Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

Позивач просить визнати договір купівлі-продажу [ADDRESS], укладений між нею та [PERSON] дійсним та визнати за нею право власності на вказаний будинок з надвірними будівлями, мотивуючи тим, що вона придбала у [PERSON] за 5000 грн. дане домоволодіння. Померлий обіцяв після виготовлення всіх необхідних документів нотаріально оформити договір купівлі-продажу, але не встиг, так як помер. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Свої позовні вимоги підтримала. Погоджується на заочний розгляд справи. Представник відповідача та третя особа в судове засідання не з'явилися, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним були повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями. Суд, дослідивши в судовому засіданні докази, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. В ст. 4 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" законодавець закріпив, що обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: право власності на нерухоме майно. Статтею 220 ЦК України передбачено, у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Пленум Верховного Суду України у п. 13 Постанови №9 від 06 листопада 2009 року „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсним" роз'яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, якій підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма частини другої статті 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до статей 210 та 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов'язків для сторін. Копія розписки (а.с. 5) свідчить, що [PERSON] отримав від [PERSON] гроші в сумі 5000 грн. за будинок, який розташований в [ADDRESS]. Намірів про нотаріальне оформлення угоди купівлі-продажу розписка не містить, як і не містить дати її написання. Правовстановлюючі документи на будинок та земельну ділянку відсутні. За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору дійсним та відповідно для задоволення позову. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 344 грн. 10 коп..

Outcome: dismissed