Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом до ДП «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая», [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України, [PERSON] фінансів України, про зобовязання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог вказав, що є непрацюючим пенсіонером, працював на шахтах на підземних роботах з повним робочим днем більше 16 років, останнім місцем роботи вказує ДП «Донецьку вугільну енергетичну компанію». Під час роботи користувався пільгами на вугілля для побутових проблем. На даний момент є внутрішньо переміщеною особою і проживає у [INFO] у будинку з пічним опаленням. Зазначає, що відповідач ДП «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая» належало до ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», в якому він працював та з якого пішов на пенсію, діяльність якого припинено. З наведених підстав просить зобовязати ДП «Шахта «[PERSON] № ім. М.С. Сургая» забезпечити його пільговим вугіллям на побутові потреби за 2015-2016 рік у кількості 5,9 тон. Позовних вимог до відповідачів [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України, [PERSON] фінансів України не ставить. В судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні. Представник ДП «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що позивач ніколи не перебував у трудових відносинах з ДП «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая», а тому воно не є його останнім місцем роботи як того вимагає п.12.10.9. Галузевої Угоди для забезпечення позивача пільговим вугіллям на побутові потреби. Крім того, зазначила, що ДП «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая» було створено 06.11.2014 року, тобто є новоствореним підприємством, та не є правонаступником ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «ДВЕК» на якому працював позивач. Представник [PERSON] фінансів України у судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заперечення на позовну заяву, згідно якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що положення ст. 48 Гірничого Закону України, на які посилається в позові [PERSON], втратили чинність. Окрім того, зазначає що державні вугледобувні підприємства діють тільки у межах наданих їм бюджетних асигнувань, фінансування щодо забезпечення пільговим паливом на побутові потреби за 2015-2016 рік здійснюється в межах бюджетного періоду, який у відповідності зі ст. 3 Бюджетного кодексу України становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 року того ж року, а тому просив суд відмовити в за доволі позовних вимог в повному обсязі, а справу розглянути за його відсутності. Представник [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України в судові засідання не зявлявся, про місце, дату та час розгляду справи неодноразово був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представника відповідача. В ході судового засідання позивачем було заявлено клопотання про залучення в якості співвідповідача ДП «[PERSON] ім. М.С. Сургая», яке було задоволено судом. Представник ДП «[PERSON] ім. М.С. Сургая» [PERSON] суду пояснила, що позивач вийшов на пенсію у 2015 році з ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «ДВЕК», тобто його останнім місцем роботи є зазначене підприємство, а у відповідності до статті 43 Гірничого закону України та пунктів 12.10.7, 12.10.8, 12.10.9 Галузевої Угоди особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям забезпечуються паливом на побутові потреби за останнім місцем роботи на вугледобувному або шахтовугледобувному підприємстві або їх правонаступниками. Окрім того, зазначила, що у відповідності до Інструкції про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць, підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.1976 року особи, які мають право на отримання вугілля, повинні щорічно подавати заяви на імя керівника підприємства з доданими до неї даними про забезпечення чи незабезпечення вугіллям інших членів родини заявника, систему опалення, склад сімї. Однак, позивач з такою заявою до ДП «[PERSON] ім. М.С. Сургая» не звертався. Зауважила, що ДП «[PERSON] ім. М.С. Сургая» було створено шляхом реорганізації ДП «ДВЕК» і є правонаступником прав та обовязків виключно ВП «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая», а тому просила суд у задавлені позовних вимог відмовити в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює дані правовідносини, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до довідки від 06.03.2015 року № [NUMBER] [PERSON] є тимчасово переміщеною особою з тимчасово окупованої території України та на даний час проживає за адресою: [INFO] (а.с. 7). Згідно Трудової книжки серії БТ-І № 0275168 останнім місцем роботи [PERSON] є ВП «Шахтоуправління «Трудівське» ДП «ДВЕК», з якого він був звільнений 26.03.2015 року наказом №86к від 26.03.2015 року за власним бажанням у звязку з переходом на пенсію за віком (а.с. 8-10). Відповідно до пенсійного посвідчення серії ААЄ № 031326, від 22.02.2011 року [PERSON] є пенсіонером та отримує пенсію за віком (а.с. 11). Згідно акту обстеження технічного стану квартири за адресою: [ADDRESS] від 22.04.2015 року встановлено, що квартира за зазначеною адресою в результаті обстрілів була пошкоджена, а саме через попадання снаряду, квартира вигоріла разом з особистим майном, розбиті несучі конструкції, пошкодженні вікна та двері. Внаслідок сукупного пошкодження зазначена квартира не придатна для подальшого проживання (а.с. 13). Відповідно до наказів [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України №790 від 06.11.2014 року, №859 від 01.12.2014 року, № 822 від 21.11.2014 року утворено нове Державне підприємство «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая» (а.с. 34,35,36) Згідно наказу [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України №54 від 05.02.2016 року зі складу ДП «ДВЕК» виділено відокремлений підрозділ «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая» і на його базі створено ДП «[PERSON] ім. М.С. Сургая», яке є правонаступником прав та обовязків ДП «ДВЕК», повязаних з діяльність Відокремленого підрозділу «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая» (а.с. 90-92). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.08.2016 року (вказаний реєстр є у вільному доступі) юридичною адресою Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» є Донецька область, місто Вугледар, а у графі «Дані про відокремлені підрозділи юридичної особи» значиться Відокремлений підрозділ «Шахта «Трудівська» Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» (а.с. 93-97). Відповідно до ст. 5 Гірничого Закону України суб'єктами гірничих відносин є юридичні та фізичні особи України, іноземні юридичні та фізичні особи, особи без громадянства, які здійснюють геологічне вивчення родовищ корисних копалин, проектування, будівництво (реконструкцію), експлуатацію, ліквідацію аварій та ліквідацію або консервацію підприємств з видобутку та переробки корисних копалин, а також проводять гірничі роботи. Згідно з ст. 43 Гірничого Закону України підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб: працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України; пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах. Відповідно до п. 5 ст. 48 Гірничого Закону України після ліквідації або консервації гірничого підприємства надається субсидія на придбання твердого палива або на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 12.10.1 Галузевої Угоди між [PERSON] палива та енергетики України, іншими державними органами, власниками (обєднаннями власників), що діють у вугільній галузі, і всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості України від 03.07.2001 року (далі Галузевої Угоди) порядок забезпечення паливом на побутові потреби і надання компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами підприємств (структурних підрозділів) вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на підприємствах (структурних підрозділах) відповідно до Гірничого закону України, цієї Угоди, а також Переліку професій працівників з видобутку (переробки) вугілля та працівників вуглебудівних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби (Постанова Кабінету Міністрів України від 17.03.2011 No303), Порядку надання компенсації особам, які мають право на безкоштовне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з централізованим опаленням (Постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 No887), Інструкції про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.1976 року у частині, що не суперечить зазначеним вище нормативно-правовим актам. Згідно п. 12.10.3 Галузевої Угоди безоплатне забезпечення вугіллям працівників і пенсіонерів вугільної промисловості здійснюється за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Списки вуглеотримувачів складаються щорічно з 1 по 15 грудня, станом на 1 грудня, підписуються за згодою з профкомом керівником підприємства, головним бухгалтером, відділом кадрів. На тих, що поступили пізніше складаються додаткові списки. Згідно п. 12.10.7. Галузевої Угоди безоплатне забезпечення вугіллям поширюється на пенсіонерів, що живуть в Україні, незалежно від того, з якого Підприємства вугільної промисловості України вони вийшли на пенсію, якщо вони відпрацювали в галузі: на підземних роботах чоловіки не менше 10 років, жінки 7,5 років; на роботах, повязаних з підземними умовами, чоловіки не менше 15 років, жінки 12,5 років; на роботах у технологічному ланцюжку і на поверхні діючих і тих, що будуються, шахт, розрізів, збагачувальних і брикетних фабриках, в шахтовуглебудівельних підприємствах чоловіки не менше 20 років, жінки 15 років. Відповідно до п. 12.10.8. Галузевої Угоди ця категорія осіб забезпечується побутовим вугіллям тим підприємством, з якого вони вийшли на пенсію. На підприємствах, що ліквідуються, забезпечення працівників побутовим паливом здійснюється за рахунок бюджетних коштів. Відповідно до п. 12.10.9 Галузевої Угоди особи, які мають право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям, в тому числі ті, що пішли на пенсію з підприємства інших галузей економіки України, забезпечуються паливом на побутові потреби за останнім місцем роботи на вуглевидобувному (перероблювальному) або шахтовуглебудівельному підприємстві або їх правонаступників. Зі змісту позовної заяви вбачається, що відповідачами по справі є ДП «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая», [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України, [PERSON] фінансів України, однак позовні вимоги позивач ставить тільки до ДП «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая». Суд під час судових засідань неодноразово намагався зясувати у позивача, які саме вимоги останній ставить до відповідачів [PERSON] енергетики та вугільної промисловості України, [PERSON] фінансів України, але [PERSON] так і не надав пояснень з цього приводу. Натомість, позивачем було заявлено клопотання про залучення в якості співвідповідача ДП "[PERSON] ім. М.С. Сургая", яке було задоволено судом. Однак, в судовому засіданні позивачем не було заявлено жодних вимог до даного підприємства. Аналізуючи вимоги чинного законодавства та Галузевої Угоди суд приходить до висновку, що [PERSON] має право на безоплатне забезпечення побутовим вугіллям за нормою 5,9 тонн на рік на будинок або квартиру. Однак, як вбачається з п.п. 12.10.8, 12.10.9 Галузевої Угоди, забезпечуватись таким паливом позивач має тим підприємством, з якого він вийшов на пенсію. Разом з тим, судом встановлено, що у відповідності до трудової книжки позивача, останнім місцем роботи, з якого він був звільнений у звязку з переходом на пенсію за віком, є відокремлений підрозділ «Шахта «Трудівська» державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія». Слід зауважити, що відповідачі ДП «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая» та ДП «[PERSON] ім. М.С. Сургая» не є правонаступниками, філіями чи відокремленими підрозділами ВП «Шахта «Трудівська» ДП «ДВЕК», не перебували з позивачем у трудових відносинах, а тому не є підприємствами, з яких [PERSON] вийшов на пенсію або їх правонаступниками. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо зобовязання ДП «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая» забезпечити його вугіллям на побутові потреби за 2015-2016 рік у кількості 5,9 тон є безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державне підприємство «Донецька вугільна енергетична компанія», яке [PERSON] у позовній заяві визначив як останнє місце роботи перед виходом на пенсію, на даний час діє та знаходиться на території підконтрольній державній владі України, а саме, у місті Вугледарі Донецької області. Окрім того, до складу даного підприємства входить відокремлений підрозділ «Шахта «Трудівська» ДП «Донецька вугільна енергетична компанія», з якого позивач був звільнений у звязку з переходом на пенсію. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що ДП «Шахта «[PERSON] №3 ім. М.С. Сургая» та ДП «[PERSON] ім. М.С. Сургая» є неналежними відповідачами. Відповідно до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed