Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

В жовтні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері. В обґрунтування позову позивач вказала, що вона є матір'ю [PERSON] та [PERSON]. На даний час вона проживає у доньки [PERSON], оскільки є непрацездатного віку та має інвалідність першої групи довічно і потребує стороннього догляду. Вона отримує пенсію в розмірі 999 гривень, потребує постійного лікування, додаткових витрат, тому її на утримання взяла донька [PERSON], в якої вона проживає та яка їй допомагає матеріально. [PERSON] не бере ніякої участі в її утриманні, не відвідує її, не підтримує ні матеріально, ні морально. Тому вона просить суд позов задоволити та стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів її доходу (заробітку), починаючи з дня подачі позову щомісяця і до дня її смерті. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала, суду пояснила, що мати проживає у неї, а [PERSON] не допомагає матері, хоча може допомагати, оскільки сама отримує пенсію. В подальшому подала до суду заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення, враховуючи, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON] та [PERSON], являється пенсіонером, інвалідом 1 групи (загальне захворювання) довічно, потребує стороннього догляду частково. Вказані обставини підтверджуються: свідоцтвом про народження [PERSON], серії V-УР №1117362, записом акту про народження [PERSON] №24, згідно яких їх матірю є [PERSON]; свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БВ №419127, згідно якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Гуцал»; записом акта про укладення шлюбу №611 від 18.06.1983 року, згідно якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Кірілова»; довідкою до акту огляду МСЕК серії 10 ААБ №560773 від 26.11.2012 року; пенсійним посвідченням серія АЗ №304119. Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Згідно із ст.205 СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред'явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків. Згідно\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. \~\~Відповідно до\~ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік»\~встановлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць у розмірі: з 1 січня 2015 року - 949 гривень, з 1 вересня - 1074 гривні. Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік" від 25.12.2015 р. встановлено прожитковий мінімум на одну особу, яка втратила працездатність в розрахунку на місяць у розмірі: з 01.01.2016р. - 1074 грн., з 01.05.2016р. - 1130 грн., з 01.12.2016р. - 1208 грн. Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому №11863 від 31.03.2016 року [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому та отримує пенсію за віком: з січня по серпень 2015 року включно в розмірі - 999грн.; з вересня 2015 року по березень 2016 року в розмірі - 1124 грн.. Отже, розмір пенсії, яку отримує позивач відповідав і відповідає прожитковому мінімуму, який встановлено державою на 2015 та 2016 роки і позивачкою не доведено, що цієї суми їй недостатньо для проживання. Будь-яких інших належних та допустимих доказів про те, що позивач потребує матеріальної допомоги чи несе витрати на лікування щомісячно або одноразово, нею суду не подано.\~ Окрім наведеного, [PERSON] - інша дочка позивачки, з якою остання проживає, перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради і з 01.11.2015 року до 01.05.2016 року їй призначено допомогу по догляду за інвалідом 1 групи внаслідок п/захворювання [PERSON] в розмірі 1378грн., що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради від 31.03.2016 року №503. Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому №11765 від 31.03.2016 року [PERSON] знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ в м.Хмельницькому і отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання - 3 група інвалідності в розмірі: 1049грн. в жовтні-листопаді 2015 року, а з грудня 2015 року отримує пенсію в розмірі 1174 грн.. Таким чином, позивачем не надано доказів на підтвердження своїх позовних вимог про потребу у наданні матеріальної допомоги, також суд бере до уваги, зазначені вище обставини, зокрема те, що позивач має ще одну дочку, до якої не пред'явлено позову про стягнення аліментів і яка отримує соціальну допомогу по догляду за позивачкою, та враховуючи матеріальний і сімейний стан сторін, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити.

Outcome: dismissed