Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

У травні 2018 року позивач звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом. Свої вимоги мотивувала тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] Дівоче прізвище позивача - з «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]» на підставі шлюбу/свідоцтва про укладення шлюбу від 27.10.1997 року. За життя матір позивача неодноразово виходила заміж та змінювала прізвище. Єдиним спадкоємцем першої черги є позивач. В установленому законом порядку остання прийняла спадщину, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. Проте оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Спадкова маса після померлої [PERSON] складає: Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS]; Ѕ частина земельної ділянки 0,2500 га. наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що знаходяться в [ADDRESS]; Ѕ частина земельної ділянки площею 0,1381 га. наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в [ADDRESS]; Ѕ частина майнового паю у загальному пайовому фонді КСП «Бузова». Крім того 31 травня 2008 р. ВК Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області рішенням за № 59 надано дозвіл [PERSON] на добудову житлового будинку розміром 2,0х 8,85, виконати його внутрішнє перепланування, переобладнати існуючий сарай під літню кухню в [ADDRESS]. Включено в домоволодіння [PERSON] самовільно побудований гараж розмірами 5,0х 6,5 м. в [ADDRESS]. Бюро технічної інвентаризації було зроблено відповідні зміни в технічній документації. Разом з тим свідоцтво про право власності отримано не було. На підставі викладеного та з урахуванням уточнених позовних вимог позивач просить: визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], що померла [INFO] право власності на спадкове майно, а саме частку в розмірі Ѕ частини житлового будинку, загальна площа - 59,9 м2, з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], що померла [INFO] право власності на спадкове майно, а саме частку в розмірі Ѕ частини земельної ділянки площею 0,2500 га., кадастровий номер - [NUMBER], цільове призначення - будівництво та обслуговування жилого будинку і господарських будівель за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], право власності на спадкове майно, а саме частку в розмірі Ѕ частини земельної ділянки площею 0,1381 га., кадастровий номер - [NUMBER], цільове призначення - ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], що померла [INFO] право власності на спадкове майно, а саме частку в розмірі Ѕ частини майнового паю у загальному пайовому фонді КСП «Бузова». Вартість Ѕ частини майнового паю становить 2 213 грн. 56 коп.; визнати за [PERSON] права та обов'язки забудовника, незавершеного будівництва, а саме: добудови до житлового будинку розмірами 2,0х8,85 м, внутрішнє перепланування, переобладнання сараю під літню кухню за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що померла [INFO], в тому числі з правом здачі в експлуатацію та правом отримання правовстановлюючих документів на відповідні об'єкти; визнати за [PERSON] права та обов'язки забудовника гаражу, розташованого за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], що померла [INFO], в тому числі з правом здачі гаражу в експлуатацію та правом отримання правовстановлюючих документів на гараж. Позивач [PERSON] та її представник просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач [PERSON], та представник відповідача [PERSON] заперечували щодо задоволення позову. З'ясувавши обставини справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER]. Родинні відносини між спадкодавцем [PERSON] та позивачем [PERSON] підтверджуються свідоцтвами про народження , про укладення шлюбів та свідоцтвом про розірвання шлюбу, що наявні в матеріалах справи. Після смерті спадкодавця [PERSON] залишилась спадщина, яка складається з нерухомого майна: Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями; Ѕ частина земельної ділянки площею 0,2500 га.; Ѕ частина земельної ділянки площею 0,1381 га.; Ѕ частина майнового паю. За життя спадкодавець здійснила добудову житлового будинку розмірами 2,0х8,85 м., виконала його перепланування переобладнала сарай під літню кухню, а також побудувала гараж розмірами 5,0 х 6,5 м. в [ADDRESS]. Рішенням ВК Бузівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області за № 59 від 31 травня 2008 року надано дозвіл на добудову, перепланування та включено до домоволодіння самовільно побудований гараж, що за адресою: [ADDRESS]. Спадщину, що залишилася після смерті матері позивач прийняла шляхом подання 01.12.2012 року заяви до приватного нотаріуса КМНО Свириденка А.М., на підставі якої була заведена спадкова справа № 9/2012 до майна померлої [PERSON]. Крім того 19 жовтня 2012 року до приватного нотаріуса КМНО Свириденко А.М. було подано заяву [PERSON], яка прийняла спадщину, що складається частки квартири [ADDRESS] Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 1 ст. 1268ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як роз'яснено в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. 17.12.2004 року [PERSON] та [PERSON] отримали свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] в рівних частках. 23 червня 2006 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яка складається з Ѕ частки наступного майна: земельної ділянки площею 0,2500 га., наданої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, що знаходиться в [ADDRESS], належної померлій, [PERSON], на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER] та земельної ділянки площею 0,1381 га. наданої для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в [ADDRESS], належної померлій [PERSON] , на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER]. Крім того 23 червня 2096 року [PERSON] отримано свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, а саме Ѕ частину майнового паю у загальному пайовому фонді КСП «Бузова», належного померлій [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай [NUMBER], виданого Бузівською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області 07 червня 2006 року відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 01 лютого 2006 року. 13.03.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Свириденко А.М. на адресу [PERSON] направлено повідомлення, що заявником подані не всі необхідні документи для оформлення свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, відсутній Державний акт на право власності на земельну ділянку. Частиною 2 ст. 120 Земельного кодексу України визначено, що якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Відповідно до п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 р. за № 24-753/0/4-13, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім'я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами,відкритті після нього спадщини. Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі». Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. За змістом ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз'яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв'язку з цим - джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ст. 1226 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). У постанові Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року вказано, що у разі якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини. Пунктом 5 ч.2 ст.11 ЦК України, у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Заперечення проти позову та твердження відповідача про те, що добудови здійснювались ним, а не спадкодавицею суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи містять лист Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, з якого вбачається, що з питанням добудови, перепланування та переобладнання в [ADDRESS] зверталась саме [PERSON] Крім того матеріали справи містять протокол та постанову про накладення на [PERSON] штрафу з приводу самовільного будівництва гаражу розмірами 5, 0х 6,5 м. Слід зазначити і те, що відповідно до рішення ВК Бузівської сільської ради від 31 травня 2008 року № 59 вирішено надати дозвіл [PERSON] на добудову до житлового будинку розмірами 2,0х8,85 м., виконати внутрішнє перепланування, переобладнати існуючий сарай під літню кухню в [ADDRESS]. Включити в домоволодіння [PERSON] самовільно побудований гараж розмірами 5, 0 х 6,5 м. в [ADDRESS]. Тому, оскільки позивач по справі [PERSON], як спадкоємиця першої черги, прийняла спадщину, що відкрилася після смерті [PERSON] - до неї перейшли всі права та обов'язки, що належали померлій на момент смерті. Що також в свою чергу означає перехід права власності на 1/2 частку житлового будинку, Ѕ частин земельних ділянок та прав та обов'язкыв забудовника в порядку спадкування за законом до особи, що прийняла спадщину. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved