Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив стягнути з останього 28710,79 грн та суму судового збору в розмірі 1600 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 10.08.2015 між ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №006-0465801НТ. 05.05.2016 після відмови у виплаті страхового відшкодування по події, що мала місце 16.11.2015, відповідач звірнувся зі скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, яка в свою чергу зобов'язала позивача здійснити виплату страхового відшкодування по вищевказаній події. 10.08.2016 СК «Брокбізнес» було перераховано на рахунок ТОВ «Бізнескомсервіс» страхове відшкодування в розмірі 28710,79 грн. Цивільно-правова відповідальність особи винної у завданні збитків відповідачу, на момент ДТП була застрахована у ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за полісом №АІ/8305113. В подальшому позивачу стало відомо, що відповідач звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування до ПрАТ «УПСК», як потерпілий по ДТП, про що на адресу ПрАТ «УПСК» було направлено відповідний запит №1073-05 від 05.09.2016. 22.09.2016 на адресу СК «Брокбізнес» у відповідь на запит надійшов лист №625 від 19.09.2016, в якому вказано, що 30.03.2016 [PERSON] було подано заяву про страхове відшкодування до ПрАТ «УПСК» та 29.04.2016 останнім сплачено на рахунок ТОВ «Бізнескомсервіс» страхове відшкодування в розмірі 16899,31 грн. Таким чином, відповідачем двічі було безпідставно отримано страхове відшкодування. У зв'язку з чим, на думку позивача, відповідач зобов'язаний повернути СК «Брокбізнес» суму коштів в розмірі 28710,79 грн, як набуту без достатньої правової підстави, посилаючись на ч.1 ст.1212 ЦК України. Представник позивача надав до суду заяву згідно якої підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов та слухати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заперечення на позовну заяву, згідно яких просив у задоволенні позову відмовити та слухати справу без його участі. Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що позовна вимога про стягнення з нього суми страхового відшкодування на підставі ст.1212 ЦК України не пдлягає задоволенню, оскільки дані відносини регулюються нормами зобов'язального права, які застосовуються до окремих видів угод, а не ст.1212 ЦК України. Вважає, що кошти отримані в якості страхового відшкодування не є безпідставно набутим майном, оскільки чинний договір добровільного страхування був належною правовою підставою для набуття майна (отримання грошей). Щодо подвійного отримання страхового відшкодування, то відповідач вважає, що ці відносини регулюються відповідно до положень ст.993 ЦК України та ст.27 ЗУ «Про страхування», та лише в частині суми страхового відшкодування отриманої від ПрАТ «УПСК». Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що 10.08.2015 між позивачем та відповідачем був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту №006-0465801НТ, відповідно до якого було застраховано автомобіль марки Land Rover, д.н.з. [NUMBER], 2005 року випуску, який належить [PERSON] (а с.6-10). 16.11.2015 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої застрахований автомобіль відповідача зазнав механічних пошкоджень. Відповідно до страхового акту № 57053/2 від 09.08.2016 року, сума страхового відшкодування [PERSON] на підставі договору страхування № 006-0465801 визначена в розмірі 28710,79 грн. Відповідно до копії платіжного доручення, 10.08.2016 СК «Брокбізнес» було перераховано на рахунок ТОВ «Бізнескомсервіс» страхове відшкодування в розмірі 28710,79 грн. (а.с.25). Листуванням між ПрАТ «СК «Брокбізнес» та ПрАТ «УПСК» (яка є страхувальником ТЗ «Богдан» винуватця ДТП, що мало місце 16.11.2015), було з'ясовано, що відповідачу, як потерпілому по ДТП, сплачене ПрАТ "Українська пожежно-страхова компанія" страхове відшкодування на рахунок СТО ТОВ «Бізнескомсервіс» у розмірі 16899,31 грн (а.с.27, 29). Позивач в своїй позовній заяві посилається на те, що в розумінні ст.1212 ЦК України відповідачем були безпідставно отримані кошти в розмірі 28710,79 грн. Разом з тим, частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Зобов'язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Об'єктивними умовами виникнення зобов'язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Згідно із частиною першою статті 177 ЦК України об'єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші. Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені ч. 2 статті 11 ЦК України. Згідно ч. 2 ст. 11 ЦК України вбачається, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Крім того, згідно правового висновку Верховного Суду України, який був зроблений 24 вересня 2014 року при розгляді справи № 6-122 цс 14, предметом якої був спір про стягнення безпідставно набутих коштів вбачається, що ст. 1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, правовою підставою для виплати відповідачу страхового відшкодування було вмотивоване рішення позивача про здійснення страхового відшкодування на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №006-0465801НТ (а.с.21-23). Проаналізувавши межі заявлених вимог та відповідність їх нормам матеріального права, можна зробити висновок, що відносини, які склалися між позивачем та відповідачем носять договірний характер, а це є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошей). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позову ПрАТ «СК «Брокбізнес» в повному обсязі, оскільки заявлені позивачем до повернення кошти були сплачені відповідачу на виконання договірних зобов'язань, а тому не можуть вважатися такими, що є безпідставно сплаченими та набутими відповідачем в порядку ст.1212 ЦК України. Згідно ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені ст. 16 ЦК України. З огляду на викладене вище, приймаючи межі заявлених вимог, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову ПрАТ «СК «Брокбізнес» в повному обсязі.

Outcome: dismissed