Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

Звертаючись до суду з позовною заявою позивач - орган опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в особі служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради в інтересах малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] зазначив, що відповідачами по справі є громадяни України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] проведена відповідно до ст. 126 СК України Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції, актовий запис №147 від 14.03.2008р. Реєстрація актового запису про народження [PERSON] , [INFO] проведена відповідно до ст. 126 СК України Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції , актовий запис №298 від 09.06.2010р. Малолітні [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей, в категорії - дитина, яка опинилась у складних життєвих обставинах з 05 серпня 2015 року, згідно наказів №№ 85, 86 служби у справах дітей виконавчого комітету Баглійської районної у м.Дніпродзержинськ ради. Підставою для взяття малолітніх дітей на облік стало ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків, ведення антигромадського, аморального способу життя, зловживання алкоголем. Батьки малолітніх дітей довгий час ніде не працюють, не маючи об`єктивних причин, пов`язаних із станом здоров`я. Помешкання, у якому проживали діти, перебувало в антисанітарному стані, була відсутня їжа, енергопостачання було відключено за борги. Діти постійно хворіли на педикульоз. Батьки [PERSON] та [PERSON] нехтували обов`язками щодо створення належних умов для проживання дітей. У липні 2015 року малолітніх дітей було направлено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради, спеціалістами служби у справах дітей з відповідачами [PERSON] та [PERSON] була проведена профілактична бесіда про необхідність належного виконання батьківських обов`язків, тому у серпні 2015 року малолітні діти були повернуті батькам у зв`язку з покращенням санітарних умов, проживання, речі приведені до ладу. Відповідачка [PERSON] була направлена до міського центру зайнятості населення. У період 2015 року спеціалістами служби у справах дітей з відповідачами [PERSON] та [PERSON] були проведені профілактичні бесіди щодо належного виконання батьківських обов`язків щодо виховання дітей, але належних висновків вони для себе не зробили. У грудні 2017 року від КЗ «НВК «ЗНЗДНЗ» №24» був отриманий лист-повідомлення щодо недбалого ставлення батьків у відношенні своїх дітей і невиконання батьківських обов`язків. У лютому 2018 року малолітніх дітей було вкотре направлено до КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради. На теперішній час [PERSON] та [PERSON] ніде не працюють, зловживають спиртними напоями, перебувають на «Д» обліку у лікаря-фтизіатра в КЗ «СМСЧ №8 МОЗ України». На підставі викладеного позивач просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] батьківських прав у відношенні малолітніх дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів доходів на утримання дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на користь державних закладів або осіб, яким діти будуть передані на виховання; стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів на утримання дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, на користь державних закладів або осіб, яким діти будуть передані на виховання; в разі позитивного вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав, передати дітей органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради для подальшого влаштування до сімейних форм виховання. Представник позивача - органу опіки та піклування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради Посунько О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Суду пояснила, що батько [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-фтизіатра. За адресою: [ADDRESS] не мешкає. Діти були доставлені до центру реабілітації у лютому 2018 року у зв`язку з неодноразовим зверненням до служби КЗ «НВК «ЗНЗДНЗ» №24» щодо недбалого ставлення батьків щодо своїх дітей і невиконання батьківських обов`язків, діти ходять в школу неохайні, хворіють на педикульоз. Надходили скарги сусідів щодо неналежного виконання батьками своїх обов`язків до дітей. Протягом 2018 року відповідачі жодного разу не зверталися до органу опіки та піклування з приводу того, що вони покращили свої умови проживання. Світло у квартирі відключено за борги, відповідачі мають заборгованість по сплаті за комунальні послуги. Діти направлені до центру реабілітації на підставі направлення служби у справах дітей, але відповідачі офіційно не зверталися до служби щодо повернення їм дітей. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не визнав позов та пояснив, що може виховувати дітей та має для цього можливості, він туберкульозом не хворіє, у нього було лише запалення легенів. Він на теперішній час працює охоронцем у фірмі. Він має намір виховувати дітей, у них дві кімнати на сім`ю. Він відвідує дітей кожного тижня, іноді два-три рази на тиждень. Має заробіток у розмірі 4200,00 гривень. Дружина [PERSON] також працює в охороні, має заробіток у розмірі 3000,00 гривень. При відвідуванні дітей приносить продукти харчування, речі, подарував доньці телефон, сукню, шкарпетки та колготки. Має стійке бажання виховувати своїх дітей, піклуватися про них та надати дітях справжню родину. Відповідачка [PERSON] у судовому засіданні не визнала позов та пояснила, що вона мешкає у гуртожитку оазом зі своїм цивільним чоловіком [PERSON] , за дітей піклується. Після відібрання дітей вона зі своїм цивільним чоловіком зробили ремонт у дитячій кімнаті і це бачили представники органу опіки та піклування, коли приходили з обстеженням, купили новий холодильник. Вона любить своїх дітей, а діти люблять її та їх батька, хоче, щоб діти проживали в родині. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву (ар.с.85-86), вважає, що позивачем не обґрунтовано позовні вимоги згідно закону щодо підстав для позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Представник третьої особи ККЗ "Центр соціально-психологічної реабілітації дітей" Кам`янської міської ради Сміянова О.Є. у судовому засіданні пояснила, що батько регулярно приходить до центру, відвідує дітей, приносить їм речі та продукти харчування, доньці він подарував мобільний телефон та сережки. Мати відвідує дітей рідше. Контакт між батьками є, діти люблять своїх батьків.Також дітей відвідують брат дітей та хрещений малолітньої [PERSON] . Представник центру вважала, що дітям буде краще мешкати разом з батьками. Просила вирішити питання в найкращих інтересах дітей. Допитана у якості свідка [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює комендантом у гуртожитку, де мешкають відповідачі. Вона знає сім`ю [PERSON] з 2006 року. У 2013 році відповідачі зареєструвались у гуртожитку по [ADDRESS] . За момент проживання у гуртожитку діти часто залишалися з батьком, мати займалася своїм особистим життям. Відповідачі мають велику заборгованість за комунальні послуги, енергопостачання відключено за борги. До неї приходили охоронники гуртожитку та казали, що діти ходять самі по собі без нагляду. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона працює начальником служби у справах дітей адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, з 2015 року діти [PERSON] та [PERSON] перебувають на обліку, як діти, які опинилися у складних життєвих обставинах, оскільки батьки ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків, ніде не працюють, за дітьми належним чином не доглядають, діти ходять брудні. Були наявні скарги від сусідів, із школи та з лікарняного закладу про те, що діти не отримували належного матеріального забезпечення. З того часу, як діти влаштовані до притулку, батьки лише один раз звернулися до служби з питання повернення їм дітей. На момент обстеження 20.03.2019 року помешкання відповідачів, світло в квартирі вже було. При обстеженні було встановлено, що для дітей створено окрему кімнату, в якій зроблено ремонт, поклеєні нові шпалери, в квартирі наявний холодильник. Незалежний психолог [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що під час спілкування з дітьми, малолітні [PERSON] та [PERSON] розповідали про те, що вони на теперішній час мешкають в реабілітаційному центрі. Коли вони мешкали разом з батьками, у них була своя кімната, у батька та матері їм було жити краще, ніж у центрі. Діти хочуть мешкати разом з батьком та матір`ю, Діти розповідали, що матір готувала їм їжу, батько теж готував. Також, [PERSON] пояснила, що нею зроблений висновок щодо психологічного стану та сімейної ситуації щодо [PERSON] та нею було зроблено висновок, що ознак сімейного насильства та порушення психосоціального функціонування у дитини не виявлено (ар.с.132-133) Психолог КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Кам`янської міської ради [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що під час спілкування з дітьми, малолітні [PERSON] та [PERSON] розповідали про те, що батьки відвідують їх у центрі. Діти повідомили, що хочуть повернутися до батьків. Самі малолітні [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що вони хочуть проживати разом з татом та мамою, годували батьки їх добре, голодними вони не були. Діти виразили стійке бажання бути повернутими до своїх біологічних батьків та мешкати з ними однією родиною. Суд, вислухавши всіх учасників процесу, дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження та витягами з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 сімейного кодексу України (ар.с. 11-14). Відповідно до висновку № 8/980-7 від 31.07.2018 року Адміністрації Південного району про доцільність позбавлення батьківських прав - позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відповідає інтересам [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-9). Згідно з відповіддю ДЗ «СМСЧ №8 МОЗ України» №1-13/343 від 05.04.2019 року щодо перебування [PERSON] , 1962р.н. та [PERSON] , 1975 р.н. на обліку у лікаря-фтизіатра, повідомили, що у штатному розписі ДЗ «СМСЧ №8 МОЗ України» лікаря-фтизіатра в закладі не має (ар.с.129), що спростовує посилання представника позивача про перебування відповідачів на обліку у лікаря-фтизіатра саме у зазначеному закладі .Згідно з відповіддю КП «Кам`янський протитуберкульозний диспансер» Дніпропетровської обласної ради», [PERSON] , 1975р.н. на обліку в КП «Кам`янський протитуберкульозний диспансер» ДОР» не перебуває. За медичною допомогою не зверталася. [PERSON] , 1962р.н. перебуває на обліку в КП «Кам`янський протитуберкульозний диспансер» ДОР» з вересня 2018 року з діагнозом: залишкові зміни перенесеного туберкульозу (10.10.2016р.), але епід-небезпеки для оточуючих не ставить (ар.с.119). Те, що [PERSON] епід. небезпеки не представляє, перебувати в колективі може, також підтверджується довідкою КП «Кам`янський протитуберкульозний диспансер» від 22.03.2019р. (ар.с.105). Згідно з довідкою ТОВ «Хотей АС» №15 від 21.03.2019р., [PERSON] дійсно працює в ТОВ «Хотей АС» по цивільно-правовому договору з виконанням обов`язків з охорони об`єкту (ар.с.106). Згідно з ч.6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Конвенція про права дитини, виходячи із рівності прав матері та батька, у пункті 1 статті 9 проголосила правило, за яким дитина не повинна розлучатися з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідно в найкращих інтересах дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону ( ч.6 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. № 3 не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» (Заява № 39948/06) суд зазначив, що: право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Висновок органу опіки та піклування, наданий до суду у письмовому вигляді, та матеріали позовної заяви не дають можливості для повного та всебічного, об`єктивного з`ясування обставин ставлення відповідачів до своїх батьківських обов`язків та не містять даних, які б доводили винну поведінку батьків до дітей. З матеріалів справи, в тому числі з доказів поданих суду позивачем, не вбачається, що відповідачі є хронічними алкоголіками, фактів, які б підтверджували зловживання батьківськими правами, жорстокого поводження з дітьми, шкідливого впливу на дітей своєю аморальною антигромадською поведінкою з боку відповідачів в судовому засіданні не встановлено. Позбавлення батьківських прав насамперед повинно відповідати інтересам дітей та сприяти захисту їх прав. Однак позивачем при зверненні до суду з даним позовом не зазначено, яким чином задоволення заявлених ними позовних вимог відповідатиме захисту прав саме малолітніх дітей, не доведено позивачем у судовому засіданні і настання позитивних наслідків для малолітніх дітей після позбавлення відповідачів батьківських прав. Виходячи з викладеного, оцінивши у своїй сукупності всі докази по справі, беручи до уваги думку дітей та ставлення відповідачів до них, висновок незалежного психолога, суд вважає необхідним у задоволенні позовних вимог про позбавлення відповідачів батьківських прав та стягнення аліментів, враховуючи інтереси малолітніх дітей, відмовити, оскільки позивачем не доведено наявності для цього встановлених законом підстав в обсязі, достатньому для застосування цього надзвичайного заходу. При розподілі судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, тому судові витрати не підлягають стягненню з відповідачів на користь держави.

Outcome: dismissed