Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

22.01.2020 р. СФГ «Настасія» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про визнання поновленим договору оренди землі. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 06.11.2007 року між сторонами було укладено договір оренди землі, за яким СФГ «Настасія» було передано дві земельні ділянки загальною площею 2,86 га. на строк 10 років по 31.12.2017 року. Оскільки після закінчення договору оренди відповідач не заперечував проти поновлення договору оренди, земельними ділянками продовжував користуватися позивач. 25.04.2018 року позивач направив відповідачу лист, в якому запропоновано вважати продовженим договір оренди землі до 15.11.2027 року, також було надіслано додаткову угоду до договору оренди землі. Також позивач сплатив на рахунок відповідача за користування орендованою земельною ділянкою кошти за 2019 рік. Оскільки відповідач не визнає право позивача на користування вказаною земельною ділянкою, позивач звернувся з даним позовом. Просив визнати поновленим договір оренди землі від 06.11.2007 року на той же строк та на тих же умовах, на яких він був укладений. 26.02.2020 року ухвалою суду було відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою від 07.04.2021 р. у задоволенні клопотання представника позивача про проведення експертизи було відмовлено. У судовому засіданні представник позивача - адвокат Хомік С.Г. позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Адвокат Хомік С.Г. зазначав, що 06.11.2007 р. між позивачем та відповідачем був укладений договір оренди землі строком на 10 років. Після закінчення цього строку позивач листом звернувся до відповідача для продовження строку його дії. Відповідь на даний лист позивачу не надходила. Позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, відповідач отримує кошти за її оренду. Відповідач договору оренди даної земельної ділянки з іншими особами не укладала. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні 18.12.2020 р. повідомив, що за 2017, 2018, 2019 р.р. орендна плата сплачувалася відповідачу в повному обсязі, даний факт не заперечується відповідачем та її представником. Даний договір оренди не зареєстрований в Державному реєстрі, оскільки реєстрації підлягають договори оренди землі з 01.01.2013 р. Перереєстрації даного договору не було здійснено. У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Брус С.М. позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, оскільки позивачем не було дотримано умов договору оренди землі щодо повідомлення орендодавця за 90 днів до закінчення договору, як це передбачено п.7 Договору оренди. Також представник зазначив, що позивач за період 2016-2018 років не виконував умови договору та не сплачував орендну плату. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії Державного акту на право приватної власності на землю ІІІ - ЧР № 014940 від 10 липня 2002 року, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 2,86 га, яка складається з двох земельних ділянок площами 1,60 та 1,26 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які розташовані на території Ковтунівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. 06 листопада 2007 року між СФГ «Настасія» та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки № 61/07, за умовами якого СФГ «Настасія» отримано в оренду земельну ділянку загальною площею 2,86 га, власником якої є відповідач. Договір зареєстрований у Золотоніському райвідділі Черкаської регіональної філії ДП Центр ДЗК при Держкомземі України про що у Державному реєстрі земель внесений запис від 15 листопада 2007 року за № 040778400069. Згідно з пунктом 7 вказаного договору визначено, що договір укладено на десять років по 31 грудня 2017 року. Після закінчення строку дії оренди землі, орендар має переважне право на поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. 25 квітня 2018 року позивач направив відповідачу повідомлення про свій намір скористатися переважним правом на продовження оренди землі та запропонував відповідачу укласти додаткову угоду до договору оренди землі, також направив додаткову угоду до договору оренди землі. Однак доказів направлення даного повідомлення позивачем та його отримання відповідачем не надано. Відповідно до вимог частини другої статті 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Таким законом є, зокрема, Закон України «Про оренду землі» № 161-XIV (далі - Закон № 161-XIV). Відповідно до статті 33 Закону № 161-XIV (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку дії договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Отже, стаття 33 Закону № 161-XIV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, прямо передбачала подання орендарем у строки, визначені у частині другій цієї статті, повідомлення саме про поновлення договору оренди землі та проект додаткової угоди про таке поновлення. Шляхом надсилання орендодавцю відповідного письмового повідомлення орендар мав завчасно продемонструвати наявність у нього наміру продовжити користування земельною ділянкою. А орендодавець, будучи обізнаним із таким наміром, отримував можливість спланувати подальші дії у зв`язку зі спливом строку договору оренди землі, зважити доцільність пошуку інших потенційних орендарів, а за їх наявності - зіставити пропоновані ними умови оренди з умовами, викладеними у проекті додаткової угоди, яку надав орендар. До аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у пункті 34 постанови від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19. Також згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2018 р. по справі № 594/376/17-ц та від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України "Про оренду землі", необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору. Таким чином, реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена положеннями статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури, строків та наявності волевиявлення сторін. Оскільки п. 7 договору оренди землі № 61/07 від 07.11.2007 р. було визначено строк його дії по 31.12.2017 року, то позивач повинен був письмово повідомити відповідача за 90 днів про намір продовжити його дію. Позивачем не надано доказів повідомлення відповідача [PERSON] про намір продовжити дію договору оренди з надісланням додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки за 90 днів до 31.12.2017 року. Натомість з письмовим повідомленням про продовження строку дії договору оренди позивач звернувся лише 25.04.2018 року, через 4 місяці після закінчення строку вказаного договору оренди землі. Тому позивач порушив вимоги та не дотримався процедури поновлення договору оренди на новий строк, передбаченої як умовами договору, так і вимогами закону. Аналогічна позиція Верховного Суду викладена в постанові від 20.10.2021 року у справі № 695/141/20. Сплата позивачем орендної плати за 2018-2019 роки не може бути переважною умовою для продовження строку дії договору оренди землі. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини , які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed