Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

У червні 2013 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, якою просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5564848 від 31.07.2007 р. зі змінами та доповненням в загальному розмірі 15244,15 долари США та еквівалент 1670,52 доларів США з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 13109,96 доларів США, заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 2134,19 доларів США, сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором складає еквівалент 1399,63 доларів США, загальна заборгованість за сумами штрафу за порушення умов кредитного договору складає 270,89 доларів США; та судові витрати. Представник позивача у судовому засіданні підтримала позов, звертав увагу суду на те, що за 31.07.2007 року між ЗАТ «ПУМБ» правонаступником якого є позивач та відповідачкою було укладено кредитний договір у розмірі 27089,00 доларів США Відповідачка умови кредитного договору не виконає та в неї утворилась заборгованість, у зв'язку з чим просила стягнути суму боргу та судові витрати з відповідачки та користь позивача. Відповідачка у судовому засіданні позов визнавала частково, суму боргу за кредитом визнавала, що стосується вимог в частині заборгованості за відсотками та штрафними санкціями, ці розрахунки визивають в неї сумніви, щодо правильності цих нарахувань. Розглядаючи вимоги позивача про стягнення заборгованості за кредитом справи суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 31.07.2007 року між Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк», в особі філії Закритого акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк», згідно п. 1.1 статуту ПАТ «ПУМБ», та [PERSON], був укладений кредитний договір №5564848, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 27089,00 доларів США, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, надавши [PERSON] грошові кошти в розмірі 27089,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером №333460098 від 31.07.2007 року. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі й на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1.1, 1.3, 3.1, 3.2 кредитного договору визначено, що відповідач зобов'язалася використати кредит за цільовим призначенням, сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит в повному обсязі в порядку та у строки, обумовлені кредитним договором. Згідно п. 1.3 кредитного договору проценти нараховуються банком за такими ставками: проценти за користування кредитом за строковою заборгованістю нараховуються банком за ставкою у розмірі 11,90 % річних. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору строк кредиту: кредит надається позичальникові строком до 30.06.2014 року. Протягом цього строку позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені цим Договором. Згідно п. 3.2.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний здійснювати повернення кредиту частинами в розмірі та в строки, передбачені графіком повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, закріпленим в додатку №1, який підписується сторонами, та є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором позики встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином і в термін відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором, зокрема, сплата неустойки. Відповідно ст. 625 ч. 2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.1 кредитного договору встановлено, що порушення позичальником своїх зобов'язань за цим договором та/або порушення умов договору, предметом якого є забезпечення зобов'язань позичальника за цим договором, якщо такий договір було укладено, є підставою для: зміни умов кредитування за цим договором на вимогу банку (п.3.5.7 та п.3.5.8 цього договору), та виникнення обов'язку позичальника щодо сплати пені за порушення зобов'язань за цим договором. Згідно п. 5.2 зазначеного договору у разі порушення позичальником строків виконання зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов'язаний сплатити на вимогу банка пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період, від суми прострочених виконанням зобов'язань за кожен день прострочення. Відповідно п. 5.3 кредитного договору крім пені, встановленої цим договором за порушення зобов'язань з повернення кредиту, позичальник зобов'язаний за весь час прострочення сплати банку процентів на суму простроченого основного боргу за ставкою, зазначеною в п. 3.1.4 цього договору. Пунктами 5.4, 5.5 кредитного договору встановлено, що за кожний випадок порушення позичальником обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування, передбачених п. 4.3.1 цього договору, позичальник зобов'язаний сплати на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10 % від мінімальної страхової суми, на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування. За кожний випадок порушення позичальником обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6, цього договору, позичальник зобов'язаний на вимогу банку сплатити на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту. Відповідачка [PERSON] належним чином не виконує прийняті на себе зобов'язання, тому в неї утворилась заборгованість за кредитним договором, загальний розмір якої станом на 21.05.2013 року становить 15244,15 доларів США та еквівалент 1670,52 доларів США з яких: заборгованість за сумою кредиту складає 13109,96 доларів США, заборгованість за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 2134,19 доларів США, сума пені за порушення строків виконання зобов'язань за кредитним договором складає еквівалент 1399,63 доларів США, загальна заборгованість за сумами штрафу за порушення умов кредитного договору складає 270,89 доларів США. Пунктом 3.5.8 кредитного договору встановлено, що зазначену в п. 3.5.7 цього договору вимогу банку про дострокове повернення кредиту разом із сплатою процентів за користування кредитом позичальник зобов'язаний виконати в строк не пізніше 30 календарних днів з дня її отримання. Позивачем був надісланий лист № DON-61/1575 від 14.11.2012 р. з вимогою про дострокове повернення кредиту, але на даний час заборгованість відповідачкою не сплачена. Таким чином, дослідивши матеріали справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, а тому вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити повністю. При цьому судом не беруться до уваги посилання відповідачки , щодо не вірності нарахування процентів та штрафних нарахувань, оскільки зазначені посилання не доведені, голослівні та спростовуються долученими до матеріалів справи доказами. На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved