Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи : треті особи: відділ опіки та піклування Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування виконкому Покровської міської ради про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що 09.10.2004 року між нею та [PERSON], відповідачем по справі, укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі РАЦС Кіровського районного управління юстиції в м. Донецьк. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, з жовтня 2010 року відповідач по справі не приймає участі у вихованні сина, аліментів на його утримання не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не створює умов для отримання дитиною освіти. Оскільки зазначені фактори свідчать про те, що відповідач нехтує своїми батьківськими обов'язками, просить позбавити [PERSON] прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила справу слухати у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься заява відповідача про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради в судовому засіданні просила питання про позбавлення батьківських прав вирішити на розсуд суду, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Представник третьої особи органу опіки та піклування Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з»явився, просили справу слухати без участі представника, повідомили, що позивачка та її неповнолітній син [PERSON] на території сільської ради постійно не проживають, періодично приїжджають в с. Великомихайлівка Покровського району Дніпропетровської області, [PERSON] навчальні заклади на території сільської ради не відвідує. Питання про позбавлення батьківських прав відповідача просили вирішити на розсуд суду, оскільки встановити факт виконання чи невиконання [PERSON] батьківських обов»язків орган опіки та піклування встановити не може. Суд, вислухавши пояснення представника третьої особи органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 09.10.2004 року по 04.10.2010 року ( а. с. 4). Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] ( а.с. 5). Як вбачається з матеріалів справи позивачка разом з неповнолітнім сином з 10.07.2016 року проживали за адресою [ADDRESS]. Проте таке проживання є непостійним ( а.с. 6,7, 31). Відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав у тому разі, коли вони ухиляються від виконання своїх обов"язків по вихованню дитини. З роз»яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обовязками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Відповідно до ст.ст.10,60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка вказує на те, що відповідач по справі не приймає участі у вихованні сина, аліментів на його утримання не надає, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не створює умов для отримання дитиною освіти. Проте жодного доказу на підтвердження вказаних доводів не надає. Згідно висновку органу опіки та піклування виконкому Покровської міської ради Донецької області та висновку органу опіки та піклування Великомихайлівської сільської ради Покровського району Дніпропетровської області вирішити питання про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] неможливо у зв'язку з відсутністю доказів, які б були підставою для позбавлення батьківських прав відповідача. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, за винятком якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно роз'яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. В матеріалах справи міститься заява відповідача [PERSON] про визнання позову про позбавлення його батьківських прав. Проте, вказану заяву суд не може визнати як підставу для задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки, по-перше, заява передана позивачкою по справі, по-друге, позбавлення батьківських прав за відсутності підстав для цього по причині недоведеності, може вплинути на права та інтереси неповнолітньої дитини. Окрім того, цеє крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. З урахуванням вищезазначених норм права, обставин справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у зв»язку з недоведеністю їх позивачкою по справі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed