кооперативні квартири вказавши «оформити право власності за гр..[PERSON] на гараж [ADDRESS] ,ЗАТ «Авангард». Це розпорядження є невід»ємною частиною розпорядження від 29.11.2000 року за № 2653-р, яке як встановлено в судовому засіданні є чинним. Як встановлено та не заперечуються сторонами рішенням Рівненського міського суду від 23.12.2010 року за позовом [PERSON] до МПП фірма «Прип»ять» про усунення перешкод в користуванню власністю встановлена та обставина,що гараж [NUMBER] та гараж [NUMBER] є одним і тим же гаражом,який належить на праві власності [PERSON],при видачі первинного свідоцтва про право власності [PERSON] були попутані номери гаражів. Відповідно до ст. 61 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені судовим рішенням по цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особи , щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В судовому засіданні представниками позивача не надано суду жодного іншого доказу неправомірності дій відповідачів при винесені розпорядження та видачі свідоцтва про право власності, які можуть бути прийняті судом до уваги. За таких обставин зазначені позовні вимоги МПП фірма «Прип»ять»до задоволення не підлягають. На підставі викладеного, у відповідності до ст. ст. 19, 41 Конституції України, ст. ст. 256, 257, 267 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 4, 56 ЗУ «Про власність», ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні»,

Outcome: dismissed