Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича про визнання протиправним та скасування рішення індексний номер 37096218 приватного нотаріуса Нотари Олега Івановича Київського міського нотаріального округу, м. Київ, відомості по якому внесені до реєстру 15.09.2017 11:19:38.; визнання протиправним та скасування рішення індексний номер 38615387 приватного нотаріуса Нотари Олега Івановича Київського міського нотаріального округу, м. Київ, відомості по якому внесені до реєстру 08.12.2017 14:56:05; визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 38619663 від 08.12.2017 16:40:50 приватного нотаріуса Нотари Олега Івановича Київського міського нотаріального округу, м. Київ, відомості по якому внесені до реєстру 08.12.2017 16:42:47, дата та час державної реєстрації 08.12.2017 16:34:06; витребування від [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) на користь [PERSON] квартири за адресою: [ADDRESS] , скасування запису про право власності 23831093, позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та зняття її з реєстрації; позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та зняття її з реєстрації; позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] та зняття його з реєстрації і виселення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] є власником об`єкта нерухомого майна (квартири) за адресою: [ADDRESS] . на підставі дублікату договору купівлі - продажу квартири від 23.08.2013р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 474. Позивач зазначає, що протягом 2016 - 2017 років шляхом незаконних дій [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича його було протиправно позбавлено права власності на нерухоме майно та вчинено перешкоди у його користуванні. 10.09.2016р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Куксін Станіславом Юрійовичем було прийнято рішення індексний номер 31339445 (дата та час державної реєстрації 10.09.2016 13:47:23) про реєстрацію права власності (реєстрація переходу права власності) на підставі рішення суду, серія та номер: 752/12440/16-ц, видане 22.08.2016р. Номер запису про право власності: 16358232, відповідно до якого за [PERSON] зареєстровано право власності на к.1, в буд. [ADDRESS] . В подальшому, рішенням апеляційної інстанції по справі №752/12440/16-ц від 01.03.2017р. зазначене рішення суду було скасовано. В задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності було відмовлено. Станом на 01.03.2017р. [PERSON] вже не була власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Більше того, відповідно до ухвали Голосіївського суду м.Києва по справі №752/20746/17 від 09.10.2017р., на спірний об`єкт нерухомого майна було накладено арешт, про що достовірно було відомо і відповідачам. Однак, [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари Олега Івановича 15.09.2017р. для внесення змін про підставу право власності та 08.12.2017р. для укладення договору дарування на користь [PERSON] . Оскільки позивач не укладав будь-яких договорів з [PERSON] останній просить витребувати спірне майно з володіння відповідача - [PERSON] .. Крім того, позивач зазначає, що у належній йому квартирі фактично мешкає та зареєстрований [PERSON] . Також у цій квартирі зареєстровано [PERSON] та [PERSON] . Реєстрація місця проживання Відповідача 1, Відповідача 2 та Відповідача 3 в квартирі, що є власністю позивача, порушує право останнього на користування та розпорядження своїм майном, з огляду на що він просить прийняти рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням Відповідача 1 та Відповідача 2, зняття їх з реєстрації, позбавити права користування житловим приміщенням, виселення та зняття з реєстрації [PERSON] . Звертаючись до суду позивач зазначає на неправомірні дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари О.І., який прийняв рішення про державну реєстрацію права власності за [PERSON] , а саме змінено підстави права власності та подальша перереєстрація права власності на спірне майно за [PERSON] 17.04.2018 р. на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого остання просила відмовити у задоволенні позову, оскільки [PERSON] придбав спірну квартиру на підставі договору комісії від 18.05.2013 р., укладеного між нею та [PERSON] і на виконання умов договору нею було передано позивачу 1600000 гривень Позивач неправомірно зареєстрував право власності за собою, хоча в силу положень ст..1018 ЦК України придбане ним майно є її власністю. Зазначені обставини також були встановлені рішення Апеляційного суду м.Києва від 01.03.2017 р. у справі № 752/12440/16-ц. Третьою особою - Печерською районною в м.Києві державною адміністрацією подані письмові пояснення з приводу заявлених вимог, відповідно до яких представник третьої особи просить прийняти рішення на підставі наявних доказів та вимог чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нотара К.С. не скористались своїм правом на подання письмового відзиву. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 23.10.2019 р. судом було закрито підготовче провадження. Позивач в судове засіданя не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутність. В ході розгляду справи відповідач [PERSON] та її представник заперечували проти задоволення позову, посилаючись на його безпідставність, оскільки [PERSON] не набував права власності на квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 23.08.2013, з огляду на те, що даний договір був укладений позивачем на підставі договору комісії в інтересах [PERSON] , за її кошти, що позивач не заперечував в ході апеляційного розгляду у справі 752/12440/16-ц. В даному випадку дії приватного нотаріуса Нотари О.І. щодо реєстрації права власності на квартиру за ільчинською В.а. були правомірними і право позивача не є порушеним. Відповідачі [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Нотара О.І. в судове засідання не з`явились, про місце і час розгляду справи повідомлялись у спосіб, передбачений ст..128 ЦПК України. Представник третьої особи - Печерської районною в м.Києві державною адміністрації в судове засідання не з`явився, надіславши письмові пояснення з приводу заявлених вимог. Вислухавши відповідача та її представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.05.2013 р. між [PERSON] , як Комітентом, та [PERSON] , як Комісіонером, укладено Договір комісії, відповідно до умов якого [PERSON] зобов`язався за рахунок та в інтересах [PERSON] придбати квартиру шляхом укладення договору купівлі-продажу від свого імені. Пунктом 1.2 Договору комісії було конкретизовано вимоги до квартири, зокрема, квартира повинна знаходитися в [ADDRESS] , будинок побудови до 1955 року, складатися з трьох кімнат, загальною площею не менше ніж 75 (сімдесят п`ять) кв. м., розташована та не вище 6 (шостого) поверху у багатоквартирному будинку. Максимальна ціна зазначеної квартири повинна не перевищувати 1600000 (один мільйон шістсот тисяч) гривень. Для забезпечення Комісіонера належними засобами для виконання договору комісії, згідно п. 3.1. Комітентом надано Комісіонеру суму в розмірі 1 600 000,00 грн. (один мільйон шістсот тисяч гривень 00 копійок). 23.09.2013 р. [PERSON] уклав Договір купівлі-продажу квартири , відповідно до якого він, як покупець, придбав квартиру [ADDRESS] . У відповідності до ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (Комісіонер) зобов`язується за дорученням другої сторони (Комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента. Згідно ст.1016 ЦК України, Комітент зобов`язаний забезпечити комісіонера усім необхідним для виконання обов`язку перед третьою особою. Відповідно до ст. 1018 ЦК України, майно, придбане комісіонером за рахунок емітента, є власністю комітента. Право власності на майно, придбане для комітента, до комісіонера не переходить. Про сам факт виконання [PERSON] договору комісії в частині придбання нерухомого майна [PERSON] дізналася в березні 2016 року. Зазначені обставини були встановлені в ході розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно Апеляційним судом м.Києва. [PERSON] не заперечував зазначених обставин, щодо придбання квартири на підставі договору комісії, укладеного з [PERSON] за її грошові кошти, що встановлено судовим рішенням Апеляційного суду м.Києва від 01.03.2017 р., яким було скасовано рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22.08.2016 р. у зазначеній справі про визнання права власності, і судом встановлено відсутність спору між сторонами з приводу прав на нерухоме майно, в зв`язку з визнанням цих обставин [PERSON] , та зазначено про можливість сторін здійснити переоформлення права власності на квартиру в судовому порядку. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК україни обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Судом встановлено, що 10.09.2016 р. приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Куксіним С.Ю. було прийнято рішення індексний номер 31339445 про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22.08.2016 р. у справі № 752/12440/16-ц. 15.09.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотарою О.І. прийнято рішення індексний номер 37096218 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині підстав виникнення права власності [PERSON] на спірну квартиру, видалено підставу набуття права власності рішення суду у справі № 752/12440/16-ц, видане 22.08.2016 р., та додано договір купівлі-продажу серії та номер 474, виданий 15.09.2017 р., договір комісії на купівлю б/н від 18.05.2013 р. 08.12.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотарою О.І. прийнято рішення індексний номер 38615387 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в частині підстав набуття [PERSON] права власності, видалено договір купівлі продажу № 474, виданий 15.09.2017 р., видалено договір комісії на купівлю б/н, виданий 18.05.2013 р., та зазначено підставі реєстрації права власності за [PERSON] спірної квартири на підставі дубліката договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єременко Л.О. 23.08.2013 р. за реєстровим № 861, серія та номер 474, виданий 04.04.2016 р. та договір комісії б/н від 18.05.2013 р. 08.12.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотарою О.І. зареєстровано право власності на кв. [ADDRESS] за [PERSON] на підставі Договору дарування серії та номер 257, виданого 08.12.2017 р. Також судом встановлено, що в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання правочинів удаваними, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна В ході судового розгляду 21.04.2016 р. Голосіївським районним судом м.Києва накладено арешт у т.ч. на квартиру [ADDRESS] . 12.09.2016 р. зазначений арешт було знято на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 12.09.2017 р. в зв`язку з залишенням позову без розгляду. Крім того, в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходилась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] (752/20746/17) про стягнення заборгованості за договором, в межах розгляду якої на кв. [ADDRESS] на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва від 09.10.2017 р. накладено арешт. 13.05.2016 р. слідчим суддею Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська Ходаківським М.П. скасовано арешт, накладений ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська 22.02.2016 р. у справі № 201/2497/16-к на кВ. [ADDRESS] . Також судом встановлено, що Голосіївським районним судом м.Києва розглядалась цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання фіктивним договору комісії на купівлю квартири від 18.05.2013 р. Відповідно до рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 30.07.2019 р. у задоволенні даного позову було відмовлено, та встановлено, що [PERSON] виконав даний договір частково, придбав майно, та передав [PERSON] дублікат договору купівлі-продажу квартири, а [PERSON] виконала свої зобов`язання в повному обсязі та передала [PERSON] грошові кошти для придбання майна. Згідно зі ст.330 ЦК, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до ст.388 цього кодексу майно не може бути витребуване в нього. Тлумачення ст.330 ЦК свідчить, що виникнення права власності в добросовісного набувача відбувається за таких умов: факт відчуження майна; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач; відповідно до ст.388 ЦК майно, відчужене особою, яка не мала на це право, не може бути витребуване в добросовісного набувача. Власник має право витребувати майно з чужого незаконного володіння (ст.387 ЦК). Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише в разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод будь-яке втручання державного органу в право на мирне володіння майном повинне бути законним. Вимога щодо законності в розумінні конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання держоргану в право на мирне володіння майном повинне забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст.1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти. Така позиція викладене в рішення Європейськго суду з прав людини у справі «East West Alliance Limited v. Ukraine», №19336/04 від 23.01.2014. Відповідно до ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію прав та їх обтяжень» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) Державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: 1) укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката; 2) свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 3) свідоцтва про право на спадщину, виданого нотаріусом або консульською установою України, чи його дубліката; 4) виданого нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів) та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, чи їх дублікатів; 5) свідоцтва про право власності, виданого органом приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді, чи його дубліката; 6) свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією, чи його дубліката; 7) рішення про закріплення нерухомого майна на праві оперативного управління чи господарського відання, прийнятого власником нерухомого майна чи особою, уповноваженою управляти таким майном; 8) державного акта на право приватної власності на землю, державного акта на право власності на землю, державного акта на право власності на земельну ділянку або державного акта на право постійного користування землею, виданих до 1 січня 2013 року; 9) рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно; 10) ухвали суду про затвердження (визнання) мирової угоди; 11) заповіту, яким установлено сервітут на нерухоме майно; 12) рішення уповноваженого законом органу державної влади про повернення об`єкта нерухомого майна релігійній організації; 13) рішення власника майна, уповноваженого ним органу про передачу об`єкта нерухомого майна з державної у комунальну власність чи з комунальної у державну власність або з приватної у державну чи комунальну власність; 14) інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Як встановлено судом право власності за [PERSON] було зареєстровано 10.09.2016 р. на підставі рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 22.08.2016 р. 15.09.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотарою О.І. змінені підстави виникнення права власності шляхом видалення рішення суду та додано підставу виникнення - договір купівлі-проаджу № 474 та договір комісії на купівлю квартири. 08.12.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотарою О.І. змінено підстави набуття [PERSON] права власності на спірну квартири шляхом видалення з підстави набуття договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] та внесення даних про дублікат договору купівлі-продажу квартири № [NUMBER] , виданий приватним нотаріусом Єременко Л.О. Згідно з положеннями ст.26 Закону записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. У разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. Звертаючись до суду, позивач посилається на те, що внаслідок неправомірних дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Нотари О.І. кв. [ADDRESS] вибула з його володіння у незаконний спосіб, в зв`язку з чим він просить захистити своє право шляхом скасування рішень про державну реєстрацію прав на спірну квартиру за [PERSON] та витребування майна від [PERSON] , якій дане майно належить на праві власності на підставі договору дарування, укладеного [PERSON] . В силу положень ст.388 ЦК України для витребування майна з чужого незаконного володіння повинно існувати три обставини: майно вибуло із володіння власника поза його волею; майно відчужене особою, яка не мала на це права; відчужене майно придбав добросовісний набувач. Крім того, однією із умов витребування майна, передбаченою ч.1 ст.388 ЦК України визнається придбання такого майна за відплатним договором. Як встановлено судом [PERSON] набула права власності на нерухоме майно на підставі договору дарування номер 257 від 08.12.2017 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Нотарою О.І. Тобто, майно набуто [PERSON] , яка як на момент набуття права, так і на момент розгляду справи є неповнолітньою, за безоплатним договором. Крім того, як встановлено в ході судового розгляду майно, а саме квартира [ADDRESS] не вибували з володіння [PERSON] поза його волею, оскільки саме він на виконання Договору комісії, що укладений між [PERSON] та [PERSON] , придбав таке майно за її кошти, передав їй правовстановлюючі документи, передав майно, що не заперечувалось ним в ході судового розгляду Апеляційним судом м.Києва у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності та встановлено судовим рішенням. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними в силу положень ст.77 ЦПК України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст..81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Під час розгляду даної справи за позовом [PERSON] не встановлено обставин, визначених ст.388 ЦК України для витребування майна із чужого незаконного володіння та порушення прав позивача. Крім того, звертаючись до суду з позовними вимогами про позбавлення [PERSON] права користування кв. [ADDRESS] , виселення його та зняття з реєстраційного обліку позивач не обґрунтовує та не надає доказів того, що відповідач набув таких прав, є зареєстрованим і на момент розгляду справи проживає в спірній квартирі. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст.141 ЦПК України і в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів..

Outcome: dismissed