Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до Територіальної громади в особі Великозліївської сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті діда по лінії матері [PERSON] , померлого [INFO] . Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , проте з поважних причин пропустив строк звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а саме через необізнаність про наявність заповіту. Адже не проживав фактично із спадкодавцем на момент складення заповіту та на момент смерті останнього. У травні 2019 року позивач дізнався, що 28.03.2006 секретарем виконкому Великозліївської сільської ради було посвідчено заповіт спадкодавця [PERSON] , згідно якого останній заповів позивачу все майно. Вказаний заповіт було зареєстровано 28.03.2006 в реєстрі за №27. Також позивачем було знайдено сертифікат на право на земельну частку (пай), який належить спадкодавцю [PERSON] . Тому внаслідок зазначених обставин позивач не може реалізувати своє право на спадщину. У судове засідання позивач, явка якого протокольною ухвалою Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 24.09.2019 була визнана обов`язковою, не з`явився. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що після смерті спадкодавця [PERSON] в порядку ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину його дочка [PERSON] , тому у вирішенні спору покладається на розсуд суду. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіславши до суду заперечення проти позову, в яких просив справу розглядати у його відсутність та відмовити у задоволенні позову, оскільки причини пропуску позивачем строку звернення до нотаріальної контори є неповажними. 24.09.2019 у судовому засіданні представник відповідача свої заперечення обґрунтовував тим, що позивач ввесь час проживає на території Великозліївської сільської ради, де за життя також проживав спадкодавець [PERSON] , та ніколи нікуди не виїжджав, строкову службу у ЗСУ не проходив та не перебував у місцях позбавлення волі. Крім того, позивач останні два роки життя спадкодавця проживав з останнім у одному будинку. Тому позивач не міг не знати про наявність заповіту, складеного спадкодавцем на його ім`я. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши позовну заяву та додані до неї письмові докази, суд доходить наступних висновків. Статтями 1269, 1270 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини, де вказано, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими та електронними доказами, висновками експертів, показань свідків. Судом встановлено, що [PERSON] за життя, 28.03.2006, на випадок своєї смерті зробив заповітне розпорядження, згідно якого все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що йому буде належати на день його смерті і на що він за законом матиме право, він заповів своєму внукові [PERSON] . Заповіт був посвідчений секретарем Великозліївської сільської ради та зареєстровано 28.03.2006 в реєстрі за №27. [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2011. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.01.1984 вбачається, що матір`ю позивача є [PERSON] . З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 25.07.2019 вбачається, що [PERSON] 13.08.1983 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила своє прізвище на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.06.1956 вбачається, що батьком [PERSON] є [PERSON] . Таким чином, вищезазначеними документами підтверджується, що позивач є онуком по лінії матері [PERSON] , померлого [INFO] , а відтак спадкоємцем за заповітом. З витягу зі Спадкового реєстру від 29.06.2019 вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , не відкривалася. Таким чином, позивач являючись спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , у встановлений законом строк не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та пропустив строк прийняття спадщини. З довідки Пушкарівської сільської ради від 26.03.2018 встановлено, що позивач не був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , де на день смерті був зареєстрований [PERSON] . Проте як встановлено під час судового засідання з пояснень представника відповідача, який є головою Великозліївської сільської ради, позивач до та після смерті спадкодавця проживав в с. М. Зліїв. Більше того, позивач останні два роки життя спадкодавця проживав разом із ним у одному будинку та після смерті спадкодавця фактично використовує його будинок у власних цілях, що на день розгляду справи складає вже майже 9 років. Для з`ясування доводів позивача щодо необізнаності про існування заповіту, складеного [PERSON] на його ім`я, а також спростування доводів представника відповідача, судом було визнано обов`язковою явку позивача у судове засідання для надання особистих пояснень. Однак позивач у судове засідання не з`явився. Відтак, позивачем не надано беззаперечних доказів про те, що він не знав та не міг знати про існування заповіту [PERSON] , складеного на його ім`я, а також не спростовано заперечень представника відповідача щодо обізнаності позивача про існування цього заповіту. Будь-яких інших поважних причин пропуску позивачем строку подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачем та його представником не наводилися та судом не встановлено. За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, тому позовні вимоги на підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed