Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача завдану моральну шкоду у розмірі 300 000,00 грн. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 17.06.2017 року ним подано до Касаційного адміністративного сулу в складі Верховного суду касаційну скаргу на постанову Корольовського районного суду м.Житомира та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року у справі №296/3212/16а. Позивач вважає, що відповідач, істотно порушуючи норми процесуального права, порушив право позивача на справедливий суд та заподіяв моральну шкоду. Відповідачем надано відзив на позовну заяву, де зазначено, що в позовній заяві відсутні будь-які докази - фактичні дані, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що діями Верховного Суду, було порушено право позивача на справедливий суд та завдано йому моральну шкоду, та інших обставин, які містять інформацію щодо предмета доказування та які мають значення для вирішення справи. Крім того, позивач у своєму позові не навів, з яких саме міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, не вказано, в чому саме полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно, з яких міркувань виходив позивач, визначаючи розмір шкоди, якими доказами це підтверджено. Зауважує на тому, що позовні вимоги є безпідставними, оскільки фактичні обставини засвідчують наявність належного виконання Верховним Судом обов`язку, передбаченого вимогами закону із дотриманням встановленого порядку. Позивач надав відповідь на відзив, де вказав на нечинність та протиправність відзиву на позовну заяву. В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву вказав про можливість слухання справи у відсутності представника Верховного Суду. Справа розглянута у відсутності учасників, що відповідає положенню ст. 211 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зміст поданих учасниками заяв, долучених до позовної заяви документів, суд приходить до наступного висновку. 17.06.2017 року позивачем подано скаргу на постанову Корольовського районного суду м.Житомира та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2017 року у справі №296/3212/16-а. 21.07.2017 року за вказаною скаргою відкритокасаційне провадження, витребувано матеріали справи№ 296/3212/16-а. На подану до Верховного Суду 19.03.2018 [PERSON] скаргу надано відповідь 06.04.20198 року, де зазначено, що за даними комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», 08.02.2018 у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за № К/9901/19105/18 та № К/9901/19113/18 зареєстровано касаційні скарги [PERSON] . у справі № 296/3212/16-а за позовом до виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради про визнання рішень нечинними та зобов`язання вчинити певні дії, та передано з Вищого адміністративного суду України. Повідомлено, про визначення складу суду, про те, що справу на час надання відповіді до розгляду не призначено, роз"яснено порядок отримання інформації про рух справи, роз"яснено про черговість призначення справ до розгляду. Згідноіз частиною першою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VІІІ здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Рішення суду і відповідно дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних із підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, а не шляхом оскарження їх дій (відшкодування моральної чи матеріальної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом, а отже і вирішення питання про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті прийнятті судових рішень, суперечить закону. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. За положеннями ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем не надано доказів на підтвердження існування обставин, що є передумовою відшкодування моральної шкоди за визначенням, наведеним статтею 23 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 14 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду. Судом не встановлено порушення прав позивача та протиправності діяння чи бездіяльності Верховного Суду, завдання у зв`язку з цим моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями, вини в її заподіянні. З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні позову.

Outcome: dismissed