Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним рішення чергових загальних зборів членів ОСББ «Тельбін-Комфорт», оформлене Протоколом від 31.03.2015 року в частині затвердження вартості внеску на утримання будинку та прибудинкової території для нежитлових приміщень в розмірі 8,00 грн. за один квадратний метр. Заявлені вимоги мотивує тим, що він є власником нежилих приміщень з №1 по №12, тераса 30% (групи приміщень №253) (в літ. А) - приміщення громадського призначення [ADDRESS], площею 314,1 кв. м.; приміщень громадського призначення, що вбудовані в житловий будинок (група приміщень 254) м. Київ, проспект Тичини Павла, будинок 18-б, приміщення 254, площею 364,7 кв.м.; нежилих приміщень з №1 по №10, тераса 30% (групи приміщень №255) (в літ А) - приміщення громадського призначення [ADDRESS], площею 432,5 кв.м. Житловий будинок з підземним паркінгом №18-б на проспекті Павла Тичини у м. Києві з 01 квітня 2013 року знаходиться в управлінні ОСББ «Тельбін-Комфорт». У 2016 році він звернувся до відповідача за інформацією про укладення Договору про надання житлово-комунальних послуг та щодо можливості під'єднати належні йому приміщення до комунікацій, що знаходяться у віданні відповідача, оскільки належні йому приміщення на сьогодні не підключені до будь-яких комунікацій (мереж) будинку по проспекту Павла Тичини, 18-б, у м. Києві та знаходяться у стані не придатному для їх використання, зокрема, через відсутність електроенергії, опалення, води тощо. У відповідь на звернення, представники відповідача надали в електронному вигляді проект договору про надання житлово-комунальних послуг нежитловим приміщенням та одночасно проінформували про заборгованість перед відповідачем, яка виникла за час з моменту оформлення на нього права власності на приміщення і по сьогодні, вказали, що дана заборгованість має бути погашена, оскільки нібито йому надавались якісь послуги. Він звернувся для надання йому інформації про тарифи та послуги, які надавались йому відповідачем, та звернув увагу відповідача на той факт, що його приміщення не під'єднанні ні до яких комунікацій (електропостачання, вода, каналізація, тощо), і фактично є голими стінами «від забудовника» без прокладення на території приміщень відповідних комунікацій і без приєднання їх до загальнобудинкових мереж, та у нього відсутня потреба у будь-яких послугах ОСББ, оскільки приміщення непридатні для використання та не використовуються. Відповідач, посилаючись на рішення членів ОСББ про встановлення розміру внеску для власників нежитлових приміщень, заявив, що вимагатиме «погашення заборгованості» в судовому порядку. У нього наявна копія протоколу позачергових зборів членів ОСББ «Тельбін-Комфорт» від 31.03.2015 року, відповідно до якого на даних зборах членів ОСББ було затверджено вартість внеску на утримання будинку та прибудинкової території для житлових приміщень - 4,97 грн., для нежитлових приміщень 8,00 грн. за один квадратний метр. Позивач зазначає, що для власників нежитлових приміщень за утримання будинку та прибудинкової території застосовується внесок у розмірі більшому ніж для власників житлових приміщень, хоча законодавчо такий розподіл внесків не передбачений. Крім того, підставою для такого збільшення зазначено «подальше поступове зростання тарифу» на електроенергію, збільшення тарифів на вивіз твердих побутових відходів. Позивач вважає, що вказане рішення відповідача щодо встановлення такого розміру внеску з утримання будинку та прибудинкової території, що є різновидом надання житлово-комунальних послуг і чітко регламентовано чинним законодавством України, не містить обґрунтувань внеску (тарифу) та правових підстав для його встановлення для власників нежитлових приміщень у збільшеному розмірі, ніж за аналогічні приміщення, що віднесено до житлового фонду. Вказане рішення членів ОСББ «Тельбін-Комфорт» є таким, що порушує базові принципи формування тарифів на послуги, що встановлені Конституцією України, Законом України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Постановою Кабінету Міністрів України від 1.06.2011 р. № 869 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги», зокрема порушує «Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій». Вказаний порядок не робить розподілу за ознакою «житлова» чи «нежитлова» площа, а говорить про «загальну площу», що підтверджує позицію про дискримінаційний підхід при прийнятті і застосуванні відповідачем оскаржуваного рішення з боку відповідача та незаконність таких його дій. Крім того, зловживаючи своїм становищем як єдина особа, що надає відповідні послуги на території будинку по проспекту П. Тичини, 18-б у м. Києві та посилаючись на вказане незаконне оскаржуване рішення «членів» ОСББ, відповідач пропонує йому підписати договір про надання житлово-комунальних послуг нежитлових приміщень на вкрай невигідних для нього умовах, зокрема, без надання інформації про чіткий перелік послуг, що надаються відповідачем, та з застосуванням тарифів у незаконних розмірах, що є порушенням прав споживача, а споживач, у відповідності до своїх прав на інформацію, вимагає надати обґрунтування встановлення «внеску» у визначеному в оскаржуваному рішенні розмірі, і вправі вимагати скасування незаконних рішень. Представником Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» Штеренберг О.О. подано письмові заперечення на позов від 06.02.2017 р. (а.с. 132-135) у яких представник зазначила, що розбіжність між розміром внесків між власниками житлових та нежитлових приміщень не є будь-якою дискримінацією. Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» врегульовано питання розміру внесків. В основу затвердження внеску береться загальна площа приміщення виражена у квадратних метрах. Оплату за житлово-комунальні послуги за тарифами для населення здійснюють власники/користувачі квартири, інших приміщень, призначених та придатних для постійного проживання в них, а для власників нежитлових приміщень застосовується тариф як для «інших споживачів». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві та додаткових письмових поясненнях (а.с.115-122, 180-183), просила позов задовольнити. Пояснила суду, що рішення відповідача про затвердження внесків є дискримінаційним по відношенню до позивача, оскільки внески, як для власників житлових приміщень, так і для власників нежитлових приміщень, мають бути однаковими. Представники відповідача Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» Полєтаєв В.Ф. та Штеренберг О.О. в судовому засіданні проти позову заперечували з підстав викладених у запереченнях проти позову, просили відмовити у задоволенні позову у зв'язку з безпідставністю вимог. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представників відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи убачається, що позивачу на праві приватної власності належать: приміщення громадського призначення, вбудовані в житловий будинок (група приміщень № 254) за адресою: [ADDRESS], приміщення 254 загальною площею 364,7 кв.м.; нежилі приміщення з № 1 по № 12, тераса 30% (групи приміщень № 253) (в літ. А) - приміщення громадського призначення за адресою: [ADDRESS], приміщення 253 загальною площею 314,1 кв.м.; нежилі приміщення з № 1 по № 10, тераса 30% (групи приміщень № 255) (в літ. А) - приміщення громадського призначення за адресою: [ADDRESS], приміщення 255 загальною площею 432,5 кв.м., що підтверджується відповідними свідоцтвами про право власності від 06 червня 2014 року та від 11 червня 2014 року, а також витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6-14). Судом встановлено, що ОСББ «Тельбін-Комфорт» обслуговує та утримує житловий будинок № 18-Б по проспекту П.Тичини у Дніпровському районі м. Києва. Згідно п. 1. Статуту Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт» у редакції затвердження від 12.08.2014 року, ОСББ «Тельбін-Комфорт» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Як зазначено у протоколі, черговими Загальними зборами членів ОСББ «Тельбін-Комфорт» від 31.03.2015 року, серед іншого, було затверджено вартість внеску на утримання будинку та прибудинкової території для житлових приміщень - 4,97 грн., для нежитлових -8,00 грн. за один квадратний метр (а.с.153-156). Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об'єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов'язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно ст. 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що органами управління об'єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об'єднання. Рішення загальних зборів, прийняте відповідно до статуту, є обов'язковим для всіх співвласників. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься: визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до підпункту 5) п. 4.5 розділу 4 Статуту Обєднання співвласників багатоквартирного будинку «Тельбін-Комфорт», до виключної компетенції загальних зборів належить визначення розмірів внесків та платежів членів об'єднання, власників приміщень, користувачів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що встановлення різних розмірів внесків для власників нежитлових та житлових приміщень у вказаному будинку є дискримінацією, оскільки таке розмежування чинним законодавством не передбачено, також зазначає, що спірним рішенням відповідача порушено Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. За нормою ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Статтею 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» визначено наступні поняття: - дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними (далі - певні ознаки), зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними; - непряма дискримінація - ситуація, за якої внаслідок реалізації чи застосування формально нейтральних правових норм, критеріїв оцінки, правил, вимог чи практики для особи та/або групи осіб за їх певними ознаками виникають менш сприятливі умови або становище порівняно з іншими особами та/або групами осіб, крім випадків, коли їх реалізація чи застосування має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними; - пряма дискримінація - ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об'єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869, визначає механізм формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і поширюється на суб'єктів господарювання всіх форм власності, які надають послуги, суб'єктів господарювання всіх форм власності, що спеціалізуються на виконанні окремих послуг, на умовах субпідрядних договорів з виконавцями, органи місцевого самоврядування, власників, орендарів житлових будинків (гуртожитків), власників (наймачів) квартир (житлових приміщень у гуртожитках), власників нежитлових приміщень у житлових будинках (гуртожитках). Згідно п. п. 2, 3 вищевказаного Порядку, тариф на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій є сукупною (загальною) вартістю надання таких послуг, розрахованою на основі економічно обґрунтованих планованих (нормативних) витрат з урахуванням планового прибутку та податку на додану вартість або єдиного податку. Тариф на послуги розраховується окремо за кожним будинком залежно від запланованих кількісних показників послуг, що фактично повинні надаватися для забезпечення належного санітарно-гігієнічного, протипожежного, технічного стану будинків і споруд та прибудинкових територій з урахуванням переліку послуг згідно з додатком до цього Порядку. З власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг. Під час установлення тарифу на послуги необхідно забезпечувати прозорість визначення вартості усіх послуг з розрахунку на 1 кв. метр загальної площі квартири, житлового приміщення у гуртожитку та нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку). Відповідно п. п. 5, 6 Порядку, калькуляційною одиницею є 1 кв. метр загальної площі, що перебуває у власності або наймі фізичної чи юридичної особи. Під час розрахунку нормативних витрат виконавцем та субпідрядником враховуються: середньомісячні витрати з оплати праці та середньомісячні матеріальні витрати на рік окремо за статтями експлуатаційних витрат; плановані трудовитрати, що не можуть перевищувати розмір, передбачений нормами часу та нормами обслуговування для робітників і виробничого персоналу, що встановлюються Мінрегіоном. Проте, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2011 р. № 869, на який посилається позивач, оскільки позивачем помилково ототожнено поняття внесків на утримання будинку, визначених загальними зборами Обєднання співвласників багатоквартирного будинку, із тарифами на житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, який, у відповідності до статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статті 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» підлягає встановленню саме органами місцевого самоврядування. При цьому, Обєднання співвласників багатоквартирного будинку не є виробником або виконавцем житлово-комунальних послуг відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а отже і не надає і не виробляє таких послуг, а відтак і не формує цін чи тарифів на послуги, які би підлягали встановленню (затвердженню) органами місцевого самоврядування. Обєднання співвласників багатоквартирного будинку, які самостійно власними силами та/або із залученням на договірній основі інших юридичних та фізичних осіб забезпечують утримання будинку і прибудинкової території, при визначенні розміру внесків (платежів) на утримання будинку і прибудинкової території повинні виходити з розміру витрат на утримання будинку і прибудинкової території, передбачених кошторисом об'єднання, який відповідно до статті 10 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» затверджується загальними зборами. Вказані твердження також узгоджуються із роз'ясненнями Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України, викладеними у листі-роз'ясненні від 02.12.2016 року (а.с. 73-75). Крім того, як вбачається з відповіді Київського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.03.2017р. про результати розгляду заяви, ОСББ «Тельбін-Комфорт» відповідно до ст. 1 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» не є суб'єктами господарювання, тому до нього не може бути застосовані положення законодавства про захист економічної конкуренції, оскільки не належить до компетенції Антимонопольного комітету України (а.с. 79-80). Також представник позивача посилається на те, що спірним рішенням порушені вимоги ст. 20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку». За нормою ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» у редакції, яка була чинна на час спірних правовідносин, частка в загальному обсязі обов'язкових платежів на утримання і ремонт неподільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі приміщень, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб. Вищевказана норма закону не встановлює заборони стосовно розмежування приміщень у будинку на житлові і нежитлові та не визначає обов'язку встановлення однакових розмірів внесків для власників таких приміщень, лише обумовлює пропорційність визначення часток власників щодо неподільного майна. Статтею 15 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що співвласник зобов'язаний: виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень. Відповідно до ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. З огляду на вищевикладене вбачається, що формування розміру внеску є виключною компетенцією загальних зборів ОСББ, а поняття внесків (зборів, платежів) на утримання будинку та прибудинкової території, визначених загальними зборами ОСББ, не являються тотожними поняттями із тарифом на житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. При цьому, відповідачем не було здійснено будь яких неправомірних дій в частині формування розміру внеску на утримання будинку та прибудинкової території для власників нежитлових приміщень та не допущено таким формуванням розміру внесків будь яких дискримінаційних дій в частині встановлення відмінності, виключення, обмеження або переваги, що заперечує або зменшує рівне здійснення прав власників як житлових, так і нежитлових приміщень будинку 18-б по пр-ту Павла Тичини в м. Києві. З урахуванням зазначеного суд приходить до висновку, що заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення позову. В порядку ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що в межах даного спору судом ухвалено рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, суд покладає судові витрати на позивача.

Outcome: dismissed