Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON], приватного нотаріуса [PERSON] про зняття арешту з майна, мотивуючи його тим, що на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу від 25.12.2016р. він придбав автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter T5 Kombi 2.5D пасажирський-В, 2005 р.в., номер шасі (кузов, рама) WV1ZZZ7HZ6H050218, реєстраційний номер [NUMBER]. Однак, під час постановки на облік в Коломийському відділенні РЕР ДАІ йому повідомили про те, що 26.12.2016р. на даний автомобіль приватним нотаріусом [PERSON] накладено арешт на підставі заяви [PERSON]. Вважає, що даний автомобіль належить йому на праві приватної власності, було придбано ним оплатно за 30\~000 грн., що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу від 25.12.2016р., а тому просить звільнити з-під арешту даний автомобіль. [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: ТОВ "М.В.Л. ГРУП", приватний нотаріус [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу та вилучення у [PERSON] автомобіля, ключів від автомобіля, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Зустрічні позовні вимоги мотивував тим, що згідно свідоцтва про державну реєстрацію серії САК № 898059 він є власником транспортного засобу марки Volkswagen моделі Transporter T5, номер шасі (кузов, рама) WV1ZZZ7HZ6H050218, реєстраційний номер [NUMBER]. Автомобіль є спеціалізованим- швидка медична допомога. На право керування даним транспортним засобом ним було видано довіреність [PERSON] та [PERSON]. Під час оформлення довіреності [PERSON] повідомив про те, що він разом із сином має намір використовувати автомобіль в зоні АТО, а також виїжджати за кордон, а тому в довіреності потрібно зазначити про право уповноважених осіб виїжджати на належному йому автомобілі за кордон та право їх відчужувати автомобіль. Згідно з п. 7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» така довіреність була надана. Наміру відчужувати належний йому автомобіль він не мав, так як автомобіль є спеціалізованим швидка медична допомога. Зі [PERSON] вони домовились про те, що він поверне йому автомобіль після спливу строку дії довіреності. Наприкінці грудня 2016р. йому стало відомо про те, що [PERSON] видав довіреність в порядку передоручення на ім'я [PERSON] та [PERSON]. Беручи до уваги, що домовленості із [PERSON] про передоручення автомобіля не було, 26.12.2016р. ним було припинено дію довіреності, раніше виданої. Також, 26.12.2016р. ним накладено обтяження на автомобіль. Із відповіді ТСЦ 2643 РСЦ МВС у Івано-Франківській області від 02.03.2017р. йому стало відомо про те, що 22.12.2016р. відповідачем [PERSON] проведено зняття з обліку належного йому автомобіля на підставі доручення серії НАС № 718920 виданого 21.01.2016р. третьою особою приватним нотаріусом [PERSON]. Ні [PERSON], ні [PERSON], ні відповідач [PERSON] не повідомляли його про намір відчуження належного йому автомобіля. Ознайомившись із умовами договору купівлі-продажу, він побачив, що автомобіль було продано за явно заниженною вартістю 30\~000 грн.. Жодних коштів за проданий автомобіль він не отримав. Крім того, датою укладення спірного договору купівлі-продажу та договору комісії є 25.12.2016р., тобто вихідний день неділя. А тому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу транспортного засобу №6726/16/000811 від 25.12.2016р. марки Volkswagen моделі Transporter T5, тип ТЗ- ЛЕГКОВИЙ МЕДДОПОМОГА-В, номер шасі (кузов, рама) WV1ZZZ7HZ6H050218, колір БІЛИЙ, об'єм двигуна 2461; вилучити даний автомобіль та ключі від автомобіля, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САК 898059 у [PERSON] та повернути йому. Позивач по первісному позову [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з вищевикладених підстав. Зустрічний позов не визнав на підставі того, що автомобіль придбав на законних підставах- на підставі укладеного договору купівлі-продажу. Даний автомобіль належав [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреності. Автомобіль використовували для поїздки у зону АТО для надання меддопомоги пораненим бійцям, так як автомобіль є спеціалізованим. Представник відповідача по первісному позову та представник позивача по зустрічному позову [PERSON] - [PERSON], в судовому засіданні первісний позов не визнав, зустрічний позов підтримав з вищевикладених у ньому підстав. Відповідачі по зустрічному позову [PERSON], [PERSON] та його представник в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги не визнали. [PERSON] пояснив, що 22.12.2016р. спірний автомобіль було знято з обліку, а 26.12.2016р. було накладено на нього арешт. [PERSON] надав довіреність, згідно якої він продав даний автомобіль [PERSON] через ТОВ «М.В.Л. ГРУП». Ціна автомобіля визначена висновком експерта. Заслухавши сторін, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає що первісний позов є підставним та підлягає до задоволення, зустрічний позов є безпідставним та в його задоволенні слід відмовити, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно свідоцтва про державну реєстрацію серії САК № 898059 належав автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter Т 5.,, легковий, меддопомога В, колір білий, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області. 18 жовтня 2014 року [PERSON] уповноважив довіреністю [PERSON] та [PERSON] представляти його інтереси з питань володіння, користування, експлуатації та розпорядження ( з правом здійснення продажу зміни, надання в оренду, тощо,) автомобілем марки Volkswagen моделі Transporter Т 5.,, легковий, меддопомога В, колір бідий, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області. Довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам вищезазначеного транспортного засобу. Довіреність видана на три роки та дійсна до 18.10.2017 року. Зареєстрована в реєстрі №43 52. Використовуючи своє право, яке надав 18 жовтня 2014 року [PERSON], [PERSON] уповноважив [PERSON] представляти його інтереси з питань володіння, користування, експлуатації та розпорядження ( з правом здійснення продажу зміни, надання в оренду, тощо,) автомобілем марки Volkswagen моделі Transporter Т 5.,, легковий, меддопомога В, колір бідий, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області. 22.12.2016 року вказаний автомобіль знято з обліку для реалізації. 25.12.2016 року складено Акт огляду транспортного засобу та реєстраційних документів.Акт огляду реалізованого транспортного засобу. Акт технічного стану транспортного засобу. 25 грудня 2016 року ТОВ М.[PERSON] субєктом господарювання, що здійснює оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами укладено договір комісії №6726/16000811 з [PERSON] предметом якого є реалізація автомобіля марки Volkswagen моделі Transporter Т 5.,, легковий, меддопомога В, колір білий, 2005 року випуску. Договір набуває чинності з моменту підписання даного договору. 25 грудня 2016 року ТОВ М.[PERSON] субєктом господарювання, що здійснює оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії укладено Договір купівлі-продажу транспортного засобу №6726/16/000811 з [PERSON], яким передано у власність [PERSON] автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter Т 5., колір білий, 2005 року випуску. Автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter Т 5., колір білий, 2005 року випуску, передано у власність [PERSON] після повної оплати вартості його, що підтверджується наданою написаною власноручно розпискою. П.2.2. Договору передбачає, покупець набуває право власності на автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter Т 5., колір білий, 2005 року випуску з моменту підписання даного Договору сторонами. За змістом частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу,і, зокрема, коли зміст правочину суперечить ЦК України, іншим актам цивільного законодавства. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (Стаття 204 ЦК України). Отже, підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог щодо відповідності змісту правочину ЦК Українита іншим актам цивільного законодавства саме на момент вчинення правочину. Згідно зі статтею 1011 ЦК Україниза договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Відповідно до статті 655 ЦК Україниза договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Позивачем за зустрічним позовом жодного належного та допустимого доказу не надано суду, що ТОВ М.[PERSON] як субєкт господарювання, що здійснює оптову та роздрібну торгівлю транспортними засобами та [PERSON] діяли недобросовісно під час укладення оспорюваних договорів комісії та купівлі-продажу. Відповідно до ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст. 388 цього Кодексумайно не може бути витребуване в нього. Пунктом 3 частини 1 ст. 388 ЦК Українипередбачено, що в разі придбання майна за відплатним договором у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Таким чином, захист прав особи, яка вважає себе власником майна, можливий шляхом задоволення віндикаційного позову, якщо є підстави, передбачені ет. 388 UK України,які дають право витребувати майно у добросовісного набувача. Майно може бути повернуте за позовом власника про витребування майна на підставі ст. ст. 387, 388 ЦК України,якщо позивач надасть докази, що підтверджують наявність обставин, зазначених цими статтями, тому що вони встановлюють спеціальні правила для захисту такого права. При цьому за змістом ст. 388 ЦК Українивипадки витребування майна власником від добросовісного набувача обмежені й можуть мати місце за умови, що майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно, поза їх волею. Наявність в діях власника волі на передачу майна іншій особі виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Ураховуючи вимоги ст. 12 ЦК Українита виходячи зі змісту п. 3 ч. 1 ст. 388 ЦК України,власник зобов'язаний довести, що майно вибуло з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їх волі, а набувач- довести, що він придбав майно за відплатною угодою й що він не знав і не міг знати про те, що придбає майно в особи, якій не належить право його відчуження. Оскільки автомобіль марки Volkswagen моделі Transporter Т 5, легковий, меддопомога В, колір білий, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований Черкаським ВРЕР при УДАІ УМВС України в Черкаській області вибув 18 жовтня 2014 року з володіння власника [PERSON] на підставі довіреності, яка видана з правом передоручення повноважень третім особам, а тому суд не вважає, що це майно вибуло з володіння власника поза його волею і він має право витребувати його від добросовісного набувача [PERSON], шляхом вилучення. Натомість, позивач за первісним позовом [PERSON] у встановленому законом порядку набув права власності на вищевказаний автомобіль, який підлягає звільненню з-під арешту. А тому, первісний позов слід задоволити, зняти арешт з автомобіля марки Volkswagen моделі Transporter Т 5, легковий, меддопомога В, колір білий, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], а в задоволенні зустрічного позову слід відмовити. На підставі викладеного, ст.ст. 330, 387, 388 ЦК України,

Outcome: dismissed