Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

У серпні 2018 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву № б/н від 07.07.2010, згідно якої отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладенні на банківському сайті, складає між ними та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Власник картрахунку зобов'язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору. У зв'язку з порушенням зобов'язань відповідачем за кредитним договором та з урахування внесених коштів на погашення заборгованості, Відповідач станом на 14.06.2018 має заборгованість в сумі 38 287,23 грн, з яких: 14 020,36 грн - тіло кредиту, 11 542,03 грн - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 10 425,45 грн - нараховано пені, а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг; 500.00 грн - штраф (фіксована частина), 1 799,39 грн штраф (процентна ставка). Відповідно, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у розмірі 38 287,23 грн за кредитним договором та судові витрати. До позовної заяви представник позивача додав клопотання, в якому просить суд розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с 33). Ухвалою суду від 17 серпня 2018 року відкрито провадження у справі; розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; призначено справу до розгляду в приміщенні суду на 05 жовтня 2018 року о 16 годині 20 хвилин; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п'ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі; роз'яснено учасникам справи, що вони можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://sv.ki.court.gov.ua/fair/. Представник позивача в позовній заяві вказав, що він не заперечує, в разі неявки в судове засідання відповідача, проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення судом. Відповідач відзив на позовну заяву не подав, у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, однак лист суду з ухвалою та повідомленням про судове засідання повернулись у зв'язку із закінченням встановленого строку зберігання. Суд встановив, що позивач подав позов із відомостями про проживання та реєстрацію відповідача за адресою: 01001, [ADDRESS]. Відомості про проживання та реєстрацію відповідача підтверджено довідкою Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА (а. с. 37). Отже судом були вчинені усі допустимі заходи з належного повідомлення відповідача за підтвердженою адресою його проживання та місця реєстрації про дату, час і місце судового засідання, у зв'язку з чим суд визнає неявку останнього без поважних причин та на підставі ст. 280 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та позивача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, оцінивши та проаналізувавши обставини справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов до таких висновків. Суд встановив, що 07.07.2010 відповідач звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв'язку з чим підписав заяву №б/н від 07.07.2010, згідно якої отримав кредит у розмірі 2 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 8). На другій сторінці заяви Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становлять між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Також відповідач вказав про своє ознайомлення із вказаними документами. Крім того 13.08.2010 відповідач підписав довідку про умови кредитування, де були вказані, серед іншого, тарифи за банківські послуги (а.с. 9). Відповідно до положень умов та правил надання банківських послуг, позивач публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує умови та правила надання банківських послуг (а.с. 10-24). Відповідно до пункту 1.1.7.11 умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону при припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк (а.с. 16). В пункті 1.1.7.43. умов та правил надання банківських послуг сторони визнали, що дія договору припиняється у момент закриття останнього рахунку/вкладу клієнта, відкритого в рамках договору або договору що підпадає під дію, а також при закінченні використання послуг банка, передбачених договором (а.с. 16). В пункті 2.1.1.12.1 умов та правил надання банківських послуг встановлено, що борговими зобов'язаннями за кредитом є зобов'язання клієнта з повернення тіла кредиту, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта є борговими зобов'язаннями (а.с. 20). Відповідно до п. 2.1.1.3.3 умов та правил надання банківських послуг, відповідач доручив позивачу списувати з картрахунку суми грошових коштів у розмірі здійснених ним операцій, а також вартість послуг, визначену тарифами банку при настанні термінів платежу (а.с. 19). Згідно з п. 2.1.1.12.2 умов та правил надання банківських послуг, за користування кредитом протягом пільгового періоду відповідач сплачує позивачу відсотки в розмірі 0,01% від суми операцій за рахунок кредиту. В разі непогашення клієнтом боргових зобов'язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом відповідач сплачує позивачу відсотки в розмірі, зазначеному в тарифах, що діють на дату нарахування (а.с. 20). В п. 2.1.1.12.6 умов та правил надання банківських послуг встановлено, що на боргові зобов'язання за кредитом та овердрафтом позивач нараховує відсотки у розмірі, встановленому тарифами банку, із розрахунку 365/366 календарних днів на рік (а.с. 21) . Згідно з п. 2.1.1.12.6.1. умов та правил надання банківських послуг, у разі виникнення прострочених зобов'язань за борговими зобов'язання на суму від 100 грн, відповідач сплачує позивачу пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту (а.с. 21). Відповідно до п. 2.1.1.4.6. умов та правил надання банківських послуг, у випадку порушення відповідачем зобов'язань з погашення заборгованості перед позивачем протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень, позивач має право вимагати повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі (а.с. 19). Щодо зміни кредитного ліміту позивач керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банк і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити чи збільшити) кредитний ліміт, а підписання договору є прямою та безумовною згодою клієнта щодо прийняття будь- якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с. 18). Відповідно до п. 2.1.1.5.5 умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором (а.с. 19). Згідно з п.2.1.1.5.7 умов та правил надання банківських послуг, власник зобов'язаний стежити за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту (а.с. 19). В пункті 1.1.1.63 умов та правил надання банківських послуг зазначено, що овердрафт це короткостроковий кредит, який банк надає клієнту у разі, якщо сума операцій за платіжною карткою перевищує суму залишку коштів на його рахунку, в розмірі ліміту кредитування (а.с. 10). Згідно з п. 2.1.1.7.6. умов та правил надання банківських послуг, при порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни (а.с. 19). АТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. З долучених до справи розрахунків заборгованості за договором № б/н від 07.07.2010 року (а.с. 4-7) вбачається, що зобов'язання з щомісячного погашення кредиту та сплати нарахованих процентів за користування кредитом відповідач виконує неналежним чином, в результаті чого станом на 14.06.2018 року утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 38287,23 грн, з яких: 14 020,36 грн - тіло кредиту, 11 542,03 грн - нараховані відсотки за користуванням кредитом; 10 425,45 грн - нарахована пеня; 500.00 грн - штраф (фіксована частина), 1 799,39 грн штраф (процентна ставка). Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов'язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов'язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов'язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов'язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Частина 1 статті 207 Цивільного кодексу України містить положення про те, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої, другої статті 509 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені цими актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з частиною першою статті 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Згідно із статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. В статті 526 Цивільного кодексу України зазначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) є порушенням цього зобов'язання. Стаття 611 Цивільного кодексу України містить правові наслідки порушення зобов'язання. Так, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частини 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1- 4 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно із частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже з матеріалів справи вбачається, що відповідач своїх зобов'язань за договором належним чином не виконує, перестав сплачувати щомісячні платежі з погашення кредиту та процентів. Суд, на підставі зібраних по справі доказів, виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, з урахуванням відсутності з боку відповідача дій щодо подання доказів, які спростовують значення відомостей позовної заяви і доданих до неї документів, - вважає встановленим той факт, що відповідач, станом на 14 червня 2018 року, має заборгованості перед позивачем за кредитним договором в сумі 38 287,23 грн. На підставі наведеного, суд, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності та взаємному зв'язку, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, та підлягають задоволенню. Згідно з ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір", за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При подані позову позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1762,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № PROM7BО470 від 07 серпня 2018 року (а.с. 32). Отже з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1 762,00 грн. Враховуючи викладене, на підставі ст. 11, 177, 509, 525, 526, 530, 599, 610, 611, 612, 634, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved