Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

Позивач звернувся до відповідачів із вказаним позовом. В позові зазначив, що між позивачем та ТОВ «Тофіс-Сервіс», 15.01.2010 року було укладено кредитний договір , відповідно до умов якого ТОВ «Тофіс-Сервіс» було надано кредит в сумі 1355000 грн., зі сплатою відсотків, строком до 01.05.2011 року. 15.01.2010 року для забезпечення зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ТОВ «Тофіс-Сервіс», було укладено договір застави транспортних засобів, який було посвідчено нотаріально. Згідно вказаного договору ТОВ «Тофіс-Сервіс» передало в заставу банку наступні транспортні засоби: вантажний сідловий тягач DAF, модель ТЕ86NCA238, 2001 року випуску, колір білий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполя УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08 р.; вантажний сідловий тягач DAF, модель ТЕ95ХF, 2002 року випуску, колір червоний, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполя УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08 р.; вантажний сідловий тягач DAF, модель ТЕ85XF, 2001 року випуску, колір білий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполя УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 26.04.08 р.; напівпричіп бортовий тентований GEN ТRAIL, модель ТХ34CW, 2000 року випуску, коліp сірий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво прo реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполі УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08 р.; напівпричіп бортовий тентований GEN ТRAIL, модель ТХ34CW, 2001 року випуску, колір сірий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво прo реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполі УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 26.04.08 р.; напівпричіп бортовий тентований GEN ТRAIL, модель ТХ34CW, 2001 року випуску, колір білий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво пре реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполі УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08 р.; напівпричіп бортовий тентований FRUEHAUF, модель F ТF34C13RBA, 1995 року випуску, колір червоний, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕІ міста Маріуполя УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 26.04.08 р. Починаючи з 26.04.2010 року ТОВ «Тофіс-Сервіс» не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором. 30.09.2010 року позивач направив на адресу ТОВ «Тофіс-Сервіс» лист вимогу про дострокове повернення всієї суми кредиту та процентів за користування кредитом. Проте не дивлячись на це заборгованість не була погашена. 09.11.2010 року, позивачем було направлено в порядку ст. 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» вимогу про порушення забезпеченого обтяженням зобов"язання, вимога повернулась у зв'язку зі спливом строку зберігання. У вказаній вимозі зазначалось, що зі спливом встановленого законом тридцятиденного строку банк розпочне стягнення всієї суми заборгованості та зверне стягнення на передане в заставу майно боржника. Однак у передбачений законом строк порушене зобов"язаня не було виконано. Тому вважає, що у банку є всі підстави звернути стягнення на заставлене майно. Станом на 02.04.2013 року загальна сума заборгованості ТОВ «Тофіс-Сервіс» перед банком становить 2199274,01 грн, з яких 1301062,91 грн., це розмір основної суми заборгованості за кредитом, 638161,29 грн, розмір заборгованості за відсотками за користування кредитом, 260049,81 грн., розмір пені за порушення строків повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом за період з 03.05.2012 року по 02.04.2013 року включно. Відповідно до вимог договору застави у разі порушення виконання зобов'язань за кредитним договором заставодержатель має право вимагати дострокового виконання умов кредитного договору, а у разі його невиконання звернути стягнення на предмет застави. Згідно вимог договору застави заставодержатель може вибирати, чи звернутися до нотаріусу для вчинення виконавчого напису, або звернутися до суду з відповідним позовом. Вважають, що оскільки позичальник ТОВ «Тофіс-Сервіс» не виконало належним чином зобов'язання за кредитним договором, то банк вправі ставити питання про звернення стягнення на заставлене майно. В грудні 2011 року, позивач звернувся до Господарського суду Донецької області з позовом до ТОВ «Тофіс-Сервіс» про звернення стягнення на заставлене майно, в якості забезпечення забов'язання за кредитним договором. Відповідно до отриманої інформації, заставлені ТОВ «Тофіс-Сервіс» транспортні засоби були реалізовані, відповідачам по справі, без згоди на це банку, як заставодержателя. Вважають, що відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлене законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження за винятком, якщо обтяжував надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження, та якщо відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Вважають, що реєстрація транспортного засобу надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлене законом. Тому правовідносини, що виникли на підставі договору застави транспортних засобів від 15.01.2010 року стосуються взаємних прав та обов'язків позивача та відповідачів. Тому вважають позовні вимоги обґрунтованими та просять звернути стягнення на заставлені автотранспортні засоби, які перебувають у відповідачів у власності в наслідок не виконання умов кредитного договору. Представники позивача в судовому засіданні надали аналогічні за змістом пояснення викладенні у позовній заяві. Наполягали на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач [PERSON], під час розгляду цивільної справи позовні вимоги позивача не визнав, та зазначив, що він є добросовісним набувачем вантажного сідлового тягача DAF, модель ТЕ86NCA238, 2001 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], придбавши вказаний засіб у ТОВ «Бріанна» на підставі довідки-рахунку від 01.09.2010 року. Підставою звернення позивача до суду є невиконання ТОВ «Тофіс-Сервіс» умов укладеного між позивачем та вказаної установою кредитного договору від 15.01.2010 року. Вказані кредитні зобов'язання були забезпечені договором застави від 15.01.2010 року. Відповідно до вимог закону, у разі порушення умов кредитного договору, банк має право звернути стягнення на заставлене майно. Тому на думку відповідача [PERSON], відповідачем за данним позовом повинен бути ТОВ «Тофіс-Сервіс». При цьому тільки за умови надання ТОВ «Тофіс-Сервіс» статусу відповідача, може бути законною підставою для встановлення судом порушень вказаною установою умов кредитного договору. При цьому у такому випадку вказані позовні вимоги позивача повинні розглядатися в порядку господарського судочинства. Зазначив, що тільки встановлення судом наявності або відсутності заборгованості ТОВ «Тофіс-Сервіс» та порушення умов кредитного договору надасть позивачу в подальшому ставити питання про звернення стягнення на заставлене майно. Також вважає, що позивач помилково звертається до відповідача із вказаними позовними вимогами, оскільки [PERSON] придбав заставлений транспортний засіб не у ТОВ «Тофіс-Сервіс», а у приватного товариства «Бріанна». Тому до цих правовідносин не можу застосовуватись вимоги Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки [PERSON] не є новим власником рухомого майна в розумінні вказаного закону, та придбав майно у особи яка не є боржником в розумінні вказаного закону. При цьому ПП «Бріана», у якої придбав транспортний засіб [PERSON] не була внесена до реєстру обтяжень в якості боржника. На вказаний транспортний засіб не було накладено будь-яких заборон на відчуження. На час розгляду справи укладений правочин між відповідачем [PERSON] та ПП «Бріанна» не було визнано недійсним. Вважає, що він правомірно володіє транспортним засобом вантажним сідловим тягачем DAF, модель ТЕ86NCA238, 2001 року випуску. З урахуванням наведеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Крім того зазначив, що мається різниця в одну букву у моделі транспортного засобу, який придбав відповідач з тим, який перебував в заставі у банку. Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги не визнав, та надав аналогічні за змістом пояснення, що і відповідач. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні не була присутня, надала суду письмові заперечення, в яких зазначила, що позовні вимоги не визнає. Вона дійсно є власницею напівпричіпу бортового тентованого GEN ТRAIL, модель ТХ34CW, 2001 року випуску, колір білий, шасі [NUMBER]. Вказаний причіп було придбано у [PERSON] відповідно до довідки рахунку від 23.07.2013 року. Причеп було в передбаченому порядку зареєстровано в РЕО УДАІ ГУМВС України в Одеській області. При цьому [PERSON] придбав вказаний причеп безпосередньо у ТОВ «Тофіс-Сервіс». Тому вважає, що вона є добросовісним набувачем, оскільки при укладанні угоди вона не знала та не могла знати про це, що [PERSON] не мав права здійснювати реалізацію вказаного причепу. Тому вважає, правовідносини, які виникли між позивачем та нею не регулюються Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», а регулюються вимогами цивільного кодексу. При цьому позивач пред'являя вимоги до відповідача [PERSON] не вказав правові підстави, які визначають її відповідальність перед позивачем. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Інші відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих суду причин про день та час розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку. Представник третіх осіб ТОВ «Тофіс-Сервіс» та ПП «Бріанна» в судове засідання також не з'явились про день та час слухання справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи суд вважає, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємини сторін тому вважає, можливим розглянути справу у відсутності не з'явившихся учасників. Суд заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного. Як вбачається з договору застави транспортних засобів, який було нотаріально посвідчено № 172MPL- ліміт від 15.01.2010 року укладеного між ТОВ «Тофіс-Сервіс» та ПАТ «Перший Український міжнародний банк», з метою забезпечення виконання зобов'язання ТОВ «Тофіс -Сервіс» перед банком за кредитним договором про отримання кредитних коштів у сумі 1355000 грн. банку в заставу було передано наступне майно, а саме: транспортні засоби - вантажний сідловий тягач DAF, модель ТЕ86NCA238, 2001 року випуску, колір білий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполя УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08 р.; вантажний сідловий тягач DAF, модель ТЕ95ХF, 2002 року випуску, колір червоний, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполя УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08 р.; вантажний сідловий тягач DAF, модель ТЕ85XF, 2001 року випуску, колір білий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполя УДАІ ГУМВС України в Донецькій області 26.04.08 р.; напівпричіп бортовий тентований GEN ТRAIL, модель ТХ34CW, 2000 року випуску, коліp сірий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво прo реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполі УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08 р.; напівпричіп бортовий тентований GEN ТRAIL, модель ТХ34CW, 2001 року випуску, колір сірий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво прo реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполі УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 26.04.08 р.; напівпричіп бортовий тентований GEN ТRAIL, модель ТХ34CW, 2001 року випуску, колір білий, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], свідоцтво пре реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕР міста Маріуполі УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 15.05.08 р.; напівпричіп бортовий тентований FRUEHAUF, модель F ТF34C13RBA, 1995 року випуску, колір червоний, шасі [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], видане 2-го ВРЕ1 міста Маріуполя УДАІ ГУ МВС України в Донецькій області 26.04.08 р. Строк договору встановлено до 01.05.2011 року. Предмет застави оцінено на суму 1130895 грн. Відповідно до умов договору застоведержатель має право звернути стягнення на заставлене майно у разі порушення виконання умов кредитного договору. Згідно витягу з державного реєстру обтяжень рухомого майна від 15.06.2013 року, обтяження стосовно зазначених транспортних засобів було внесено в цей реєстр. ( а.с. 17). Відповідно до вимоги про дострокове повернення кредиту від 23.09.2010 року, ПАТ «ПУМБ» вимагає від ТОВ «Тофіс-Сервіс» повернути отримані кредитні кошти, в зв'язку з порушенням виконання умов кредитного договору. Вказана вимога повернулась за закінченням строку зберігання. ( а.с. 19) Згідно повідомлення від 05.11.2010 року, про порушення ТОВ «Тофіс-Сервіс» забезпеченого обтяженням зобов'язання, ПАТ «ПУМБ» інформував ТОВ «Тофіс-Сервіс» про порушення умов укладеного договору. (а.с.21-22) З відповіді начальника управління державної автомобільної інспекції ГУМВС України в Донецькій області від 08.05.2012 року вбачається, що відповідачі є власниками заставлених у банку ТОВ «Тофіс-Сервіс» транспортних засобів. Відповідно до договору від 15.01.2010 року. ( а.с. 24). Відповідно до відповіді на запит суду від 23.10.2013 року заставлені в банку транспортні засоби зареєстровані за відповідачами. ( а.с. 27) Згідно довідки рахунку КІМ 192883 від 01.09.2010 року відповідач [PERSON] придбав у ПП «Бріанна», вантажний сідловий тягач DAF, модель ТЕ86NCA238, 2001 року випуску, колір білий, шасі [NUMBER] ( а.с. 154) Відповідно до довідки рахунку ААВ 177283 від 23.07.2013 року, відповідач [PERSON] придбала у [PERSON], напівпричіп бортовий тентований GEN ТRAIL, модель ТХ34CW, 2001 року. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Згідно ч.1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених законом. Відповідно до ст.. 586 ЦК України, заставодавець має право користуватися предметом застави відповідно до його призначення, у тому числі здобувати з нього плоди та доходи , якщо інше не встановлено договором і якщо це випливає із суті застави. Згідно ч.2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користуванні іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Зі змісту ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», випливає, що якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження , за винятком коли обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржника без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності предметом якої є систематичні операції з купівлі продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна. Згідно ст.. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», взаємні права та обов'язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Стаття 23 вказаного Закону зазначає, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпечувального обтяженням зобов'язання або договору на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості, згідно із встановленим пріоритетом. З урахуванням наведеного суд вважає, що позичальником за кредитним договором не належним чином виконувались вимоги кредитного договору. Проте під час розгляду вказаної справи позивач не заявляв клопотань про долучення в якості співвідповідача ТОВ «Тофіс-Сервіс», вважая, достатнім залучити цю установу в якості третьої особи. Однак на думку суду у позивача виникає право на звернення стягнення на заставлене майно тільки за умови встановлення в передбаченому законом порядку порушення боржником ТОВ «Тофіс-Сервіс» умов кредитного договору. Тому суд позбавлений можливості констатувати порушення саме ТОВ «Тофіс-Сервіс» зобов'язань перед позивачем, оскільки вказана установа долучена в якості третьої особи. Інших судових рішень про стягнення з ТОВ «Тофіс-Сервіс» на користь позивача заборгованості за кредитним договором, в яких зокрема було б встановлено порушення умов укладеного між позивачем та вказаною установою кредитного договору суду надано не було. Між відповідачами по справі та позивачем до моменту придбання ними заставлених транспортних засобів не існувало будь-яких зобов'язань фінансового характеру. Позивачем не ставилось питання про визнання укладених договорів купівлі-продажу заставлених транспортних засобів за якими відповідачі отримали їх у власність не дійсними, на тій підставі що позивач не надав згоду на їх укладення. Крім того, суд приходить до висновку, що до відповідачів [PERSON] та [PERSON] не можуть застосовуватись вимоги Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», оскільки вони безпосередньо не придбали заставлені транспортні засоби у заставодавця ТОВ «Тофіс-Сервіс», а придбали їх у інших осіб, які не повідомили про наявність обтяжень стосовно вказаного майна. Даних про інше суду не надано. Відповідних обтяжень стосовно ПП «Бріанна» та [PERSON] у яких відповідачі придбали транспортні засоби, не було внесено до реєстру обтяжень, тому відповідачі є добросовісними набувачами та питання про витребування у них майна регулюється нормами Цивільного кодексу України. Крім того суд враховує, що на час розгляду справи суду не представлено даних, що транспортні засоби які на час розгляду справи знаходяться у власності ТОВ «Трансметалстар», [PERSON] та [PERSON], були придбані останніми безпосередньо у ТОВ «Тофіс-Сервіс», тому немає даних вважати, що вказані особи є власниками заставленого майна в розумінні Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Стосовно стверджень відповідача [PERSON], про наявність різниці у моделі транспортного засобу, який він придбав порівняно з моделлю транспортного засобу яка перебувала в заставі у банку, суд вважає, це технічною помилкою, яка не має істотного впливу, оскілки збігається номер шасі. На підставі ст.ст. 554, 586, 589 Цивільного кодексу України, ст. 9, 12, 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: dismissed