Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

У червні 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Київської міської територіальної громади в особі Київської міської ради, треті особи: комунальне підприємство Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, Перша Київська державна нотаріальна контора, Головне управління юстиції у м. Києві, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Житлово-будівельний кооператив «Працівник охорони здоров'я», [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування. Під час слухання справи було замінено відповідача Київську міську раду на [PERSON] та виключено третіх осіб, крім Першої Київської державної нотаріальної контори. В позовних вимогах позивач просить: визнати за нею право власності на ? частину квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] року матері - [PERSON]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], мати позивача. Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якої входить квартира [ADDRESS]. Крім позивача спадкоємцем є брат позивача - [PERSON]. Позивач звернулась до Першої київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом, однак, їй було відмовлено у видачі свідоцтва так як відсутній оригінал правовстановлюючого документу. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні подав заяву про визнання позову та зазначив, що не заперечує проти його задоволення. Третя особа представника в судове засідання не направила, просила слухати справу в її відсутність та постановити рішення у відповідності до норм чинного законодавства. Тому на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність представника третьої особи. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, суд приходить до висновку про задоволення позову за наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] та [PERSON] є дітьми померлої [PERSON]. [PERSON] на день смерті мала право власності на квартиру [ADDRESS], яке виникло на підставі Довідки ЖБК «Працівник охорони здоров'я» від 13.08.1992 року. З Інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації від 25.09.2017 року за №КВ-2017 №35137 вбачається, що квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі довідки ЖБК «Работник здравоохоранения» (на російській мові) від 13.08.1992 року №138 та зареєстрованого в Бюро 12.11.1992 року за реєстровим №373/30431. З матеріалів спадкової справи вбачається, що 30.08.2017 року позивач звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої матері. [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після померлої матері 11.09.2017 року. [PERSON] по день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS], що підтверджується Довідкою №17/08-2 від 14.08.2017 року, виданою ЖБК «Працівник охорони здоров'я». Постановою від 11.06.2018 року, Рева І.М. державний нотаріус Першої київської державної нотаріальної контори відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на ? частини квартири № 2, що знаходиться в будинку № 13/14 по вулиці Олени Теліги в місті Києві, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності із положеннями статті 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом та за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Зі змісту ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Водночас, відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Постанова Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008 N7 "Про практику розгляду судами України справ про спадкування" в пункті 20 роз'яснює, що справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК України. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги. Зокрема, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно. Пункт 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснює, що якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Отже, в судовому засіданні встановлено, що із заявами про прийняття спадщини звернулись позивач та відповідач, водночас не встановлено, що померла на випадок своєї смерті розпорядилась майном (склала заповіт). Також не було встановлено, що у встановлені діючим законодавством строки позивач відмовилась від прийняття спадщини після померлої матері. Повно і всебічно з'ясувавши обставини справи, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач не відмовлялась від прийняття спадщини, віднесена, згідно закону до першої черги спадкоємців, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, та вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після померлої 27.07.2017 року [PERSON].

Outcome: approved