Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

29.09.2020р. до суду надійшов вказаний позов [PERSON] , який він мотивує тим, що він з 24.06.2006р. по 29.10.2008р. перебував з відповідачкою [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розлучення залишився проживати з матір`ю. Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2008р. з нього на користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). З 28.04.2012р. він перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2020р. з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу). Крім того на його утриманні знаходиться непрацездатна мати - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з ним. Загальний розмір аліментів ставить його в скрутне матеріальне становище. Просить зменшити розмір аліментів, які стягнуті на користь [PERSON] відповідно до рішення Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2008р. на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) на 1/6 частку з усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян щомісяця. Ухвалою суду від 06.10.2020р. за вказаним позовом відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. 26.10.2020р. від відповідачки [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій вона зазначила, що сімейний стан позивача змінився в 2012 році, а саме у нього [INFO] народилась донька [PERSON] , але з вказаним позовом він звернувся в 2020 році не обґрунтувавши, які зміни відбулись у позивача в сімейному стані, які передували пред`явленню позову, принаймні за останні три роки. При цьому позивач вказує, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2020р. з нього стягнуті аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , але вказана обставина не є достатньою підставою для застосування положень ст.192 СК України, а саме для зменшення розміру аліментів на іншу дитину. Так, з рішення суду, на яке посилається позивач, вбачається, що він не заперечує сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його доходу. Водночас позивач вказує в позові, що для іншої дитини - [PERSON] , [INFO] , такий же розмір аліментів - 1/4 частина доходу є завеликим та таким, що ставить його в скрутне матеріальне становище. Такі доводи є безпідставними та необґрунтованими. При цьому, вона на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого вони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Окрім цього у її чоловіка також є неповнолітня дитини - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з ними. Таким чином вони виховують чотирьох неповнолітніх дітей, їх сім`я має статус багатодітної сім`ї. При цьому її чоловік має третю групу інвалідності, вона не працює, перебуває на обліку в УСЗН ЗМР по Хортицькому району та їй призначено допомогу при народженні дитини та допомогу на дітей, які виховуються в багатодітних сім`ях. Вказана допомога від держави є її єдиним доходом. Просить в задоволенні позову відмовити, стягнути з позивача на її користь судові витрати, які за попереднім (орієнтовним) розрахунком складаються з витрат на правничу допомогу та становлять 2100грн. 29.12.2020р. ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача - адвоката Басова Г.М., до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача залучено [PERSON] та [PERSON] , а також долучено додаткові письмові докази. 16.02.2021р. ухвалою суду підготовче провадження було закрито, справа призначено до судового розгляду. В судовому засіданні представник позивача адвокат Басов Г.М. позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] та її представник адвокат Біліченко О.О. в судовому засіданні заперечили проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, просили в задоволенні позову відмовити. Відповідачка додатково пояснила, що на сина [PERSON] , 2019 р.н., вона отримує державну допомогу при народженні дитини в розмірі 860грн. до 3-х років, а також на [PERSON] , 2016 р.н. та [PERSON] , 2019 р.н., допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, по 1700 грн. Інших доходів немає. ЇЇ чоловік, який є інвалідом третьої групи, має дохід приблизно 5000 щомісяця. Зменшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] , суперечить інтересам дитини, негативно позначиться на його утриманні. Додатково представник відповідачки пояснив, що позивач дійсно має двох неповнолітніх дітей, на утримання яких рішеннями судів з нього стягнуто аліменти по 1/4 частини свого доходу на кожного, але вимогу про зменшення розміру аліментів заявляє до відповідачки, на утримання молодшої доньки він таке питання не порушує, навпаки не заперечує сплачувати аліменти на утримання доньки в такому розмірі. Така ситуація є дискримінаційною по відношенню до спільної дитини сторін та шкодить інтересам дитини. Посилання позивача на ту обставину, що на його утриманні перебуває непрацездатна мати, вважає недоведеною. Також заявив про витрати на правничу допомогу в розмірі 2100 грн., які відповідачка понесла в зв`язку з розглядом даної справи. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Одночасно зазначила, що вона з 28.04.2012р. перебуває з позивачем в зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2020р. позивач сплачує їй на утримання доньки аліменти в розмірі 2000 грн. Якщо не зменшити розмір аліментів, які позивач виплачує відповідачці на утримання сина, то загальний розмір аліментів, які стягуються з нього, ставить його у скрутне матеріальне становище, яке прямим чином буде позначатися на неї. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибула, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Одночасно вказала, що вона є пенсіонеркою, позивач є її рідним сином, проживає разом з нею. Окрім пенсії інших доходів вона не має, при цьому вона хворіє на цукровий діабет, пенсії не вистачає на лікування та придбання ліків, вона змушена звертатись до позивача за матеріальною допомогою. При цьому він повністю сплачує комунальні послуги. Також їй відомо, що позивач кожний місяць сплачує [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 грн. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачки та її представника, дослідивши матеріали справи, знаходить позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню за такими підставами. Відповідно до ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ч.8, 9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно з ст.180 СК України на батьків покладений обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно з ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений або збільшений за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених законом. Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Суд встановив, що сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після припинення шлюбних відносин сторін залишився проживати з матір`ю - відповідачкою [PERSON] . Рішенням Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2008р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 11.09.2008р. до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2020р. з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.01.2020р. до досягнення дитиною повноліття. Зі змісту вказаного рішення вбачається, що сторони в судове засідання не з`явились, [PERSON] надав заяву, зокрема, про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує. Позивач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 07.11.2017р. Згідно з копією пенсійного посвідчення [PERSON] , [INFO] , вона з 25.01.2012р. перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та є пенсіонеркою за віком. Також судом встановлено, що з 05.12.2015р. відповідачка [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, судом встановлено, що чоловік відповідачки - [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно з копією посвідчення [NUMBER] , яке видано УСЗН ЗМР по Хортицькому району 06.02.2017р. та діє до 20.08.2024р., [PERSON] та [PERSON] мають пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей. Діти: [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2006 р.н., [PERSON] , 2016 р.н., [PERSON] , 2019 р.н. Відповідно до копії довідки до акта медико-соціальною експертною комісією №656908 від 13.08.2020р., [PERSON] є інвалідом третьої групи довічно. Відповідно до копії довідки №4545 від 15.10.2020р., яка видана УСЗН ЗМР по Хортицькому району, [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні та їй відповідно до Закону України «Про допомогу сім`ям з дітьми» на дитину [PERSON] , 2019 р.н. з 01.06.2019р. по 01.07.2022р. призначено допомогу при народженні дитини, а також відповідно до Порядку виплати допомоги на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях, затвердженого постановою КМУ від 13.03.2019р. №250, на дітей [PERSON] , 2016 р.н., та [PERSON] , 2019 р.н. з 01.04.2019р. по 01.09.2024р. призначено допомогу на дітей, які виховуються у багатодітних сім`ях. Згідно з копіями розписок, які надані третьою особою [PERSON] , вона у період з лютого 2020р. по листопад 2020р. отримувала від [PERSON] аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно. Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достатності та достовірності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог [PERSON] . В даному випадку суд виходить з того, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Так, ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме, зміни матеріального або сімейного стану одержувача чи платника аліментів, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку, що підставами зміни розміру аліментів є, зокрема, зміна матеріального чи сімейного стану. При цьому, зазначені положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і сімейного, і матеріального стану. В той же час, зміна сімейного стану чи зміна матеріального стану є самостійними, незалежними одна від одної підставами для зміни розміру аліментів. Як встановлено судом і це не заперечується сторонами, позивач [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з третьою особою [PERSON] з 2012 року, від якого вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , 2012 р.н., та на утримання якої рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 19.02.2020р. з позивача на користь [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи з 20.01.2020р. до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає, що позивач [PERSON] не надав суду належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про те, що його матеріальне становище наразі погіршилось таким чином, щоб це стало підставою для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2008р. на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Так, при ухваленні даного рішення суд враховує, що наявність у позивача іншої малолітньої дитини, на утримання якої він також сплачує аліменти, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Батьки дитини не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою. Такий саме висновок зроблено Верховний Судом у постанові від 16.09.2020р. у справі №565/2071/19. Суд звертає увагу на те, що відповідно до рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2008р. розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні ще одну малолітню дитину - доньку [PERSON] , 2012 р.н., без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення неповнолітнього сина - [PERSON]. , 2006 р.н., та суперечитиме його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Також суд звертає увагу на ту обставину, що на момент прийняття Орджонікідзевським районним судом м.Запоріжжя рішення від 19.02.2020р. про стягнення аліментів з позивача на користь третьої особи [PERSON] , позивачу було відомо про рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 01.10.2008р. про стягнення з нього аліментів на користь відповідачки [PERSON] , проте він був згодний з визначеним [PERSON] розміром аліментів та не заперечував проти такого розміру. Ухвалюючи рішення, суд також вважає недоведеними доводи позивача про те, що на його утримання знаходиться непрацездатна матір. Дійсно, ст.51 Конституції України, ст.202 СК України передбачають обов`язок повнолітніх доньки чи сина піклуватися про своїх непрацездатних батьків, утримувати їх, якщо вони потребують матеріальної допомоги. При цьому суду не надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що мати позивача має такий дохід, який не забезпечує її потреби, в т.ч. пов`язані з лікуванням, тобто що вона потребує матеріальної допомоги і що позивач дійсно надає матері таку допомогу. Доводи позивача про те, що після стягнення аліментів у нього залишається розмір доходу, який ставить його в скрутне матеріальне становище, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Водночас, навіть після здійснення таких утримань, сплата аліментів на другу дитину жодним чином не може свідчить про погіршення матеріального становища позивача та про його неможливість сплачувати аліменти на утримання спільної з відповідачем дитини у розмірі, раніше визначеному судовим рішенням від 01.10.2008р. Більш того, належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доходів, в т.ч. довідки органів податкової служби з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку про суми виплачених доходів, позивач взагалі суду не надав. Відтак, аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про те, що належних та допустимих доказів того, що змінились обставини, що існували на момент винесення судового рішення про стягнення аліментів, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для зменшення розміру аліментів, позивачем суду не надано. Позивачем не надано ні доказів зміни його матеріального, ні доказів зміни його стану здоров`я, внаслідок чого виникла необхідність у зменшенні розміру аліментів через неможливість їх сплачувати у визначеному розмірі. Таким чином, враховуючи вищевикладене та конституційний обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей який є одним із головних, з метою недопущення порушення прав дитини, суд вважає, що у задоволенні вимог [PERSON] про зменшення розміру аліментів слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ст.141 СК України, оскільки в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено повністю, то судові витрати, які позивач поніс, йому не відшкодовуються. Повний тест рішення складено 09.03.2021 року.

Outcome: dismissed