Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

У травні 2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про встановлення розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року шлюб між сторонами розірвано, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року стягнуто з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]), що зареєстрований і проживає в [ADDRESS], на користь [PERSON], що зареєстрована і проживає в [ADDRESS], на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2016 року, до досягнення [PERSON] повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця. Позивач сплачував аліменти, на підтвердження чого надав докази. Проте, матеріальне положення позивача ускладнилося у зв'язку з тим, що він проживає з іншою жінкою однією сім'єю, ведуть спільне господарство та несе витрати по утриманню малолітньої дитини, крім того, за особисті кошти орендує житло. Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, займається підприємницькою діяльністю та відповідно має мінливий і нерегулярний дохід, у четвертому кварталі 2016 року та у 2017 році доходів не отримував. Тому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог, позивач просив суд змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі виконавчого листа №761/37214/16-ц виданого 10.02.2017 року Шевченківським районним судом міста Києва, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, починаючи з 01.06.2017 року, до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі. До матеріалів справи також долучено заяву про визнання позову. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, з таких підстав. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи із наступного. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 25 березня 2016 року було розірвано шлюб, укладений між сторонами (а.с.4-5). Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18 січня 2017 року було задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення з [PERSON] (ідентифікаційний код [NUMBER]), що зареєстрований і проживає в [ADDRESS], на користь [PERSON], що зареєстрована і проживає в [ADDRESS], на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 27 жовтня 2016 року, до досягнення [PERSON] повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку щомісяця. Позивач зазначає, що рішення суду від 18.01.2017 року виконував, сплачував аліменти на утримання доньки, на підтвердження чого надав квитанції (а.с. 11-27). Проте, його матеріальне положення ускладнилося у зв'язку з тим, що він проживає з іншою жінкою однією сім'єю, ведуть спільне господарство та несе витрати по утриманню малолітньої дитини, крім того, за особисті кошти орендує житло, на підтвердження чого надав договір оренди нерухомого майна від 24.01.2017 року та копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 7-9). Позивач додатково зазначив, що зареєстрований як фізична особа-підприємець, займається підприємницькою діяльністю та відповідно має мінливий і нерегулярний дохід, у четвертому кварталі 2016 року та у 2017 році доходів не отримував. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Відповідно ч. 2 ст. 184 СК України розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення (п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 р. Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів). Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 192 СК України). У відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Отже, враховуючи те, що позивач зазначив, що зареєстрований як фізична особа-підприємець та має мінливий дохід, на його утриманні знаходиться дружина та малолітня дитина, суд дійшов висновку, що відбулися зміни матеріального стану позивача, крім того, відповідач визнав позовні вимоги у повному обсязі, а тому необхідно змінити розмір аліментів, що стягуються на підставі виконавчого листа №761/37214/16-ц виданого 10.02.2017 року Шевченківським районним судом міста Києва, з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини усіх видів його заробітку /доходу/ щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн. щомісячно з урахуванням індексації, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01.06.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved