Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

У лютому 2017 року [PERSON] звернувся в суд із позовом, яким просив стягнути з ТОВ «ПРОСТРОЙ» та ПАТ «Страхова компанія «Країна» на його користь 66 760 гривень відшкодування матеріальної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 жовтня 2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода між автомобілем LEXUS RX 350, реєстраційний номер [NUMBER] під його керуванням та автомобілем КРАЗ 6510, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] та якого постановою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10.11.2016 року визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП. Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав значні механічні пошкодження. Цивільно-правова відповідальність винної особи на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПАТ «СК «Країна». Автомобіль КРАЗ 6510, державний номерний знак [NUMBER] відповідно до договору оренди від 14.11.2011 року перебуває у користуванні ТОВ «ПРОСТРОЙ». 12.05.2017 року позивач подав до суду заяву про зменшення позовних вимог, згідно яких просить відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 29 760 грн., оскільки після подання позову та відкриття провадження у даній справі на картковий рахунок власниці автомобіля LEXUS RX 350, реєстраційний номер [NUMBER] було перераховано страхове відшкодування в розмірі 37 000 гривень. 15.03.2019 року позивач подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, посилаючись на те, що за час розгляду справи, а на даний момент це більше двох років, відбулись значні інфляційні процеси, та понесені позивачем витрати на ремонт автомобіля в повному обсязі відповідачем не відшкодовані, а тому просить стягнути з ТОВ «ПРОСТРОЙ» на його користь 29 760 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 2 153 грн. 3% річних, 10 042,03 грн. інфляційного збільшення боргу, а загалом 41 955,03 (сорок одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 03 копійки. Представник відповідача позовні вимоги не визнав в повному обсязі , надав відзив, в якому вказав наступне. Згідно полісу АК/4624633 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК «Країна», який діяв в період з 15.08.2016р. по 14.08.2017р. визначена страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоров`ю - 200 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 100 000 грн. Частина 22.1. ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004р. (надалі Закон), чітко визначає, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно ст.36.3 Закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Згідно ст. 36.7 Закону, рішення страховика (МТСБУ) про здійснення або відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) може бути оскаржено страхувальником чи особою, яка має право на відшкодування, у судовому порядку. [PERSON] погодилась на розмір страхової виплати третьої особи, не наполягала на проведення незалежної експертизи і не оскаржувала її дії в судовому порядку. Проте, ліміт відповідальності страхової компанії в даному випадку вичерпаний не був. Стаття 1194 ЦК України передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно п.16 Постанови №4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» (надалі Постанова №4), відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов`язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров`ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв`язку із цим при пред`явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред`явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. 18 травня 2017року позивач подав до суду заву про зменшення розміру позовних вимог та залишення без розгляду частини позовних вимог до ПАТ «СК «Країна». На даний час дана заява не вирішена. Представник відповідача вважає, що належним відповідачем по даній справі повинна бути ПАТ «СК «Країна», ліміт відповідальності страхової компанії в даному випадку вичерпаний не був. Також, під час двох оглядів автомобіля Lexus RX 350 реєстраційний знак [NUMBER] , проведених 26.10.2016р. та 07.11.2016р. ФОП [PERSON] та [PERSON] не повідомляли та не запрошували взяти участь у визначенні пошкоджень автомобіля ТОВ «Просторой», [PERSON] , [PERSON] та ПАТ «СК «Країна». Згідно п. 18 Постанови Пленуму Веховного Суду України №8 від 30.05.1997р. «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» судам потрібно мати на увазі, що акти чи інші документи, в тому числі відомчі, де зазначаються обставини, встановлені із застосуванням спеціальних знань (наприклад, про причини аварії, вартість ремонту, розмір нестачі матеріальних цінностей), не можуть розглядатися як висновок експерта та бути підставою для відмови в призначенні експертизи, навіть якщо вони одержані на запит суду, органу дізнання, слідчого або адвоката. Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» передбачає, що при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватися за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків, відповідальній за шкоду. Згідно п.14 Постанови №4 Пленуму, при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. Ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Крім того, [PERSON] є власником пошкодженого автомобіля та потерпілою згідно діючого законодавства. Саме потерпілий, який отримав регламентну виплату має право звертатися з позовом до суду в порядку ст.1194 ЦК України (диспозиція статті). В зв`язку з тим, що позивач [PERSON] не є потерпілим в розумінні діючого законодавства, не отримував регламентної виплати від ПАТ «СК`КРАЇНА», він не має право на звернення до суду з вимогою стягнення різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, гак як його права ні яким чином не порушені. На момент звернення до суду позивач не надав договір про переуступку право вимоги згідно ст.512 ЦК України. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 лютого 2017 року, позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків, які представник позивача усунув. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 24 лютого 2017 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 травня 2017 року залучено до участі у вказаній справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 серпня 2017 року призначено проведення судового засідання за участю представника позивача ПАТ«СК`КРАЇНА» в режимі відео конференції, забезпечення якої доручено Шевченківському районному суді м. Києва. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 лютого 2018 року визначено, що дану справу необхідно розглядати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року уточнену заяву [PERSON] в частині вимог про відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП до відповідача ПАТ «СК «КРАЇНА» по цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до ТОВ «Прострой», ПАТ «СК «КРАЇНА», третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП залишено без розгляду. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2018 року залучено ПАТ «СК «КРАЇНА» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача по вказаній цивільній справі. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 27 березня 2018 року призначено авто товарознавчу експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Кропивницьке відділення. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2018 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 жовтня 2018 року цивільну справу повторно надіслано Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Кропивницьке відділення для проведення експертизи. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2018 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22 березня 2019 року забезпечені позовні вимоги по цивільній справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Прострой» третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] , ПАТ «СК`КРАЇНА» третя особа яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди, шляхом накладення арешту на грошові кошти товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТРОЙ» в межах заявленої до стягнення суми позовних вимог, судового збору і витрат на правничу допомогу - 46122,63 грн. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29 травня 2019 року призначено по справі автотоварознавчу експертизи, проведення якої доручено Кіровоградському НДЕКЦ МВС України. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 серпня 2019 року поновлено провадження у вказаній цивільній справі. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2019 року в задоволенні клопотання представника ТОВ «Прострой» про направлення ухвали суд від 29 травня 2019 року про призначення автотоварознавчої експертизи Кіровоградському НДЕКЦ МВС України(адреса місце знаходження: вул. Вокзальна, 58, м. Кропивницький) для виконання відмовлено. Ухвалою суду Кіровського районного суду м. Кіровограда від 28 листопада 2019 року закрито підготовче засідання у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав в повному обсязі . Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню , із наступного. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їхнього порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів визначений у статті 16 ЦК України. Разом з тим, однією із засад судочинства, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. У відповідності до положень ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 12 жовтня 2016 року о 09 год. 25 хв. громадянин [PERSON] , керуючи автомобілем КРАЗ 6510, державний номерний знак [NUMBER] в м. Кропивницький по пров. Виноградному, 17, перед початком руху не впевнився в безпечності своїх дій та скоїв зіткнення з автомобілем Lexus RX 350, державний номерний знак [NUMBER] під керуванням позивача, який рухався в попутному напрямку. Вказаними діями [PERSON] порушив вимоги п.10.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда у справі № 404/6723/16-п (провадження 3/404/2208/16) від 10 листопада 2016 року, яка набрала законної сили 22 листопада 2016 року, [PERSON] , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження по справі закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення (а.с. 6 ). Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу Lexus RX 350, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 63). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником транспортного засобу КРАЗ 6510, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (а.с. 12), а у відповідності до договору оренди, укладеного 14.11.2011 року між [PERSON] та ТОВ «Прострой» останній користується вказаним автомобілем(а.с. 13-14). Разом з цим, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки КРАЗ 6510, державний номерний знак [NUMBER] була застрахована СК «Країна», що підтверджується полісом АК/4624633 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів СК «Країна» (а.с.60) 13.10.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «Країна» з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду потерпілої особи (а.с.61-62). Згідно із ст. 34.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. На виконання вимог закону, ПАТ «СК «Країна» після отримання повідомлення про ДТП, 26 жовтня 2016 року направило на місце знаходження пошкодженого ТЗ спеціаліста для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. На огляд було також запрошено представника власника пошкодженого транспортного засобу. 26 жовтня 2016 року за участю представника власника ТЗ та представника ПАТ «СК «Країна» було складено акт огляду транспортного засобу, який було підписано без зауважень(а.с.69). Відповідно до ст. 22.1 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. 05 квітня 2017 року до ПАТ «СК «Країна» надійшла Заява власниці пошкодженого ТЗ [PERSON] з вх. №6138, що мала заголовок «Заява щодо погодження розміру страхового відшкодування», у якій власниця пошкодженого ТЗ зазначила, що за фактом пошкодження ТЗ LEXUS, державний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП 12 жовтня 2016 року, погоджується з розміром страхового відшкодування в сумі 37 500,00 грн. На проведенні експертизи пошкодженого ТЗ не наполягає. Після виплати страхового відшкодування будь-яких претензій до ПАТ «СК «Країна» мати не буде. Вказана заява була підписана [PERSON] та направлена на ім`я голови правління ПАТ «СК «Країна». Відповідно до ст. 36.2 Закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам., які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. З результатами проведеного огляду, розглянувши отриману заяву, ПАТ «СК «Країна» було погоджено суму страхового відшкодування, яку [PERSON] зазначила у заяві. Таким чином, страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування. Відповідно до ст. 12 Закону розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладенні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якої відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилам и цього підпункту. Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АК/4624633, укладеним між ПАТ «СК «Країна» та [PERSON] , встановлено франшизу у розмірі 500,00 грн. З урахуванням зазначеного вище, відповідно до заяви на виплату страхового відшкодування, розмір страхового відшкодування був розрахований наступним чином: 37 500,00 грн. - 500,00 грн. = 37 000,00 грн., де: 37 500,00 грн. - розмір страхового відшкодування, погоджений власником пошкодженого ТЗ (500,00 грн. - розмір франшизи згідно з полісом). 14 квітня 2017 року ПАТ «СК «Країна» було виплачено власнику пошкодженого ТЗ [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 37 000,00 грн. (тридцять сім тисяч гривень 00 копійки). Таким чином, розмір страхового відшкодування був розрахований (погоджений) та виплачений ПАТ «СК «Країна» відповідно до вимог Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". 26.10.2016 року та 07.11.2016 року ФОП [PERSON] на підставі заяви та укладеного договору, провів два огляди автомобіля Lexus RX 350 реєстраційний знак [NUMBER] (надалі автомобіль) з участю [PERSON] з метою визначення оцінки вартості матеріального збитку. Відповідно до звіту про експертну оцінку автомобіля від 09.11.2016 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля станом на 26.10.2016 року складає 39 713,41 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля з автотаварознавчої точки зору станом на 26.10.2016 року становить 69 057,11 грн. (а.с.9). 28.11.2016 року [PERSON] перераховує на р/р ФОП [PERSON] згідно рахунку № [NUMBER] - 65 760,00 грн. та підписує акт виконаних робіт №1/281116(а.с.10). [PERSON] 05.04.2017 р. подала заяву до ПАТ «СК «Країна» на виплату страхового відшкодування, а іншою заявою погодилась з розміром страхового відшкодування в сумі 37 500,00 грн., на проведенні експертизи пошкодженого ТЗ Лексус RX 350 д/р № ВА6265АМ не наполягала; будь-яких претензій до ПАТ «СК «Країна» не має (а.с.74-75). Ухвалами суду від 27 березня 2018 року та від 29 травня 2019 року по вказаній справі призначались авто товарознавчі експертизи, виконання яких було покладено на Кропивницьке відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз та на Кропивницьке відділення Кіровоградський НДЕКЦ МВС України. Проте, вказані експертизи не були виконані, оскільки численні клопотання експертів щодо надання додаткових матеріалів, вихідних даних та клопотання щодо оплати експертизи не були виконані (т. 2 а.с.3-4, т. 2 а.с.36-37, т. 2 а.с.137-138), а крім того, на даний час автомобіль відновлено, тому визначити візуально стан замінених складових та відповісти на питання, «чи використовувалися під час відновлювального ремонту автомобіля Lexus RX 350 реєстраційний номер [NUMBER] нові комплектуючі та деталі» не представляється за можливе.(т.2 а.с. 25, т.2 а.с.73, т.2 а.с. 167-170). Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України ). Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону). У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 тисяч гривень на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування. Розміри страхових сум переглядаються Уповноваженим органом відповідно до рівня інфляції та індексу споживчих цін. Відповідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Згідно ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності). Згідно із частиною другою статті 625 ЦК України передбачено обов`язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17 викладено правову позицію, за якою наслідком неправомірного користування чужими грошовими коштами, тобто прострочення виконання грошового зобов`язання (як договірного, так і позадоговірного), є нарахування відсотків річних відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України. Враховуючи вказане, ключовим у застосуванні вказаних вище норм є визначення моменту, з якого особа користується чужими грошовими коштами неправомірно, тобто наступає прострочення виконання грошового зобов`язання. За таких обставин, вважаю що окрім різниці вартості відновлювального ремонту та сумою страхового відшкодування з відповідача підлягає стягненню сума коштів встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми за цей час. Суд критично відноситься до позиції представника відповідача щодо звіту № 045-16 від 09.11.2016 року, який він вважає не належним та недопустимим доказом, оскільки вказаний звіт є письмовим доказом, приймається судом як доказ та який представником відповідача не спростований. Представником відповідача до суду не надано іншого документу, який би спростував звіт № 045-16 від 09.11.2016 року. Доводи представника про повернення двері автомобіля не ґрунтуються на законі, оскільки таких вимог він не заявляв. Заслухавши пояснення представників сторін, враховуючи страхову виплату ПАТ «СК`КРАЇНА» в розмірі 37 000 грн., враховуючи законність вимог представника позивача щодо стягнення коштів в порядку ст. 625 ЦПК України, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача 29 760 грн. відшкодування матеріальної шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, 2 153 грн. 3% річних, 10 042,03 грн. інфляційного збільшення боргу, а загалом 41 955,03 (сорок одну тисячу дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 03 копійки. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved