Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Аркадія Плаза» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси із позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольги Сергіївни про переведення прав та обов`язків покупця, визнання права власності, скасування рішення та записів про реєстрацію права власності. Позов гуртувався на тому, що Відповідачі порушили права Позивача здійснивши відчуження майна, яке знаходилось в оренді у Позивача, без надання йому переважного права на викуп майна передбаченого ст. 777 Цивільного кодексу України. Відповідачі надали відзиви на позов в якому заперечували проти задоволення позову, посилаючись на те, що дотримані усі приписи статті 777 Цивільного кодексу України, та повідомили орендаря про переважне право викупу майна. Представник ТОВ «Аркадія Плаза» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення. Представник [PERSON] у судовому засіданні позов визнала, надала відзив та пояснення по справі. Інші учасники справи сповіщені про дату та місце розладу справи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін встановив. [PERSON] на праві приватної власності належав дачний будинок загальною площею 25,4 кв. м., житловою 18,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] . 16.02.2018р. [PERSON] видала [PERSON] довіреність із правом розпоряджатись її майном. 16.12.2019р. [PERSON] діючи від імені [PERSON] уклав договір оренди №3 дачного будинку загальною площею 25,4 кв. м., житловою 18,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] з ТОВ «Аркадія Плаза». В січні місяці 2020 року [PERSON] вирішила продати належне їй майно про що повідомила ТОВ «Аркадія Плаза» направивши 09.01.2020р. відповідний лист (Повідомлення про продаж майна та пропозиція скористуватись переважним правом викупу №1) засобами поштового зв`язку. Зазначений лист, опис вкладення 6502902850888, поштове повідомлення 6502902850888 та квитанція були досліджений судом під час судового засідання. Суд дослідив матеріали справи та зазначає наступне. Відповідно до Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №121253449 від 19.04.2018р. [PERSON] на праві приватної власності належав дачний будинок загальною площею 25,4 кв. м., житловою 18,4 кв.м. за адресою [ADDRESS] . 10.03.2020р. між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори купівлі-продажу по 1\\2 дачного будинку за адресою [ADDRESS] посвідчені приватним нотаріусом Одеського нотаріального округу Левчук О.С. за реєстраційними номерами 360 та 361 відповідно. Згідно пояснень сторін зазначені документи ніким не оскаржуються на момент розгляду спору є дійсними та чинними. В матеріалах\~справи містяться\~копії документів,\~оригінали яких\~досліджувались судом\~під час\~судового засідання,\~а саме:\~Повідомлення про\~продаж майна\~та пропозиція\~скористуватись переважним\~правом викупу\~№1\~від 09.01.2020р.,опис вкладення 6502902850888, поштове повідомлення 6502902850888 та квитанція 6502902850888 від 09.01.2020р. Відповідно до зазначених документів [PERSON] повідомила ТОВ «Аркадія Плаза» про свої наміри продати належне їй майно та зазначила в Повідомленні про продаж майна та пропозицію скористуватись переважним правом викупу №1 від 09.01.2020р. істотні умови договору. Так, статтею 777 ЦК України визначено переважні права наймача. За частиною другою статті 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання. Згідно ч. 2 ст. 777 ЦК України наймач, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, у разі продажу речі, переданої у найм, має переважне право перед іншими особами на її придбання. Відповідно до висновків викладених у постановах Верховного суду від 22.05.2019р. у справі №201/10030/17, від 27.11.2019р. справа № 757/4324/16 у разі здійснення відчуження орендованого майна за договором купівлі-продажу без повідомлення про це Орендаря, належним способом захисту порушених прав орендаря є заявлення вимоги про переведення на нього прав та обов`язків покупця за договором. Тобто, зазначений спосіб захисту є належним виключно, якщо судом буде встановлено факт відчуження орендованого майна за договором купівлі-продажу без повідомлення про це Орендаря. Згідно ст.\~13\~ЗУ «Про\~поштовий зв`язок»від 4 жовтня 2001 року № 2759-III оператори надають користувачам послуги поштового зв`язку відповідно до законодавства України та провадять іншу підприємницьку діяльність в установленому законом порядку. Послуги поштового зв`язку надаються на договірній основі згідно з Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, та повинні відповідати встановленим нормам якості. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 18 ЗУ «Про поштовий зв`язок» за порушення законодавства у сфері надання послуг поштового зв`язку оператори несуть відповідальність згідно із законами України. За невиконання чи неналежне виконання послуг з пересилання внутрішніх поштових відправлень, доручень користувачів щодо поштових переказів оператори несуть матеріальну відповідальність. Згідно п.п. 75-80 Правилами надання послуг поштового зв`язку, що затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 зазначено наступне. Послуги поштового зв`язку оплачуються під час їх замовлення, якщо інше не передбачено відповідним договором, у національній валюті за діючими тарифами. Порядок оплати послуг поштового зв`язку визначається операторами поштового зв`язку згідно із законодавством. Підтвердженням оплати послуг поштового зв`язку з пересилання письмової кореспонденції є: поштові марки, наклеєні на письмову кореспонденцію або нанесені типографським способом на поштові конверти, поштові картки; відбитки державного знака, нанесені маркувальними машинами; відбитки про оплату письмової кореспонденції, нанесені друкарським чи іншим способом. Розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну (ст. 2 Закону України від 06 липня 1995 року N 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»). Разом із тим, форми і зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг визначено Положенням про форму та зміст розрахункових документів, затвердженим наказом Мінфіну від 21.01.2016 №13 (далі Наказ №13). Так, відповідно до частини 1 розділу IV Наказу №13, розрахункова квитанція - розрахунковий документ, бланк якого виготовлений друкарським способом, а окремі реквізити заповнюються від руки або шляхом проставлення штампа при реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) або при видачі коштів покупцеві у разі повернення товару, рекомпенсації послуги, прийняття цінностей під заставу та в інших випадках. Аналіз долучених документів, які підтверджують направлення Позивачу пропозиції про викуп майна дає підстави дійти висновку про відповідність зазначених документів встановленим вище вимогам. Порушення допущенні при оформлені поштових документів на які посилається Позивач є формальними та не спростовують факт направлення зазначених повідомлень. Крім того, ці порушення були допущені оператором поштового відділення, а не Відповідачем, а тому нести відповідальність за дії третіх осіб Відповідачі не зобов`язані. Суд встановив відсутність порушених прав та інтересів Позивача. Позивачем не було доведено належними та допустимими доказами недодержання [PERSON] положень ст. 777 Цивільного кодексу України. Позиція Позивача ґрунтується виключно на припущеннях, що не може бути покладено в основу судового рішення. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Таким чином, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. Відсутність порушеного або оспорюваного права позивача є підставою для ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову незалежно від інших встановлених судом обставин. постанови КГС ВС від 18.02.2021 у справі N 920/503/19. Відповідно до частини 1, 2 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. У справі Європейський суд з прав людини "Белеш та інші проти Чеської Республіки" вказав, що право на справедливий судовий розгляд, що гарантується статтею 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має здійснюватися відповідно до норм закону, що передбачають наявність у сторін судового розгляду ефективного судового захисту з метою захисту їх цивільних прав та обов`язків. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право на доступ до правосуддя, а статтею 13 Конвенції (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. При цьому під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи та з урахуванням визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволені позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed