overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.07.2012 року. Від шлюбу дітей не мають, спільне життя не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини не підтримують з листопада 2013 року. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між ним та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявила про визнання позовних вимог, вважає за доцільне шлюб розірвати. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 07.07.2012 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області зроблено актовий запис № 529. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 07.07.2012 року. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб, укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу відповідачу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-25 00:00:00

У січні 2016 року позивач звернувся до суду із позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у юридичному шлюбі, який був зареєстрований 01 жовтня 1994 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №52. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у 1996 році, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Тому вважає подальше збереження їх родини недоцільним і просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримала і просила шлюб розірвати. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Тому суд, у відповідності зі ст.224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у його відсутність, постановивши по справі заочне рішення. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з огляду на наступне. У відповідності зі ст.112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. У відповідності зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 01 жовтня 1994 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області за актовим записом №52 (а.с.7). Від шлюбу сторони дітей не мають. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини у 1996 році, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. У відповідності зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 521 грн. 25 коп. Крім того, у відповідності з вимогами ЗУ "Про судовий збір" при зверненні фізичною особою до суду з позовом про розірвання шлюбу, сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 551 грн. 20 коп., однак позивачем до позову додані квитанції на загальну суму 521 грн. 25 коп. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума недоплаченого судового збору у розмірі 29 грн. 95 коп. (551 грн. 20 коп. - 521 грн. 25 коп.) На підставі викладеного, ст.ст.112, 113 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~У січні 2016 року позивач звернувся до суду із уточненим у подальшому позовом, посилаючись на те,\~ що 26 червня 2013 року між ПАТ "Альфа-Банк" та [PERSON] було укладено договір № 500385058, відповідно до умов якого позивач зобов'язувався надати\~ відповідачеві кредит у сумі 30 000 грн. Відповідно до умов договору відповідач зобов'язувався у порядку та на умовах, що визначені договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені\~ платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені\~ договором та додатком 1 до нього - графіком погашення кредиту. \~Позивач свої зобов'язання\~ за договором виконав, надавши відповідачеві кредит у сумі 30 000 грн, що підтверджується випискою з особового рахунку відповідача. У порушення умов договору\~ відповідач свої зобов'язання не виконав, в результаті чого станом на 11 грудня 2015 року має прострочену заборгованість\~ за кредитом - 21 538 грн 99 коп., за відсотками - 5 904 грн 10 коп та по комісії - 7 298 грн 80 коп. У зв'язку з систематичним порушенням боржником\~ своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до норм чинного\~ законодавства та діючого кредитного договору було нараховано неустойку, яка на 11 грудня 2015 року становить штраф - 8200 грн. З урахуванням норм ст. 266, ч.2 ст. 258 ЦК України розмір неустойки у межах строку позовної давності складає 6 500 грн. \~ \~ \~ \~Відповідно до умов договору у разі невиконання чи неналежного виконання відповідачем будь-яких обов'язків, встановлених договором, в тому числі у разі\~ затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування, щонайменше на один календарний місяць, позивач має право вимагати дострокового виконання зобов'язання з повернення кредиту за договором. На виконання умов договору відповідачу була\~ направлена вимога про дострокове повернення кредиту, але на дату подання позовної заяви вимога не виконана. Таким чином, зважаючи на невиконання\~ відповідачем зобов'язання стосовно умов повернення кредиту, позивач вправі вимагати стягнення з відповідача заборгованості по кредиту, заборгованості за відсотками та неустойкою. У зв'язку із цим, позивач,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-13 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2007 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують близько року та разом не проживають. У зв'язку з наведеним позивач просить суд, шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судове засідання позивач не з'явилася, проте направила до суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує та просить його задовольнити. Просить розглянути справу в її відсутність. У разі неявки відповідача, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Частиною 1 ст. 224 ЦПК України визначено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, оскільки відповідач у судове засідання не з'явився, від позивача надійшла заява про згоду на ухвалення заочного рішення, суд вважає за необхідне прийняти по справі рішення на підставі наявних у ній доказів. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 04.08.2007 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції, зроблено актовий запис № 137. Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 17.02.2015 року. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 22.11.2013 року, виданого 17.02.2015 року, виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Полтавського МУЮ. (а.с.4). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

у січні 2016 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 30.10.1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, шлюбні відносини не підтримують протягом трьох років, разом не проживають та спільне господарство не ведуть.. У зв'язку з наведеним позивач просить суд шлюб, укладений між нею та відповідачем розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте направив до суду заяву, в якій вказав, що проти розірвання шлюбу не заперечує, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, заслухавши пояснення позивача, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного висновку: 30.10.1999 року між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб, про що Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька зроблено актовий запис № 437. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER], виданого 30.10.1999 року. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження [NUMBER] від 26.01.2002 року та [NUMBER] від 13.05.2000 року. [PERSON] перебуває на обліку внутрішньо переміщеної особи, згідно довідки №1603003728 від 24.12.2015 року. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 24 цього Кодексу -шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про те, спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, шлюбні відносини не підтримують, а отже подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам. Таким чином, суд вважає за необхідне шлюб укладений між сторонами розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище "[PERSON]". Одночасно, суд вважає за необхідне визначити місце проживання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON],[INFO] разом з матір'ю за її місцем проживання Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

У січні 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом. В позовній заяві вказує, що [INFO] померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з приватизованої земельної ділянки площею 3,35 га, розташованої на території Кіровської сільської ради Кобеляцького району, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є спадкоємицею за законом. Однак, оформити у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину не має можливості, в зв'язку з відсутністю оригіналу державного акту, який би посвідчував право спадкодавця на земельну ділянку. Позивачка прохала суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала і пояснила, що мати проживала разом з нею і була зареєстрована за адресою [ADDRESS], та прохала визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом земельної ділянки площею 3,35 га. Представник відповідача Кіровської сільської ради Кобеляцького району в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши позивачку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України "право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів». Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України "право власності припиняється у разі смерті власника» Згідно ст.1261 у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 8).Позивачка є спадкоємицею за законом, що підтверджується свідоцтвом про народження, та свідоцтвом про шлюб (а.с.7 ). Згідно копії Державного акта на право власності на землю Серія [NUMBER] [PERSON] на підставі розпорядження Кобеляцької райдержадміністрації від 29.05.1998 року №381, передана у приватну власність земельна ділянка площею 3,35 га, розташована на території Кіровської сільської ради Кобеляцького району (а.с.4). Відповідно листа Кобеляцької державної нотаріальної контори спадкова справа після померлої [PERSON] відсутня (а.с.20). Згідно постанови Кобеляцької державної нотаріальної контори позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв»язку із втратою оригіналу державного акту (а.с. 11). Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України , спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. З довідки Кобеляцької міської ради та копії домової книги вбачається. що позивачка [PERSON] та її мати [PERSON] проживали разом з 23.02.2007 року до дня смерті останньої ( а.с.24,25). Таким чином, позивачка прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем. Оскільки позивачка є спадкоємицею за законом після померлої матері [PERSON], то за нею необхідно визнати право власності в порядку спадкування на земельну ділянку площею 3,35 га. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

У січні 2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON], просило ухвалити рішення про стягнення з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору №ROZ0SE00000555 від 07.09.2005 року, всього в сумі 18492 грн. 06 коп. та понесених судових витрат по справі. Обгрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що 07 вересня 2005 року між сторонами був укладений кредитний договір, згідно якого банк надав кредит у розмірі 1500.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. [PERSON] зобов'язання за договором кредиту належним чином не виконав. Станом на 01.12.2015 року заборгованість становить всього 18492 грн. 06 коп., в тому числі заборгованість по комісії за користування кредитом 117 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 3107 грн. 14 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 15267 грн. 92 коп. Сторони в судове засідання не з'явилися. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача та представника позивача, що відповідає положенню ст. 224 та ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 07 вересня 2005 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] був укладений кредитний договір №ROZ0SE00000555, згідно якого банк наддав відповідачу кредит у розмірі 1500.00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Станом на 26.11.2015 року заборгованість становить всього 18492 грн. 06 коп., в тому числі заборгованість по комісії за користування кредитом 117 грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом 3107 грн. 14 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором 15267 грн. 92 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, а тому позов підлягає задоволенню. На підставіст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

У січні 2017 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], місце проживання якої зареєстроване у м. Севастополі Автономної Республіки Крим, про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог зазначив, що що перебуває з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 25 липня 1992 р. Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Донецька. Від шлюбу вони мають повнолітню дочку [PERSON], 1995 року народження. У зв'язку з відсутністю порозуміння та різні погляди на життя з березня 2014 р. їх шлюбні відносини фактично припинені, вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними. Відповідачка чітко висловила своє небажання на збереження сімейних відносин та подальше проживання. На примирення він не згоден, оскільки це суперечить їх інтересам. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16 вересня 2015 р., постановленою на підставі ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", підсудність цієї позовної заяви визначена Дарницькому районному суду м. Києва. Позивач [PERSON] подав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] про розгляд справи повідомлялася шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Дарницького районного суду м. Києва, проте в судове засідання вона повторно не з'явилася, заперечення на позов не подала. Враховуючи неявку відповідача в судове засідання, суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Нез'явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Вивчивши позовну заяву та надані позивачем докази, суд вважає встановленими такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 липня 1992 р. (а.с. 15). Подружжя має повнолітню дочку [PERSON], 1995 року народження (а.с. 16). З позовної заяви вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та різні погляди на життя з березня 2014 р. сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Наразі між подружжям втрачені всі фізичні та духовні зв'язки. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що між сторонами існує стійкий розлад подружніх стосунків і подальше збереження шлюбу, який понад три роки існує лише формально, суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved