Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

\~\~\~\~Позивач просить суд ухвалити рішення, згідно якому визнати недійсним кредитний договір GPGP03556 від 13.01.2015 посилаючись на те, що 13.01.2015 року нею здійснено пропозицію АТ «[PERSON] Капітал», правонаступником якого є Перший Український [PERSON]» та ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» від імені якого на підставі агентського договору діє [PERSON], на умовах зазначених в цій пропозиції та у відповідності до чинних Загальних умов Договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків Банку, які разом є Умовами є невідємною частиною цієї пропозиції, й чинних Правил добровільного страхування життя Страховика б/н від 24.06.2014 року укласти з позичальником Договір про надання споживчого кредиту та Договір страхування, Договір карткового рахунку. Банк надав позивачу суму кредиту, яка становить 19999,00грн, в тому числі: на загальні споживчі цілі 15105,00грн; в оплату Договору страхування 4894,02грн. Строк Кредиту та Договору страхування - 24 місяці, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,30%, розмір процентної ставки 16%. При укладанні вищевказаного договору були порушені її права, а саме: ч.1 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів», оскільки працівники банку не ознайомлювали її з умовами кредитування належним чином, все відбулося швидко, текст надрукований малим шрифтом. Відповідач, скориставшись її необізнаністю, не надав повної, всебічної, обєктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладанням та під час укладання договору про надання споживчого кредиту, що є підставою згідно\~ст. 215 ЦК України\~для визнання даного кредитного договору недійсним у звязку з недотриманням відповідачем норм законодавства щодо істотних умов договору, які є необхідними для його укладення. Неналежне інформування позичальника може вплинути на його рішення про придбання або не придбання послуги з надання кредиту, а в подальшому і на сплаті клієнтом платежів по кредитному договору. Будь-яку довідку чи повідомлення, як окремого документу із інформацією встановленою ч.2 ст. 11 Закону вона не отримувала і про що не ставила підпис. Згідно графіку платежів у Пропозиції комісія за обслуговування кредитної заборованості сплачується Позичальником в розмірі259,99грн щомісяця, що є порушенням ст. 18 Закону, оскільки є несправедливим положенням договору, які містять умови про зміну витрат, зокрема, щодо плати за обслуговування кредитної заборгованості, що є підставою для визнання таких положень недійними. Банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача …). Крім того, порушено норми встановлені ст. 55 ЗУ «Про банки і банківську діяльність). Відповідно до ч.4 Пропозиції сторонами, начебто, погоджено укладання договору страхування. Страхова сума пропозиції 15105,00грн, страховий тариф становить 1,35%, страхова премія 4894,02грн. При цьому, їй пояснили в банку, якщо вона не погоджується на послуги з добровільного страхування кредит вона не отримає. Таким чином, умови кредитного договору щодо послуг страхування із навязаною відповідачем страховою компанією є несправедливими. Крім того, порушено норми п.14 ч.1 ст.6 ЗУ «Про третейські суди». Представник відповідача в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, з якого вбачається, що судову повістку, позовну заяву з додатками та ухвалу судді про відкриття провадження у справі відповідачем отримано 07.11.2016. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника та пояснення, з яких вбачається, що проти позову заперечують, вважають його необґрунтованим, оскільки договір страхування життя за програмою «сто відсотків» №SSDRCCF/[NUMBER] від 13.01.2015 не повязаний із Договорами про надання споживчого кредиту та про відкриття карткового рахунку. Даний договір укладено строком на 1 рік і 12.01.2016 року строк дії договору закінчився. [PERSON] надала письмову згоду на страхування, а також підтвердила, що ознайомлена та згодна із умовами договору, правилами страхування та їй надана інформація, передбачена ч.2 ст.12 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Протягом строку дії договору позивач не зверталася із проханням припинити дію договору чи з претензіями щодо виконання страховиком умов договору. Позивач підтвердила, що договір страхування було нею обрано за власною ініціативою з числа кредитних продуктів, що пропонуються банком. Особа, яка бажає укласти договір вибирає ту компанію, що пропонує найбільш прийнятні умови. В разі незгоди із запропонованими умовами, особа вправі відмовитися від укладення договору та підібрати більш сприятливі для себе умови. Позивач, підписавши Договір страхування, підтвердила, що з умовами Договору страхування ознайомлена та згодна. Позивач та представник у судове засідання не зявилися, матеріали справи містять клопотання про розгляд справи за їх відсутності та згоду на заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст. 22 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною (ст.3 ЦПК України). Судом встановлено, що 13 січня 2015 року [PERSON] від АТ «[PERSON] Капітал» та ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» прийнято та підписано пропозицію укласти договори (оферта) на умовах зазначених у цій пропозиції та у відповідності до чинних загальних умов договорів кредитування, відкриття та ведення рахунків банку, які разом з Умовами є невідємною частиною цієї пропозиції, й чинних правил добровільного страхування життя страховика б/н від 24.09.2014 укласти договір про надання споживчого кредиту на умовах, викладених в ч.2 цієї пропозиції з метою надання позивачу коштів на загальні споживчі цілі; сплати комісійної винагороди Банку за переказ коштів у розмірі визначеному в п.2.6 цієї пропозиції, оплати ціни договору страхування; укласти з позивачем договір карткового рахунку та в рамках якого відкрити картковий рахунок на імя позивача, випустити на її імя платіжну картку, укласти з нею договір страхування. Статтею 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. Банк надав позичальнику суму кредиту в розмірі 19999,00грн, в тому числі: на загальні споживчі цілі 15105,00грн; в оплату Договору страхування 4894,02грн. Строк кредиту та договору страхування 24 місяці. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 1,30%, розмір процентної ставки 16%. Відповідно до п. 3.1 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 травня\~2007 року № 168, банки зобов'язані в кредитному договорі або додатку до нього надавати детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, зазначивши, зокрема, перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій (тарифів) банку, що пов'язані з наданням, обслуговуванням і погашенням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, здійснення валютно-обмінних операцій, юридичне оформлення тощо; перелік і розмір інших фінансових зобов'язань споживача, які виникають на користь третіх осіб згідно з вимогами законодавства України та/або умовами кредитного договору (страхові платежі під час страхування предмета застави, життя та працездатності споживача, розмір зборів до Пенсійного фонду України, комісії під час купівлі-продажу іноземної валюти для погашення кредиту та процентів за користування ним, біржові збори, послуги реєстраторів, нотаріусів, інших осіб тощо). Сторонами не оспорюється, що ПУМБ став правонаступником усіх прав та зобовязань Банку [PERSON] Капітал. 13.01.2015 року між ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ» та [PERSON] укладено договір страхування життя за програмою «СТО ВІДСОТКІВ» №SSDRCCF/[NUMBER] відповідно до умов якого строк дії договору з 13.01.2015 року по 12.01.2016 року. Судом не встановлено і позивач не надала доказів про те, що повна інформація про умови кредитування\~не була їй надана перед укладенням договору. Навпаки, у пропозиції позивачем підтверджено та підписано, що в день подання до банку пропозиції вона ознайомлена з останньою чинною редакцією Умов з усіма змінами, Правил користування платіжними картками Банку та тарифами, які розміщуються банком на інформаційних стендах у відділеннях банку та на його офіційному сайті, до підписання нею цієї оферти вона була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування та умови кредитування Карткового рахунку (у форма овердрафту), а також орієнтовну сукупну вартість кредиту та ін. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. В аспекті конституційного звернення положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" від 12 травня 1991 року N 1023-XII з\~наступними змінами у взаємозв'язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Згідно з\~\~положеннями пунктів 22, 23 статті 1 Закону (1023-12) споживачем вважається фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника. Споживчий кредит - це\~\~кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції (рішення Конституційного Суду України від10.11.2011 р. N 15-рп/2011). Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника, а споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції. За змістом статей\~11,\~18 Закону України «Про захист прав споживачів»\~до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього\~Закону\~про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обовязкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обовязків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Закон України «Про захист прав споживачів»\~застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору. Подібного висновку дійшов ВСУ у своїй Постанові №6-1341цс15 від 02.12.2015 року. Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостоюстатті 203 цього Кодексу. Як розяснено в п.7.Постанови Пленуму ВСУ № 9 від 06.11.2009 року правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У п. 8. даної Постанови зазначено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК, саме на момент вчинення правочину. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно зі ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків. Щодо доводів позивача про порушення вимог ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність», якою передбачено, що банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов'язаної особи банку як обов'язкову умову надання банківських послуг, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1\~ст. 48 Закону України «Про банки і банківську діяльність»\~банкам забороняється діяльність у сфері матеріального виробництва, торгівлі (за винятком реалізації пам'ятних, ювілейних і інвестиційних монет) та страхування, крім виконання функцій страхового посередника. У пропозиції укласти договір зазначено, що ця угода укладається страховиком\~\~- ПрАТ «УАСК «АСКА-ЖИТТЯ», від імені якого на підставі Агентського договору діє [PERSON], що має ознаки виконання останнім функцій страхового посередника. Відповідно до ч. 1ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано доказів на обґрунтування своїх позовних вимог. Таким чином, кредитний договір підписано позивачем, з умовами надання кредиту остання була ознайомлена в день підписання самого правочину, несправедливих умов договору та нечесної підприємницької практики не доведено, договір містить детальний розпис сукупної вартості кредиту з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, графік платежів. Крім того, позивач до відповідача із заявами про надання додаткової інформації або роз'яснення певних положень договору не зверталася, а також не скористалася правом на відкликання згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту згідно із ч.6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів». Враховуючи вищевикладене, позов [PERSON] задоволенню не підлягає. Статтею 129-1 Конституції України\~передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Відповідно до\~ст. 209 ЦПК України\~суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Рішення суду ухвалюється, оформлюється і підписується в нарадчій кімнаті суддею.

Outcome: dismissed