Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

У червні\~2020\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнень просила поділити спільне сумісне нерухоме майно подружжя наступним чином: визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину домоволодіння [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1517га в [ADDRESS] , кадастровий номер 1223581300:03:001:0522, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1517га в [ADDRESS] , кадастровий номер 1223581300:03:001:0522, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. Позов обґрунтовано тим, що 07 червня 2014 року позивач перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. На підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року шлюб між ними було розірвано. За час перебування у шлюбі, сторонами було придбано будинок та земельну ділянку в [ADDRESS] . Сторони в досудовому порядку не досягли згоди щодо поділу спільного майна, у зв`язку із чим позивач звернулася до суду за захистом майнових прав. Ухвалою суду від 27\~липня 2020\~року року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження із викликом сторін. 27 січня 2021 року судом закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті в судовому засіданні. У судове засідання позивач не з`явилася. Представником позивача, адвокатом Бутенко О.А. подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності позивача, уточнені позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився. Представником відповідача подана письмова заява, в якій просив розглянути справу за їх відсутності та відмовити у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що 07 червня 2014 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб, який розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року (справа № 185/11220/19). Рішення набрало законної сили 05 березня 2020 року (а.с.17). За період перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами було придбано у власність житловий будинок, який розташований на земельній ділянці площею 0,1517 га кадастровий номер якої 1223581300:03:001:0522 по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу житлового будинку від 26 квітня 2018 року, посвідченого державним нотаріусом Другої павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Дутчак Ю.С. (а.с.18-19). Згідно інформації з Державногореєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.2021, за [PERSON] зареєстровано право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1223581300:03:001:0522 площею 0,1517 га; реєстраційний номер об`єктів нерухомого майна, розташований на земельній ділянці 1540671012235 відповідає номеру житлового будинку за адресою по [ADDRESS] , який також зареєстровано за [PERSON] . Згідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про\~практику\~застосування при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" №11 від 21 грудня 2007 року, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69 - 72 СК та ст. 372 ЦК. Відповідно до статті 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно статті 69 СК України дружина та чоловік, мають право на поділ майна, належного їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. З матеріалів справи не вбачається, що було укладено договір про зміну часток у праві сумісної власності між сторонами або було укладено шлюбний договір. Також з матеріалів справи не вбачається, що між сторонами було встановлено режим окремого проживання на час придбання спірного майна. На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для задоволення позову та поділу майна подружжя, визнавши за кожним з них право власності на 1/2 спірного будинку та земельної ділянки. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, у відповідності до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 900,00 грн, сплачені позивачем при поданні позовної заяви.

Outcome: approved