Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 8862 гривень 15 коп. В судове засідання сторони повторно не зявились. Про день слухання справи повідомленні своєчасно. До початку судового розгляду представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду . Відповідач в судове засідання не зявився. Він наданий час перебуває в зоні АТО. Вивчивши матеріали справи в повному обємі суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідачу згідно договору від 22 грудня 2005 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» , правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПРИВАТБАНК» в виді Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку було надано кредит на платіжну картку в виді кредитної лінії на суму 3000 гривень зі сплатою відсотків за користування кредиту в розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості по кредиту. Обовязковий мінімальний платіж по сплаті кредиту становить 7 % на місяць від суми використаних коштів. Згідно Заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір надання банківських послуг. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином в установлений строк і одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. З поданого розрахунку суми боргу вбачається, що станом на 30 червня 2014 року заборгованість по картковому рахунку становить 8862 гривень 15 коп., з них : заборгованість по тілу кредиту в сумі 1977 гривень 46 коп. , заборгованість по сплаті процентів в сумі 5986 гривень 49 коп., штрафи 500 гривень та 398 гривень 20 коп. З доданого розрахунку заборгованості по кредитному договору вбачається наявність простроченої заборгованості по тілу кредиту з 15 січня 2009 року, що свідчить про прострочення сплати обовязкових мінімальних платежів в розмірі 7 % від суми використаних коштів. Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася. З копії судового наказу від 27 липня 2007 року. справа № 2-345/07 вбачається, що з [PERSON] стягнуто на користь позивача 2342 гривні 89 коп. за кредитним договором від 22 грудня 2005 року. та витрати з інформаційно - технічного забезпечення розгляду справи в сумі 25 гривень 50 коп. З довідки Хмельницької філії ПАТ «Укртелеком» від 12 травня 2016 року за № 164 вбачається, що з заробітної плати відповідача було проведено утримання за період з 01 жовтня 2008 року по 31травня 2009 року на користь ЗАТ «Приватбанк» в сумі 2383 гривні 39 коп. . В ході розгляду справи відповідач подав заяву про застосування позовної давності та відмову в задоволенні позову. Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обовязки виникають у кожного контрагента Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобовязання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. З довідки ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від без номера та дати , надана суду з супровідним листом від 25 липня 2016 року за № 30.1.0.0/2-20160722/3499 вбачається, що строк дії кредитної картки номер 4149605315227124 по кредитному договору від 14 грудня 2005 року становив з 14 грудня 2005 року по грудень 2008 року. При розгляді справи № 6-103 цс 14 Верховний Суд України висловив правову позицію, що відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі останнім днем місяця, указаного на картці. Тобто право вимоги погашення заборгованості за кредитним договором в позивача виникло в грудні 2008 року. Останній платіж відповідачем по кредитному договору було здійснено 15 січня 2009 року , що підтверджується випискою з особового рахунку по кредитному договору. Обгрунтування позовних вимог про те, що позовна давність, встановлена законом, була збільшена і становить пять років, , не заслуговують на увагу, оскільки договір щодо збільшення позовної давності має укладатися у письмовій формі. Зазначення в заяві позичальника про ознайомлення та згоду відповідача з умовами надання споживчого кредиту не свідчить про укладення між сторонами договору про збільшення позовної давності у письмовій формі, Умов та правил надання банківських послуг не підписані відповідачем, як це вимагає ст. 207 ЦК України. Згідно з п. 7 частини тринадцятої статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів" забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Також з відповідача не підлягає стягненню понесені позивачем судові витрати в сумі 243 гривні 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed